Laktamaza beta 2 je enzim koji je kod ljudi kodiran genom LACTB2.

Aminokiselinska sekvenca

Dužina polipeptidnog lanca je 288 aminokiselina, а molekulska težina  32.806 Da.

Struktura
LACTB2 se nalazi na  hromosomu 8, a njegova specifična lokacija je 8q13.3; sadrži sedam egzona.

Protein LACTB2  ima nabor metalo β-laktamaze (MBL), s dva iona cinka na aktivnom mjestu.

Funkcija
Metalo beta-laktamaze su prvi put identificirane u bakterijama; nekim sojevima daju rezistenciju na antibiotike, razgradnjom beta-laktamskih antibiotika (poput penicilina). Međutim, porodica proteina uključuje mnoge članove koji su ribonukleaze (RNaze), dezoksiribonukleaze (Dnkaze) i drugi metabolički enzimi  MBL-ribonukleaze odgovorne su za obradu RNK, stvarajući 3' kraj tRNK, (RNaza Z) molekula eukariotske iRNK (CPSF-73) i  snRNK. LACTB2 je mitohondrijska endoribonukleaza koja može imati ulogu u razgradnji mitohondrijske iRNK.

Klinički značaj
Tumor-specifična fuzija LACTB2-NCOA2 koja potiče od unutarhromosomskog preslagivanja hromosoma 8 identificirana je na nivou DNK i RNK. Za razliku od konvencijskih onkogenih himernih proteina, fuzijskom proizvodu nedostaje funkcionalni domen iz odgovarajućih gena, što ukazuje na amorfnu reorganizaciju. Ovaj himerični transkript LACTB2-NCOA2 otkriven je u 6 od 99 (6,1%) slučajeva kolorektumskog karcinoma (CRC), gdje je NCOA2 bio značajno snižen. Prisilna ekspresija NCOA2 divljeg tipa, ali ne i fuzijskog proteina LACTB2-NCOA2, narušila je protivmorigenske fenotipove CRC ćelija, dok je nokdauiranje endogenog NCOA2 u normalnim kolonocitima imalo suprotne učinke. Mehanički, NCOA2 je inhibirao signalizaciju Wnt/β-katenina, putem istovremeno povećanih inhibitora i stimulatora snižavanja Wnt/β-kateninskog puta. NCOA2 je novi regulatorni gen s negativnim rastom koji potiskuje put Wnt/β-katenina u CRC-u, gdje ponavljana fuzija s LACTB2 doprinosi njegovom poremećaju.

Reference

Vanjski linkovi

Geni na hromosomu 8
Enzimi
Ljudski proteini
Proteomika

LACTB2


Zvonik ili zvonara, samostalna građevina ili dio građevine (npr. crkve) na kome se nalazi zvono

Hrvatska:

 Zvonik (Farkaševac), naselje u općini Farkaševac, Zagrebačka županija

Zvonik (čvor)


Edward Jones (Dubai, 12 de fevereiro de 1995) é um automobilista britânico. Em diferentes pontos de sua carreira, Jones competiu sob as licenças britânica e emiradense. Ele ganhou a temporada da Indy Lights de 2011, pilotando para a Carlin Motorsport, em sua segunda temporada na categoria. Jones começou a competir na IndyCar Series em 2017 pela equipe Dale Coyne Racing. Para a temporada de 2018, ele se mudou para a Chip Ganassi Racing.

Ligações externas

 Resumo da carreira de Ed Jones em DriverDB.com

Pilotos de automóvel do Reino Unido
Pilotos do Campeonato Britânico de Fórmula 3
Pilotos da IndyCar Series
Naturais de Dubai

Ed Jones


Kaliwatan sa isda ang Micropanchax antinorii. Una ning gihulagway ni Decio Vinciguerra ni adtong 1883. Ang Micropanchax antinorii sakop sa kahenera nga Micropanchax, ug kabanay nga Poeciliidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Isdangtunay sa Etyopiya
Isdangtunay sa Kenya
Micropanchax

Micropanchax antinorii


Forn Sed, refere-se as antigas práticas e crenças pagãs que se tinham na Escandinávia, antes da influência e conversão ao cristianismo. Esse termo deriva-se da língua nórdica antiga, Forn siðr, traduzido como "antigo costume" ou "antiga tradição".

O Forn Sed, é um dentre outros nomes usados por movimentos pertencentes ao neopaganismo germânico, que foi cunhado pela "Samfundet Forn Sed Sveriges" uma organização religiosa neopagã germânica da Suécia criada em 1994 como "Assembleia Asatro Sueca", tendo alterado seu nome para a forma atual em 2010, por acharem esse termo mais descritivos com as suas práticas e costumes, não voltadas apenas aos deuses, mas também aos espíritos locais, a visão animista e o resgate da compreensão da mentalidade pagã, adaptas ao mundo moderno, como a visão de mundo cíclica.

Segundo o próprio site da instituição em seu estatuto, ela é humanitária, oposta ao racismo, sexismo e homofobia, voltada à continuação da religião escandinava na Suécia através dos registros históricos e do folclore popular que resistiu ao cristianismo.

Neopaganismo germânico
Religião
História da religião
Espiritualidade
Paganismo
Neopaganismo
Mitologia nórdica
Novos movimentos religiosos

Forn Sed


Kupang is a state constituency in Kedah, Malaysia, that has been represented in the Kedah State Legislative Assembly.

Demographics

History

Polling districts
According to the gazette issued on 30 March 2018, the Kupang constituency has a total of 26 polling districts.

Representation history

Election results

References

Kedah state constituencies

Kupang (state constituency)


An Sydax gibbus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Joly hadton 1985. An Sydax gibbus in nahilalakip ha genus nga Sydax, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Venezuela. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sydax

Sydax gibbus


An Alexera secunda in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Martins ngan Maria Helena M. Galileo hadton 2007. An Alexera secunda in nahilalakip ha genus nga Alexera, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Alexera

Alexera secunda


Patince (węg. Pat lub Path) – wieś i gmina (obec) w powiecie Komárno, w kraju nitrzańskim na Słowacji. Leży na Nizinie Naddunajskiej, na lewym brzegu Dunaju. Jest to najdalej na południe wysunięta miejscowość Słowacji.

Patince uzyskały status samodzielnej wsi w 1957 roku, po odłączeniu się osady Patince od wsi Marcelová. Pierwsza wzmianka o miejscowości pochodzi z roku 1260.

W 2011 roku populacja wynosiła 509 osób, około 84,9% mieszkańców stanowili Węgrzy, 10,6% Słowacy.

W Patincach znajduje się kościół rzymskokatolicki pw. św. Wendelina zbudowany w XIII wieku w stylu romańskim. W pierwszej połowie XVIII wieku został odrestaurowany, zbarokizowany w 1776 roku. Późniejszych modyfikacji budowlanych dokonano w połowie XIX wieku, na początku XX wieku oraz po 1965 r. W 2002 roku został odnowiony.

W pobliżu wsi znajduje się kompleks rekreacyjno-kąpieliskowy o powierzchni 22 hektarów z basenami termalnymi i licznymi miejscami noclegowymi, w tym z dużym hotelem czterogwiazdkowym Wellness hotel Patince.

Przypisy

Miejscowości w powiecie Komárno

Patince


Il circoligrafo è una mascherina di plastica atta a creare dei cerchi perfetti in alternativa al compasso. Spesso viene chiamato "cerchiometro", ma il termine più corretto è il precedente.

Viene usato per fare tutti quei cerchi così piccoli da non poter essere usato il compasso, ragion per cui la grandezza dei fori varia da 1 millimetro a una trentina di millimetri. È utile soprattutto per raccordare linee o curve senza la necessità di trovare il centro del cerchio corrispondente, cosa indispensabile se si usa il compasso.

Il circoligrafo è di forma rettangolare con spessore non maggiore di un paio di millimetri con fori circolari di varia grandezza in corrispondenza dei quali si possono fare dei cerchi.

In corrispondenza di ogni foro c'è una sovrabordatura per penne ad inchiostro di china. Ogni foro ha l'indicazione in millimetri del suo diametro, la dimensione reale dei fori è però maggiorata per compensare lo spessore dello strumento utilizzato, matita o penna tecnica.

Esiste anche una versione per fare degli ellissi, chiamata ellissometro.

Voci correlate
 Goniometro
 Compasso (strumento)
 Normografo
 Curvilineo

Strumenti per il disegno

Circoligrafo


Merenje je naseljeno mjesto u sastavu grada Zaprešića, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Zaprešić.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Merenje je imalo 129 stanovnika.

Napomena: U 1991. povećano pripajanjem dijela područja naselja Hruševec Kupljenski u kojem je sadržan dio podataka od 1857. do 1971.

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Merenje je imalo 186 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Zagrebačkoj županiji

Merenje


Paradis kan henvise til:

 Paradis – persisk ord som oftest blevet opfattet og identifiseret med Edens have eller Himmelen
 Paradis (dokumentarfilm) – dansk dokumentarfilm fra 2008 af Jens Loftager, Erlend E. Mo og Sami Saif.
 Paradis (is) – dansk producent af konsumis
 steder
 Paradis (Thise Sogn) – bebyggelse i Thise Sogn, Skive Kommune
 Paradis (Bergen) – område i Fana bydel i Bergen
 Paradis (Stavanger) – område i Stavanger

Paradis (flertydig)


In Australia the predominant term used for SOEs is government business enterprise (GBE). Various Australian states also have GBEs, especially with respect to the provision of water and sewerage, and many state-based GBEs were privatized in some states during the last decade of the twentieth century. Former Commonwealth SOEs include Telstra, established in the 1970s as Telecom Australia. Telstra, now Australia's largest telecommunications company, was privatised in 1997 by the Howard government. As of June 2010 Telstra owned a majority of the copper wire infrastructure in Australia (the rest is owned by Optus) and is pending sale to its former parent, the Australian government, for a non-binding amount of 11 billion Australian dollars, as ducts in the copper wire tunnels are needed to install the fiber optic cable. The Commonwealth Bank, as its name indicates, was also founded as public company before later being privatized.

In Victoria many GBEs were sold in the 1990s to reduce the state's level of debt. The State Electricity Commission of Victoria and the Gas & Fuel Corporation were the best-known government enterprises to be disaggregated and sold.

Australian Government

, there are nine GBEs of the Government of Australia, comprising two corporate Commonwealth entities and seven Commonwealth companies.

 ASC
 Australian Naval Infrastructure
 Australia Post (corporate Commonwealth entity)
 Australian Rail Track Corporation
 Defence Housing Australia (corporate Commonwealth entity)
 Moorebank Intermodal Company Limited
 NBN Co – fully owned and responsible for the rollout of the National Broadband Network
 Snowy Hydro (13%)
 WSA Co

The Government also has other public non-financial corporations (PFNCs) that are not prescribed as GBEs:
 Airservices Australia
 Australian Broadcasting Corporation
 Australian Government Solicitor
 Clean Energy Finance Corporation
 Future Fund
 Reserve Bank of Australia
 Screen Australia
 Special Broadcasting Service – fully owned, and combines government funding and commercial funding

Australian Capital Territory
The GBEs of the Australian Capital Territory include:

 ActewAGL (50%)
 Icon Water

New South Wales

The statutory state-owned corporations of New South Wales include:

 Essential Energy
 Forestry Corporation of New South Wales
 Hunter Water
 Landcom
 Newcastle Port Corporation, trading as the Port Authority of New South Wales
 Superannuation Administration Corporation
 Sydney Water
 Transport Asset Holding Entity
 WaterNSW

Northern Territory
The GBEs of the Northern Territory include:
 PowerWater
 Territory Generation

Queensland
The GBEs of Queensland include:

 CS Energy
 Energex
 Ergon Energy
 Powerlink Queensland
 Gladstone Ports Corporation
 Port of Townsville
 Port of Mackay
 Queensland Investment Corporation
 Queensland Rail
 SunWater
 Suncorp Group
 Stanwell Corporation
 Tarong Energy

South Australia
South Australia is notable for having very controversially privatized most of its GBEs:
 Adelaide Metro
 SA Water

Tasmania
Tasmania has a considerable amount of GBEs, relative to other states:

 Aurora Energy
 Forestry Tasmania
 Hydro Tasmania
 Irrigation Tasmania
 Metro Tasmania
 Motor Accidents Insurance Board
 Port Arthur Historic Site Management Authority
 Public Trustee
 Spirit of Tasmania
 TasRail
 Tascorp
 TasNetworks
 TasPorts
 TasWater

Victoria
The GBEs of Victoria include:

 Port of Hastings
 Port of Melbourne
 Snowy Hydro (29%)
 VicForests
 VicRoads
 VicTrack
 V/Line

Western Australia
The GBEs of Western Australian include:

 DevelopmentWA
 Fremantle Port Authority
 Gold Corporation
 Horizon Power
 Kimberley Ports Authority
 Mid-West Ports Authority
 Pilbara Ports Authority
 Southern Ports Authority
 Synergy
 Water Corporation
 Western Power

References

State-owned
Australia
Australia

State-owned enterprises of Australia


Mandjelia madura là một loài nhện trong họ Barychelidae. Loài này phân bố ờ Tây Úc.

Chú thích

Tham khảo

Mandjelia
Loài đặc hữu của Úc

Mandjelia madura


Kaliwatan sa insekto ang Neoheegeria sinaitica. Una ning gihulagway ni Hermann Priesner ni adtong 1934. Ang Neoheegeria sinaitica sakop sa kahenera nga Neoheegeria, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Ehipto

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Ehipto
Neoheegeria

Neoheegeria sinaitica


Oh! What a Nurse! is a 1926 American silent comedy film directed by Charles Reisner and written by Darryl F. Zanuck. The film stars Sydney Chaplin, Patsy Ruth Miller, Gayne Whitman, Matthew Betz, Edith Yorke, and David Torrence. The film was released by Warner Bros. on March 7, 1926.

Plot
As described in a film magazine review, newspaper cub-reporter Jerry Clark substitutes for the love expert column writer Dolly Whimple and advises June Harrison not to marry Clive Hunt. Fate compels him to impersonate Dolly and he becomes a violently pursued victim in a hurtling series of events that finally transforms him into a vivacious hurse. In this role he runs against other adventures, hs several hair breadth escapes, but finally emerges from the cross-dressing mix-up triumphant, with June engaged to marry him.

Cast

Box office
According to Warner Bros records the film earned $370,000 domestically and $69,000 foreign.

References

External links

1926 films
1920s English-language films
Silent American comedy films
Warner Bros. films
Films directed by Charles Reisner
American silent feature films
American black-and-white films
1926 comedy films
1920s American films

Oh! What a Nurse!


Nadras Prasad (born 31 July 1985) is an Indian cricketer. He made his first-class debut for Badureliya Sports Club in the 2017–18 Premier League Tournament on 6 January 2018.

References

External links

1985 births
Living people
Indian cricketers
Badureliya Sports Club cricketers
Place of birth missing (living people)

Nadras Prasad


Vitalius lucasae là một loài nhện trong họ Theraphosidae.

Loài này thuộc chi Vitalius. Vitalius lucasae được miêu tả năm 2001 bởi Bertani.

Chú thích

Tham khảo

Vitalius

Vitalius lucasae


Trirogma narendrani là một loài côn trùng cánh màng trong họ Ampulicidae, thuộc chi Trirogma. Loài này được Madhavikutty miêu tả khoa học đầu tiên năm 2004.

Xem thêm
Danh sách các loài trong họ Ampulicidae

Chú thích

Tham khảo

Trirogma

Trirogma narendrani


Luise Renner (née Stoisits; 25 June 1872 – 30 June 1963) was the wife of Karl Renner, the former President of Austria. She was the first First Lady of the Second Austrian Republic.

Luise Stoisits was born in St. Nikolaus, a small village near Güssing. At 16 years old, she moved to Vienna, where she lived with relatives and worked at an inn. She met Karl Renner in 1890, while he was completing his military service, and their daughter Leopoldine was born a year later. They married in 1897. Karl Renner was elected the first President of the Second Austrian Republic in December 1945, making Luise the First Lady of Austria. They remained in those positions until Karl's death on 31 December 1950. Luise Renner was also a political activist and socialist in her own right: after the establishment of the welfare charity  in 1947, she was elected its inaugural president.

References

1872 births
1963 deaths
Spouses of presidents of Austria
People from Güssing
People from Austria-Hungary

Luise Renner


Ang Kōh-e Ōj ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Ōj (bukid sa Apganistan, Wilāyat-e Bāmyān),
 Kōh-e Ōj (bukid sa Apganistan, Daykundi Province),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kōh-e Ōj


Čunasta kost stopala je mala kost u stopalima većine sisara.

Čunasta kost stopala čovjeka
Čunasta kost stopala čovjeka je jedna od kostiju korijena stopala. Njeno ime potiče od sličnosti ove ljudske kosti sa manjim brodom ili čamcem (čunom), što je posljedica snažne udubljenosti proksimalne  zglobne površine. Izraz  navikulska kost  ili  navikulska kost šake je ranije koristila za čunastu kost šake, jednu od kostiju korijena šake.
Čunasta kost stopala kod ljudi nalazi se na medijalnoj strani i proksimalno se zglobljava sa gležnjem, a distalno sa tri klinaste kosti i bočno sa kvadarskom.

To je posljednja od kostiju stopala koja počinje okoštavanje i nema tendenciju da to učine do kraja treće godine u djevojčica i početkom četvrte godine u dječaka, ali je opisan široki raspon varijacije.

Jedini mišić koji se veže za ovu kost je musculus tibialis posterior. Glavni dio mišića na njoj ima hvatište. Dodatna čunasta kost se može pojaviti kod 2–14% pripadnika opće populacije.

Klinički značaj
Prelomi čunaste kosti nisu tako uobičajeni.

Čunasta kost konja
Konj ima kost koja se zove čunasta kost, a nalazi se unutar kopita, na tabanskoj strani potkoljenice, između drugog i i trećeg članka falange kopitne kosti. Čunasta kost u konja je podržana distalnim tabanskim ligamentom i dva svoja kolateralna ligamenata. Kesa (bursa) čunaste kosti se nalazi između površine fleksora čunaste kosti i duboke digitalne fleksorske tetive, koja vodi između burse i distalnog članka.

Centralna kost korijena stopala u skočnom zglobu konja je i homologna i analogna čunastoj kosti ljudskog stopala, što znači da je čunasta kost konja drugačije strukture od istoimeno označene kosti kod ljudi.
Područje čunaste kostu stopala je važna struktura u odnosu na hromost, posebno prednjih nogu, a uključena je značajnim procesom razvoja bolest koja se zove navikulska bolest ili navikulski sindrom. Nedavno je objavljeno mnogo originalne literature u vezi sa bolešću čunaste kosti, koji je dovode u pitanje, a poseban značaj se daje radiografskim promjenama, kao jedinim dijagnostičkim kriterijima.

Navikulski sindrom ili sindrom čunaste kosti kopita može biti odgovoran za čak 1/3 svih slučajeva hromosti u konja, ali radiografske promjene u čunastoj kosti ne da uvijek daju konačnu dijagnozu. Novije tehnike snimanja su pokazala da oštećenja mehkih tkiva u regiji može dati značajan doprinos hromosti i da više uzroka može dovesti do vidljive hromosti konja.

Također pogledajte
Stopalo
Korijen stopala
Kopito

Reference

Vanjski linkovi

 3D printable navicular bone model , free download in STL format (Embodi3D.com)

Skeletni sistem
Anatomija čovjeka
Anatomija konja
Stopalo

Čunasta kost (stopalo)


Kaliwatan sa alibangbang ang Micropterix cyaneochrysa. Una ning gihulagway ni Walsingham ni adtong 1907. Ang Micropterix cyaneochrysa sakop sa kahenera nga Micropterix, ug kabanay nga Micropterigidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Micropterix

Micropterix cyaneochrysa


Svit er en by og kommune i distriktet Poprad i regionen Prešov i det nordlige Slovakiet. Den ligger 330 kilometer fra den slovakiske hovedstad Bratislava. Svit er beliggende på sletten syd for bjergkæden Tatra.  Byen har et areal på 4,5 km² og en befolkning på  indbyggere.

Referencer

Eksterne links

Byer i Slovakiet
Vintersportssteder i Slovakiet
Tatrabjergene

Svit


Șoimi là một xã thuộc hạt Bihor, România. Dân số thời điểm năm 2002 là 3008 người.

Chú thích

Liên kết ngoài

Xã của hạt Bihor

Șoimi


Leonard Smith (Brooklyn, 19 de abril de 1894 — Los Angeles, 20 de outubro de 1947) é um diretor de fotografia estadunidense. Venceu o Oscar de melhor fotografia na edição de 1947 por The Yearling.

Ligações externas

Naturais de Brooklyn
Diretores de fotografia dos Estados Unidos
Diretores de fotografia premiados com o Oscar

Leonard Smith


Kaliwatan sa isda ang Poromitra gibbsi. Una ning gihulagway ni Nikolai V. Parin ug Borodulina ni adtong 1989. Ang Poromitra gibbsi sakop sa kahenera nga Poromitra, ug kabanay nga Melamphaidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
habagatan-sidlakang Kadagatang Pasipiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Poromitra

Poromitra gibbsi


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Stobbea undulata. Una ning gihulagway ni Willy Adolf Theodor Ramme ni adtong 1929. Ang Stobbea undulata sakop sa kahenera nga Stobbea, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tunga-tungang Aprikanhong Republika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Tunga-tungang Aprikanhong Republika
Stobbea

Stobbea undulata


An Apogon sealei in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Fowler hadton 1918. An Apogon sealei in nahilalakip ha genus nga Apogon, ngan familia nga Apogonidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Apogon

Apogon sealei


Noto per aver composto le colonne sonore di molti anime, tra cui Naruto.

I suoi lavori mescolano le caratteristiche della musica popolare giapponese, utilizzando anche molti strumenti tipici giapponesi (ad es. lo shakuhachi), alle influenze del rock occidentale.

Lavori

Colonne sonore
Toshiro Masuda ha composto le colonne sonore per questi titoli di animazione giapponese.

Animazione
 Fatal Fury: Legend of the Hungry Wolf (1992)
 Flint the Time Detective (1998)
 Excel Saga (1999)
 Jubei-chan (1999)
 Hand Maid May (2000)
 Daa! Daa! Daa! (2000)
 Mahoromatic (2001)
 Puni Puni Poemy (2001)
 Naruto (2002)
 Ai Yori Aoshi (2002)
 Nanaka 6/17 (2003)
 Jubei-chan 2 (2004)
 Mushishi (2005)
 Ghost Hunt (2006)
 Otogi-Jūshi Akazukin (2006)
 Higepiyo (2009)
 Kamisama Kiss (2013)
 Mushishi -Next Passage- (2014)
 Kamisama Kiss◎ (2015)
 Nobunaga no Shinobi (2016)
 Nobunaga no Shinobi: Anegawa Ishiyama-hen (2018)

OVA
 Animation Runner Kuromi (2001)
 Puni Puni Poemy (2001)
 Animation Runner Kuromi2 (2003)

Speciali
Mushi-Shi Special: The Shadow That Devours the Sun (2014)
Mushi-Shi -Next Passage- Special: Path of Thorns (2014)

Film
Mushi-Shi -Next Passage- Special: Bell Droplets (2015)

Note

Collegamenti esterni

Toshio Masuda (compositore)


An Choeroichthys smithi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Dawson hadton 1976. An Choeroichthys smithi in nahilalakip ha genus nga Choeroichthys, ngan familia nga Syngnathidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Choeroichthys

Choeroichthys smithi


An Odontocera apicula in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1885. An Odontocera apicula in nahilalakip ha genus nga Odontocera, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Panamá. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Odontocera

Odontocera apicula


Sporazum iz Björköa, poznat i kao Sporazum iz Koivista, bio je tajni sporazum o međusobnoj odbrani potpisan 24. jula 1905. u Bjorköu između Vilima II iz Njemačkog Carstva i cara Nikole II iz Rusije. Vilim je bio glavni autor, ali je djelovao bez konsultacija sa svojim ministrima. Brzo je odbijen i nikada nije stupio na snagu.

Tajni sastanak

Tajni sporazum o međusobnoj odbrani potpisan je na sastanku koji je Vilim II organizovao samo četiri dana ranije. U nedelju 23. jula 1905, Kaiser je stigao u Björkö iz zaliva Viipuri svojom jahtom Hohenzollern, koja je potom bacila sidro u blizini jahte cara Nikole, Standart. Dokaz da je došlo do sastanka daju telegrami koje su oni razmijenili, nazvani Vili-Niki prepiska, koju je 1917. godine objavila nova revolucionarna vlast u Rusiji.

Sporazum
Sporazum o odbrani sadržavao je četiri člana i potpisali su ga Vilim II i car Nikola II, a supotpisali su ga Heinrich von Tschirschky, šef njemačkog ministarstva vanjskih poslova i ministar mornarice Aleksej Birilev:

Njihova Veličanstva carevi Rusije i Njemačke, kako bi osigurali nastavak mira u Evropi, dekretirali su sljedeće članove Sporazuma o odbrambenom savezu.

 U slučaju da jedno od dva carstva napadne neka evropska sila, njegov saveznik će mu pomoći u Evropi sa svim svojim kopnenim i morskim snagama.
 Visoke strane sporazuma se obavezuju da neće zaključivati posebne sporazume ni sa jednim zajedničkim protivnikom.
 Ovaj Sporazum stupa na snagu čim se zaključi mir između Rusije i Japana i ostaće na snazi sve dok se ne otkaže godinu dana unaprijed.
 Car svi Rusa će, nakon stupanja na snagu ovog ugovora, preduzeti neophodne korake da pokrene Francusku na ovaj sporazum i angažuje je da joj se pridruži kao saveznik.

Reakcije
Sporazum su morale ratificirati i njemačka i ruska vlada.

Njemačko Carstvo
Pokretački motiv za sporazum na njemačkoj strani bio je potkopavanje francusko-ruskog saveza i jačanje pozicije Njemačke u odnosu na Britaniju. Prvobitno sastavljen kao globalni pakt o međusobnoj odbrani, Vilimovo umetanje riječi "en Europe" u prvi član, čime je ograničilo djelokrug sporazuma na Evropu, dovelo je Kaisera u sukob s njemačkim kancelarom Rajha, Bernhardom von Bülowom, koji nije bio unaprijed upozoren na kasni amandman. Bülow je smatrao da bi bila potrebna podrška Rusije u vezi s britanskim prisustvom u Indiji, ali Vilim je mislio da će takve operacije samo uvući Njemačku u besplodni rat u toj regiji nauštrb položaja Njemačke u Evropi. Bülow je zaprijetio da će podnijeti ostavku zbog neslaganja, što je izazvalo melodramatično pismo od Kaisera koje je završilo riječima: "Ako bi od vas stiglo pismo ostavke, sljedećeg jutra bi zatekli da Kaier više nije živ! Mislite na moju jadnu ženu i djecu!" Bülow je stoga ponudio kompromis, ali prije nego što je pitanje moglo biti riješeno na njemačkoj strani, ruska vlada je odbila sporazum.

Ruska Imperija
Iako je car Nikola potpisao ugovor, njegova vlada ga nije ratifikovala zbog već postojećeg francusko-ruskog saveza. Ruski premijer Sergey Witte i ministar vanjskih poslova Vladimir Lambsdorff nisu bili prisutni pri potpisivanju niti su prethodno konsultovani; oni su insistirali da sporazum ne bi trebao stupiti na snagu osim ako ga ne odobri i potpiše Francuska. Lambsdorff je rekao caru da je "nedopustivo istovremeno obećavati istu stvar dvjema vladama čiji su interesi međusobno suprotstavljeni". Car je popustio pod njihovim pritiscima, na veliko zaprepaštenje Kaisera, koji je svom rođaku zamjerio: "Udružili smo se i potpisali pred Bogom, koji je čuo naše zavjete!... Šta je potpisano, potpisano je! i Bog je naš zavjetnik!" Vilimov kancelar, grof Bernhard von Bülow, međutim, također je odbio da potpiše sporazum jer je Kaiser dodao amandman na nacrt, protivno savjetu, koji je ugovor ograničio na Evropu.

Reference

Historijski dokumenti
Sporazumi potpisani 1905.
Vojni savezi

Sporazum iz Björköa


An Mycerinopsis unicolor in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1866. An Mycerinopsis unicolor in nahilalakip ha genus nga Mycerinopsis, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Laos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mycerinopsis

Mycerinopsis unicolor


Cosmocampus retropinnis (back-finned pipefish) is a species of marine fish of the family Syngnathidae. The name retropinnis comes from the location of the species' dorsal fin as either caudal or posterior. The coloration of this organism is mostly brown and tan markings on its snout side, head's dorsum, side of the trunk, and venter of the tail. It is only known from a few juvenile specimens collected off southern Morocco and Gambia at depths to 79m. Little is known about its feeding habits, but it is expected to feed on small crustaceans, similar to other pipefish. This species is ovoviviparous, with males carrying eggs before giving birth to live young.

References

Further reading

WoRMS

retropinnis
Marine fish
Taxa named by Charles Eric Dawson
Fish described in 1982

Cosmocampus retropinnis


Páll Hagbert Guðlaugsson (føddur 9. september 1958) er ein íslendskur fótbóltsvenjari og fyrrverandi fótbólsleikari, málmaður. Hann var tann fyrsti venjarin hjá føroyska manslandsliðnum í fótbólti eftir at Føroyar gjørdist limur í FIFA í 1988 og slapp at luttaka í altjóða í altjóða kappingum. Hann var venjari hjá Føroyum frá 1988 til 1993. Tann fyrsti landsdysturin, ið Føroyar spældi í 1988 við Páll Guðlaugssyni sum venjara var ein vinardystur ímóti Íslandi 24. august 1988, sum Ísland vann 1-0. Fyrsti EM-undankappingardystur var spældur í Landskrona í Svøríki ímóti Eysturríki hin 12. september 1990. Føroyar vann dystin 1-0 og skapti harvið sensatión kring heimin, av tí at Eysturríki var eitt av teimum góðu liðunum júst tá.

Lívsleið sum fótbóltsvenjari
Hagtølini eru bert viðvíkjandi føroyskum feløgum og føroyska landsliðnum:
 1988 - 93 - Føroyska A-landsliðið hjá monnum
 1989 - 91 - ÍF
 1993 - 94 - EB/Streymur
 1994 B36
 1996-97 GÍ
 2012- KÍ

Lívsleið sum fótbóltsleikari
Páll spældi sum málmaður. Hagtølini eru bert viðvíkjandi føroyskum fótbóltsfeløgum:
 1983 - GÍ
 1987-89 - ÍF
 1991 - EB
 1993 - B68
 1994 - EB/Streymur
 1994 - B36
 1996 - GÍ

Keldur

Venjarar hjá føroyska fótbóltslandsliðnum
Íslendskir fótbóltsleikarar
Íslendskir fótbóltsvenjarar
Føðingar í 1958

Páll Guðlaugsson


Sigle
 International Federation of Journalists – federazione internazionale dei giornalisti

Codici
 IFJ – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Ísafjörður (Islanda)

Ifj


Hermelindo de Gusmão Castelo Branco Filho foi um político e advogado brasileiro. Radicado no Rio de Janeiro, na época Distrito Federal, exerceu cargos na magistratura carioca. Foi eleito juntamento com Hugo Ribeiro Carneiro deputado constituinte representando o estado do Acre.

Carreira política
Hermelindo de Gusmão foi eleito deputado constituinte pelo Acre em 1946, pela legenda do Partido Social Democrático (PSD). Durante o mandato, integrou a Comissão Especial de Valorização da Amazônia e presidiu a Comissão Permanente de Legislação Social da Câmara dos Deputados. Teve sua legislatura estendida devido à  transformação da Constituinte em Congresso ordinário, exercendo o cargo até 1951.

Deputados federais do Brasil pelo Acre
Deputados federais da Assembleia Nacional Constituinte de 1946


Matilde di Shabran, ossia Bellezza e cuor di ferro è un'opera lirica di Gioachino Rossini.

Il libretto, denominato melodramma giocoso in due atti, appartenente al genere dell'opera semiseria, è di Jacopo Ferretti ed è tratto:
 dal libretto dell'opéra comique Eupherosine et Coradin, ou Le tyran corrigé di François-Benoît-Henri Hoffman, già musicato da Étienne Nicolas Méhul (1790)
 dal dramma Mathilde (1799) di Monvel (Jacques Marie Boutet)
 dal libretto Il Corradino di Simeone Antonio Sografi musicato da Francesco Morlacchi (1808)
 e da Il trionfo della bella, ovvero Corradino Cuor di ferro di Gaetano Rossi, musicato da Stefano Pavesi (1809).

Prime rappresentazioni
L'opera fu composta in fretta, e Rossini affidò a un ignoto assistente la stesura dei recitativi secchi e a Giovanni Pacini la composizione di tre numeri. Come aveva già fatto altre volte, Rossini usò inoltre la tecnica dell'autoimprestito, cioè prese la musica per alcuni brani da opere composte in precedenza: in questo caso da Ricciardo e Zoraide e da La donna del lago, mentre per la sinfonia utilizzò quella di Eduardo e Cristina.

La prima rappresentazione ebbe luogo il 24 febbraio 1821 al Teatro Apollo di Roma e vide Niccolò Paganini sostituire l'ammalato primo violino del Teatro Apollo. L'opera dapprima non ebbe molto successo, ma in seguito fu ripresa spesso. Rossini rielaborò l'opera per la prima al Teatro del Fondo di Napoli che andò in scena il 11 dicembre 1821, con la parte del poeta Isidoro tradotta quasi completamente in napoletano, col titolo Bellezza e Cuor di Ferro con Giovanni David e Michele Benedetti (basso).

Riprese ottocentesche
Il 13 gennaio 1822 avviene la prima al Teatro San Benedetto di Venezia ed il 31 gennaio successivo al Teatro San Carlo di Napoli con David e Benedetti.
Il successivo 7 maggio avviene la prima nel Theater am Kärntnertor di Vienna in un rifacimento chiamato Corradino ossia Bellezza e cuor di ferro con David, il 12 giugno al Teatro San Luca di Venezia ed il 24 agosto al Teatro alla Scala di Milano con Antonio Tamburini.

All'Her Majesty's Theatre di Londra la prima di Matilde di Shabran o sia Bellezza e cuor di ferro è stata il 3 luglio 1823 con Isabella Colbran e Lucia Elizabeth Bartolozzi.
Il 16 febbraio 1824 avviene la prima nel Teatro Coppola di Catania diretta da Pietro Antonio Coppola.
Il 5 dicembre 1825 avviene la prima al Teatro Nacional de São Carlos di Lisbona ed il 15 ottobre 1829 al Théâtre-Italien di Parigi.
Il 24 gennaio 1830 avviene la prima al Teatro dei Semplici di Prato, il 18 maggio 1831 al Teatro Regio di Parma, il 7 maggio 1833 al Teatro Comunale di Bologna con Gilbert-Louis Duprez e nel febbraio 1834 a New York.

Il 18 aprile 1854 avviene la première al Royal Italian Opera (poi Royal Opera House, Covent Garden) di Londra.

L'8 marzo 1866 avviene la prima al Teatro Regio di Torino con Angelina Ortolani, Mario Tiberini ed Antonio Cotogni, il 23 gennaio 1867 al Teatro La Fenice di Venezia con la Ortolani e Tiberini ed il 31 agosto 1869 al Teatro Riccardi (poi Teatro Donizetti) di Bergamo con la Ortolani e Tiberini.

Dopo essere caduta nel dimenticatoio ebbe alcune riprese negli anni '80 e '90 (1892 a Firenze).

Riprese contemporanee
L'opera conosce la sua prima ripresa in tempi moderni a Genova nel 1974 con Rolando Panerai e Cecilia Valdenassi; segnò inoltre il debutto di Juan Diego Flórez al Rossini Opera Festival nel 1996 con Pietro Spagnoli, Roberto Frontali, Bruno Praticò e Carlo Bosi. Il tenore riprese il ruolo sempre a Pesaro nel 2004, con la direzione d'orchestra di Riccardo Frizza, ripresa poi nel 2008 a Londra con Carlo Rizzi, Carlo Lepore ed Aleksandra Kurzak e nel 2012 nuovamente a Pesaro con la direzione di Michele Mariotti e con  Olga Peretyatko: in tutte e tre le occasioni, lo spettacolo è andato in scena in un allestimento curato da Mario Martone.Nel 2019 viene rappresentata la prima edizione dell'opera, dal titolo Corradino, a Wildbad.

Cast delle prime rappresentazioni

Trama
La scena è nella Spagna, nel Castello di Corradino e sue vicinanze.

Atto 1
L'opera s'apre con un coro di contadini, capeggiati da Egoldo, che visita per curiosità il cortile del palazzo di Corradino. Egoldo racconta loro della brutta fama del signore del luogo: è un tiranno spietato, sanguinario, con manie di grandezza e tremendamente misogino. Il torriere Ginardo arriva e li avverte di fuggire prima che il "Cerbero" si desti e li punisca tutti. La scena rimane vuota fino a quando entra Isidoro, un poeta di scarso valore che copia le opere degli autori più famosi (la Gerusalemme liberata o la Divina Commedia per esempio). L'arrivo del poeta attira l'attenzione e l'ira di Corradino, che minaccia di ucciderlo, ma Isidoro viene salvato dal provvidenziale intervento di Aliprando, dottore del castello e l'unico che riesca a frenare l'ira del tiranno.
Isidoro viene fatto prigioniero, e Corradino chiede di parlare ancora con il prigioniero, Edoardo. Il giovane è figlio di Raimondo Lopez, suo acerrimo nemico, e Corradino gli chiede se vuole allearsi a lui tradendo il padre o cedere alla sua sorte. Edoardo, sdegnosamente, sceglie di non tradire il padre e viene rimandato in carcere.
Intanto, annunciata già prima da Aliprando, arriva Matilde, figlia del generale Shabran, molto nota per la sua bellezza. Matilde, saputa la fama di Corradino, ha deciso di intervenire per eliminare la misoginia del tiranno e di farlo innamorare di sé (la stessa cosa che cerca di fare Mirandolina con il Cavaliere ne La locandiera di Goldoni). Aliprando la avverte: Corradino resiste a qualsiasi donna, e in più già una donna ha messo gli occhi su di lui, la gelosissima Contessa d'Arco. Il caso vuole che la Contessa arrivi in quel momento e si veda rubare la scena da un'altra. Tra le due nasce un battibecco, male arginato da Aliprando e Ginardo, che richiama in scena Corradino. Il tiranno rimane sbalordito dalla bellezza e dalla sfrontatezza della bella Matilde, tant'è che non riesce a ordinare di mandarla a morte, con grande stupore del dottore e del torriere e con grande gelosia della Contessa.
Matilde è già a buon punto, e riesce a fare innamorare il tiranno, anche se lui teme che possa tradirla e approfittarsene. Ma le effusioni dei due amanti vengono interrotte da una marcia militare: l'esercito dei nemici, capeggiato da Raimondo Lopez, si sta avvicinando al castello. L'atto si conclude col turbamento e lo sgomento generale, e Corradino parte con l'esercito.

Atto 2
La vendetta della Contessa d'Arco non tarda a venire: dopo aver corrotto il carceriere, libera Edoardo dalla torre fingendosi Matilde, e il giovane fugge nel bosco, dove infuria la battaglia: il piano della Contessa è quello di accusare Matilde della fuga di Edoardo, per vendicarsi dell'oltraggio subito.
Edoardo, nella foresta, ritrova il padre ma viene raggiunto da Corradino: il tiranno si stupisce della sua fuga, ed Edoardo gli risponde che è stata Matilde a liberarlo. Corradino si sente tradito e medita vendetta.
Al castello tutti quanti attendono il ritorno di Corradino trepidanti: Matilde stessa se n'è innamorata, nonostante all'inizio lo disprezzasse. Corradino ritorna e ordina di far chiamare Edoardo. Quando gli rispondono che la prigione è vuota e il giovane è fuggito, la Contessa accusa Matilde, accusa che viene avvalorata da una lettera indirizzata alla stessa Matilde: Edoardo (ma probabilmente la Contessa stessa) le scrive la sua gratitudine per la liberazione. L'ira di Corradino divampa, e ordina a Isidoro di portare Matilde al dirupo che s'affaccia sul torrente e di buttarvela giù. Isidoro si ritrova costretto ad ubbidire, e porta con sé la ragazza.
Isidoro ritorna annunciando la morte di Matilde, con grande gioia della vendicativa Contessa. Ma la sua felicità dura poco, dato che Edoardo irrompe in scena col carceriere corrotto e accusa pubblicamente la Contessa della congiura contro Matilde. Corradino, sconvolto, caccia la Contessa e medita di uccidersi.
Nella foresta presso il torrente, Corradino sta per buttarsi nel fiume per seguire la sua amata, ma viene bloccato da tutti e anche dalla stessa Matilde: lei e Isidoro, infatti, dopo la condanna di Corradino, avevano incontrato Edoardo e Raimondo che li avevano convinti a fingere la morte di Matilde per far ravvedere il tiranno. Corradino, abbandonata la sua misoginia e la sua crudeltà, dichiara il suo appassionato amore a Matilde, la quale ricambia, affermando che: "le femmine son nate per vincere e regnar".

Organico orchestrale
La partitura di Rossini prevede l'utilizzo di:
 3 flauti, (3° anche ottavino), 2 oboi, 2 clarinetti, 2 fagotti
 2 corni, 2 trombe, 3 tromboni
 timpani, grancassa e piatti, tamburo
 chitarra
 archi

Per i recitativi secchi:
 pianoforte (violoncello e contrabbasso ad libitum)

Struttura dell'opera

Versione di Roma
 Sinfonia

Atto 1
 1 Introduzione Zitti zitti, nessun qui v'è''' (Coro, Egoldo, Ginardo)
 2 Cavatina Intanto Erminia fra le ombrose piante (Isidoro)
 3 Quartetto Alma rea! Perché t'involi? (Corradino, Isidoro, Ginardo, Aliprando)
 4 Cavatina Piange il mio ciglio, è vero (Edoardo)
 5 Duetto Di capricci, di smorfiette (Matilde, Aliprando)
 6 Quintetto Questa è la dea? Che aria! (Contessa, Matilde, Aliprando, Ginardo, Corradino)
 7 Finale primo Ah capisco, non parlate (Matilde, Corradino, Isidoro, Ginardo, Aliprando, Edoardo, Rodrigo, Contessa, Coro)
 Atto 2
 8 Introduzione Settecento ottanta mila (Isidoro, Coro)
 9 Cavatina Sarai contenta alfine, revolubil fortuna! - Ah, perché la morte (Raimondo)
 10 Terzetto Deh, serena il mesto ciglio (Edoardo, Raimondo, Corradino)
 11 Sestetto È palese il tradimento (Corradino, Matilde, Contessa, Aliprando, Isidoro, Ginardo)
 12 Duetto No, Matilde, non morrai (Edoardo, Matilde)
 13 Cavatina Parmi ascoltar la voce (Corradino)
 14 Rondò Ami alfine? E chi non ama? (Matilde, Coro)

 Versione di Napoli
 Sinfonia
 Atto 1
 1 Introduzione Zitti, nessun qui v'è (Coro, Egoldo, Ginardo)
 2 Cavatina Intanto Armenia 'nfra l'ombrose piante (Isidoro)
 3 Quartetto Alma rea! Perché t'involi? (Corradino, Isidoro, Ginardo, Aliprando)
 4 Cavatina Piange il mio ciglio, è vero (Edoardo)
 5 Duetto Di capricci, di smorfiette (Matilde, Aliprando)
 6 Quintetto Questa è la dea? Che aria! (Contessa, Matilde, Aliprando, Ginardo, Corradino)
 7 Finale primo Ah capisco, non parlate! (Matilde, Corradino, Isidoro, Ginardo, Aliprando, Edoardo, Rodrigo, Contessa, Coro)
 Atto 2
 8 Introduzione Di Corradino il nome (Coro, Isidoro)
 9 Cavatina Sazia tu fossi alfine, revolubil fortuna! (Edoardo)
 10 Sestetto È palese il tradimento (Corradino, Matilde, Contessa, Aliprando, Isidoro, Ginardo)
 11 Coro Mandare a morte quella meschina? 12 Duetto Da cento smanie e cento (Corradino, Edoardo)
 13 Rondò Ami alfine? E chi non ama?'' (Matilde, Coro)

Incisioni discografiche

Registrazioni video

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Opere liriche di Gioachino Rossini
Opere liriche in lingua italiana
Libretti di Jacopo Ferretti
Opere liriche basate su altre opere

Matilde di Shabran


Middleyard – osada w Anglii, w hrabstwie Gloucestershire. Leży 2,8 km od miasta Stroud, 15 km od miasta Gloucester i 152,2 km od Londynu. W 2015 miejscowość liczyła 578 mieszkańców.

Przypisy

Wsie w hrabstwie Gloucestershire

Middleyard


Reserveofficer - for en sikkerheds skyld er en dansk dokumentarfilm fra 1979 instrueret af Finn Henriksen.

Handling
Fem til seks reserveofficerer følges på arbejde og uddannelsessituationer. Jobbet belyses bl.a. gennem interview.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Danske film fra 1979


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Cercoceracris lineata. Una ning gihulagway ni Marius Descamps ni adtong 1980. Ang Cercoceracris lineata sakop sa kahenera nga Cercoceracris, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Amazonas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Amazonas
Cercoceracris

Cercoceracris lineata


Lode Wyns (born 29 November 1946) is a Belgian athlete. He competed in the men's javelin throw at the 1968 Summer Olympics.

References

1946 births
Living people
Athletes (track and field) at the 1968 Summer Olympics
Belgian male javelin throwers
Olympic athletes for Belgium
Place of birth missing (living people)

Lode Wyns (athlete)


Ang Gazay ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Gazay (suba nga anhianhi sa Apganistan), Helmand,

Etiopia

 Gats'a Wenz, suba nga anhianhi, Benishangul-Gumuz Region,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Etiopia

Gazay


An Ozineus strigosus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1863. An Ozineus strigosus in nahilalakip ha genus nga Ozineus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Panamá. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Ozineus

Ozineus strigosus


Brackebushia – wymarły rodzaj trylobitów z rzędu Corynexochida i rodziny Leiostegiidae. Żył w ordowiku.

Takson monotypowy. Rodzaj i jedyny gatunek, Brackebushia acheila, opisane zostały w 1957 roku przez Horacia Harringtona i Armanda Leanzę na podstawie skamieniałości pochodzących z piętra dolnego tremadoku, odnalezionych na terenie Argentyny.

Trylobit ten miał małe, nieco dłuższe niż szerokie cranidium. Długa, umiarkowanie wypukła glabella miała równoległe boki, zaokrąglenie ścięty przód, cztery pary ukośnych bruzd bocznych, a jej szerokość wynosiła około 60% jej długości. Granicę galbelli stanowiły głębokie bruzdy osiowe. Głęboka i prosta bruzda potyliczna oddzielała przeciętnej szerokości pierścień potyliczny. Szew twarzowy miał przed oczami przednie ramiona trochę rozbieżne, a ramiona tylne wygięte. Duże oczy osadzone były w przeciętnej odległości od glabelli i nieco przesunięte ku tyłowi. Fixigenae miały wąskie wydłużone pola palpebralne. Małe, w zarysie półeliptyczne pygidium miało zwężone ku tyłowi rachis z czterema silnie wyniesionymi żeberkami.

Zobacz też
 lista trylobitów

Przypisy

Corynexochida
Trylobity ordowiku

Brackebushia


An Liophis breviceps in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Edward Drinker Cope hadton 1861. An Liophis breviceps in nahilalakip ha genus nga Liophis, ngan familia nga Colubridae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 L. b. breviceps
 L. b. canaima

Mga kasarigan

Liophis

Liophis breviceps


China National Chemical Corporation eller ChemChina er en kinesisk statsejet kemivirksomhed. Virksomheden fremstiller kemiprodukter til agrikemi, gummi, materialer, industrielt udstyr og petrokemi.

Referencer

Kemivirksomheder fra Kina
Etableret i 2004

ChemChina


Harcerskie Odznaczenie Honorowe "Medal Wdzięczności ZHP" – odznaczenie honorowe Związku Harcerstwa Polskiego, w randze medalu.

Odznaczenie jest jednostopniowe, nadawane jest osobom szczególnie zasłużonym dla wspierania i rozwoju ZHP za wyjątkowo cenną pracę dla dobra harcerstwa. Jednym z niestosowanych dotąd rozwiązań jest możliwość nadawania medalu jednej osobie nawet czterokrotnie. Odznaczenie nadaje Przewodniczący ZHP.

Ustanowienie odznaczenia
Odznaczenie zostało ustanowione uchwałą Rady Naczelnej ZHP w 2017. Wcześniej RN określiła, że będzie ono miało rangę medalu. Na konkurs ogłoszony przez Przewodniczącego ZHP hm. Dariusza Supła wpłynęło 25 prac złożonych przez 14 autorów; wymagania określone w regulaminie konkursu spełniło 14 prac.

Zwycięski projekt został wyłoniony w siedzibie władz naczelnych ZHP w Warszawie 27 września 2017 podczas posiedzenia powołanej przez Przewodniczącego ZHP komisji konkursowej. W skład komisji konkursowej wchodzili: przewodniczący prof. dr hab. hm. Andrzej Ziębliński – artysta plastyk, kierownik Katedry Sztuk Wizualnych w krakowskiej Akademii Sztuk Pięknych, b. instruktor Chorągwi Krakowskiej ZHP, Ewa Olszewska-Borys – artysta plastyk, medalierka, byli Przewodniczący ZHP: hm. Andrzej Borodzik, prof. dr hab. hm. Wojciech Katner i prof. dr hab. hm. Adam Massalski, oraz hm. Andrzej Zasadzki – znawca i kolekcjoner odznaczeń i odznak harcerskich, i hm. Marcin Binasiak.

Forma medalu
Medal, autorstwa Edyty Szalewskiej, ma nietypową, oryginalną formę, rzadko spotykaną w polskim systemie odznaczeń. Jest oparty na tzw. krzyżu Ruperta, na którym wzorowano odznaki polskich pułków ułanów w II RP, a także Odznakę Pamiątkową "Za wierną służbę" I Brygady Legionów Polskich Józefa Piłsudskiego; kształt tego rodzaju krzyża ma też wiele wysokich odznaczeń państwowych brytyjskich, włoskich, sanmaryńskich i chorwackich. Na awersie medalu znajduje się ornament złożony z czterech lilii – symboli skautingu i harcerstwa od ponad stu lat. Dzięki niewielkim trójkątnym elementom na ramionach krzyża może symbolizować zarówno tarczę kompasu, jak i cyferblat zegara. Kompas z jego igłami (w formie lilijek) skierowanymi w cztery strony świata symbolizuje "wdzięczność wszędzie", a cztery wskazówki (lilijki) na tarczy zegara – "wdzięczność zawsze". Powiązanie kompasu i zegara – kierunku i czasu, ma być przesłaniem dla uhonorowanych o wdzięczności, jaką Związek Harcerstwa Polskiego będzie darzyć go w każdej chwili i o każdej porze. Na rewersie umieszczono łacińskie motto "Magna cum gratia", stanowiące dewizę medalu: "Z wielką wdzięcznością".

Przypisy

Odznaczenia Związku Harcerstwa Polskiego

Medal Wdzięczności ZHP


An Aneflus glabropunctatus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Chemsak ngan Linsley hadton 1963. An Aneflus glabropunctatus in nahilalakip ha genus nga Aneflus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aneflus

Aneflus glabropunctatus


O halfpipe feminino do snowboard nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2018 ocorreu nos dias 12 e 13 de fevereiro no Parque de Neve Phoenix, em Pyeongchang.

Medalhistas

Resultados
As 12 melhores atletas avançam para a final.

Qualificação

Final
A final foi disputada em 13 de fevereiro às 11:00.

Halfpipe feminino

Snowboard nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2018 - Halfpipe feminino


Kaliwatan sa alibangbang ang Oxycanus australis. Una ning gihulagway ni Walker ni adtong 1856. Ang Oxycanus australis sakop sa kahenera nga Oxycanus, ug kabanay nga Hepialidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Oxycanus

Oxycanus australis


Suba ang Sungai Tasik Bunian sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Riau, sa kasadpang bahin sa nasod,  km sa amihanan-kasadpan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Sungai Tasik Bunian nga nahimutang sa lanaw sa Tasik Bunian.

Ang mga gi basihan niini

Mga suba sa Provinsi Riau

Sungai Tasik Bunian


Biološka membrana, biomembrana je selektivno propusna membrana koja razdvaja ćelije od vanjskog okruženja ili stvara unutarćelijske strukture. Biološke membrane, u obliku eukariotskih ćelijskih membrana, sastoje se od fosfolipidnog dvosloja s ugrađenim, integralnim i perifernih proteina koji se koriste u komunikaciji i transportu hemijskih supstanci i iona. Glavnina lipida u ćelijskoj membrani osigurava fluidni matriks za protein u kojem se okreće i bočno difundira za fiziološko funkcioniranje. Proteini su prilagođeni za okruženje visoke fluidnosti membrane lipidnog dvosloja, uz prisustvo prstenaste lipidne ljuske, koja se sastoji od molekula lipida koji su čvrsto povezani sa površinom integralnih membranskih proteina. Ćelijske membrane razlikuju se od izolirajućih tkiva nastalih od slojeva ćelija, kao što su sluznica, bazna i serozna membrana .

Sastav

AsImetrija

Lipidni dvosloj sastoji se od vanjskog i unutrašnjeg listića. Komponente dvosloja nejednako su raspoređene između dvije površine kako bi se stvorila asimetrija između vanjske i unutrašnje površine. Ova asimetrična organizacija je važna za funkcije ćelija, kao što je ćelijska signalizacija. Asimetrija biološke membrane odražava različite funkcije njena dva listića. Kao što se vidi u tečnosti membranskog modela fosfolipidnog dvosloja, spoljni i unutrašnji listić membrane su asimetričnog sastava. Određeni proteini i lipidi počivaju samo na jednoj površini membrane, a ne na drugoj.

• I plazmatska i unutrašnja membrana imaju citosolnu i egzoplazmatsku površinu.
• Ovakva orijentacija se održava tokom prometa membranom – proteini , lipidi, glikokonjugati okrenuti prema lumenu endoplazmatskog retikiluma (ER) i Golgijevog aparata  ispoljavaju se na vanćelijskoj strani plazmamembrane. U eukariotskim ćelijama nove fosfolipide proizvode enzimi vezani za dio membrane endoplazmatskog retikuluma koji je okrenut prema citosolu. Ovi enzimi, koji koriste slobodne masne kiseline kao supstrate, talože sve novonastale fosfolipide u citosolnu polovinu dvosloja. Da bi se membrani u cjelini omogućio ravnomjeran rast, polovina novih molekula fosfolipida mora se prenijeti na suprotni jednostruki sloj. Ovaj prijenos kataliziraju enzimi zvani flipaze. U plazmamembrani, flipaze selektivno prenose specifične fosfolipide, tako da se različiti tipovi koncentrišu u svakom jednosloju.

Međutim, upotreba selektivnih flipaza nije jedini način za stvaranje asimetrije u lipidnim dvoslojevima. Konkretno, za glikolipide djeluje drugačiji mehanizam – oni ispoljacauju najupečatljiviju i najkonzistentniju asimetričnu raspodjelu u životinjskim ćelijama.

Lipidi

Biološku membranu čine lipidi sa hidrofobnim repovima i hidrofilnim glavicama. Hidrofobni repovi su ugljikovodični repovi čija su dužina i zasićenost važni za karakterizaciju ćelije. Lipidni splavovi se javljaju kada se lipidne vrste i proteini agregiraju u domenima membrana. Oni pomažu u organiziranju membranskih komponenata u lokalizirana područja koja su uključena u određene procese, poput transdukcije signala.

Crvena krvna zrnca ili eritrociti imaju jedinstveni lipidni sastav. Dvosloj crvenih krvnih zrnaca sastoji se od holesterola i fosfolipida u jednakim proporcijama po masi. Membrana eritrocita ima presudnu ulogu u zgrušavanju krvi. U dvosloju crvenih krvnih zrnaca nalazi se fosfatidilserin. Obično je na citoplazmatskoj strani membrane. Međutim, prebacuje se na vanjsku membranu, kako bi se koristio tokom zgrušavanja krvi.

Proteini
Fosfolipidni dvoslojevi sadrže različite proteine. Ovi membranski proteini imaju različite funkcije i karakteristike i kataliziraju različite hemijske reakcije. Integralni proteini obuhvataju membrane različitim domena s obje strane. Integralni proteini imaju snažnu vezu sa lipidnim dvoslojem i ne mogu se lahko odvojiti. Oni će se razdvojiti samo hemijskim tretmanom koji razlaže membranu. Periferni proteini se razlikuju od integralnih proteina jer održavaju slabe interakcije s površinom dvosloja i lahko se mogu razdvojiti od membrane.  Periferni proteini nalaze se na samo jednoj površini membrane i stvaraju membranska asimetrija.

Oligosaharidi
Oligosaharidi su polimeri koji sadrže šećer. U membrani se mogu kovalentno vezati za lipide da bi stvorili glikolipide ili kovalentno vezati za proteine da bi stvorili glikoproteine. Membrane sadrže molekule lipida koji sadrže šećer, poznate kao glikolipidi. U dvosloju su šećerne grupe glikolipida izložene na površini ćelije, gdje mogu stvoriti voikove veze. Glikolipidi su najekstremniji primjer asimetrije u dvosloju lipida. U biološkoj membrani obavljaju velik broj funkcija koje su uglavnom komunikativne, uključujući prepoznavanje ćelija i adheziju ćelijskih dlojeva. Glikoproteini su integralni proteini. Imaju važnu ulogu u imunskkom odgovoru i zaštiti.

Formiranje
Dvoslojni fosfolipid nastaje uslijed agregacije membranskih lipida u vodenim rastvorima. Agregaciju uzrokuje hidrofobni efekt, gdje hidrofobni krajevi dolaze u kontakt. Ovaj aranžman maksimizira vodikovu vezu između hidrofilnih glava i vode, istovremeno umanjujući nepovoljan kontakt između hidrofobnih repova i vode.  Povećanje dostupne vodikove veze povećava entropiju sistema, stvarajući spontani proces.

Funkcija
Biološke molekule su amfifilne ili amfipatske, tj. Istovremeno su hidrofobne i hidrofilne. Dvoslojni fosfolipid sadrži napunjene hidrofilne grupe, koje komuniciraju s polarnim svojstvima vode. Slojevi također sadrže hidrofobne repove, koji se susreću s hidrofobnim repovima komplementarnog sloja. Hidrofobni repovi su obično masne kiseline koje se razlikuju po dužinama . interakcije lipida, posebno hidrofobnih repova, određuju fizička svojstva dvoslojnih lipida, poput fluidnosti.

Membrane u ćelijama obično definiraju zatvorene prostore ili odjeljke u kojima ćelije mogu održavati hemijsko ili biohemijsko okruženje koje se razlikuje od vanjskog. Naprimjer, membrana oko peroksisoma  štiti ostatak ćelije od peroksida, hemikalija koje mogu biti toksične za ćeliju, a ćelijska membrana je odvaja od okolnog medija. Peroksisomi su jedan od oblika vakuole, a nalaze se u ćeliji; sadrže nusproizvode hemijskih reakcija. Većina organela definirane su takvim membranama i nazivaju se organele "vezane za membranu" (membranski vezane organele).

Selektivna propustljivost
Vjerovatno najvažnija karakteristika biomembrane je da je selektivno propusna struktura. To znači da će veličina, naboj i druga hemijska svojstva atoma i molekula koji ga pokušavaju prijeći odrediti hoće li u tome uspjeti. Selektivna propusnost je neophodna za učinkovito odvajanje ćelije ili organele od okoline. Biološke membrane također imaju određena mehanička ili elastična svojstva koja im omogućavaju da mijenjaju oblik i kreću se prema potrebi.

Općenito, male hidrofobne molekule mogu jednostavno preći fosfolipidne dvoslojeve jednostavnom difuzijom.

Čestice potrebne za staničnu funkciju, ali ne mogu slobodno difundirati kroz membranu, ulaze kroz membranski transportni protein ili se unose pomoću endocitoze, gdje membrana omogućava da se vakuola pridruži njoj i potisne njen sadržaj u ćeliju. Mnoge vrste specijalizovanih plazmatskih membrana mogu odvojiti ćeliju od vanjskog okruženja: apikalne, bazolateralne, presinapsne i postsinapsne, membrane bičeva, cilija, mikrovili, filopodija i lamelipodija, sarkolema mišićnih ćelija, kao i specijalizovane mijelinske i dendritska kičma, membrane neurona. Plazmatske membrane mogu također formirati različite tipove "supramembranskih" struktura kao što su kaveola, postsinapsni gustin, podosom, invadopodij, dezmosom, hemidezmosom, fokalna adhezija i ćelijski spojevi. Ove se vrste membrana razlikuju po sastavu lipida i proteina.

Različite vrste membrana takođe stvaraju unutarćelijske organele: endosome,  glatki i grubi endoplazmatski retikulum,  sarkoplazmatski retikulum, Golgijev aparat , lizosom, mitohondrija (unutrašnja i vanjska membrana), jedro (unutrašnja i vanjska membrana); peroksisom,  vakuole, citoplazmatske granule, ćelijske vezikule (fagosom, autofagosom, klatrin-presvučene vezikule, COPI-presvučene i COPII-obložene vezikule) i sekretorne vezikule (uključujući sinaptosom, akrosom, melanosom i granule hromafina).
Različite vrste bioloških membrana imaju različit lipidni i proteinski sastav. Sadržaj membrana definira njihova fizička i biološka svojstva. Neke komponente membrane imaju ključnu ulogu u medicini, poput ispusnih pumpi koje ispumpavaju lijekove iz ćelije.

Fluidnost
Hidrofobna jezgra fosfolipidnog dvosloja stalno je u pokretu zbog rotacija oko veza lipidnih repova. Hidrofobni repovi dvosloja se savijaju i zaključavaju. Međutim, zbog vezanja vodika sa vodom, glave hidrofilnih grupa pokazuju manje kretanja jer je njihova rotacija i pokretljivost ograničena. To rezultira povećanjem viskoznosti lipidnog dvosloja bliže hidrofilnim glavicama.

Ispod temperature prijelaza, lipidni dvosloj gubi fluidnost, kada izrazito pokretni lipidi pokazuju manje pokreta, postajući čvrsta masa poput gela. Prijelazna temperatura ovisi o komponentama lipidnog dvosloja, kao što je dužina lanca ugljikovodika i zasićenost njegovih masnih kiselina. Fluidnost u zavisnosti od temperature predstavlja važno fiziološko svojstvo bakterija i poikilotermnih organizama. Ovi organizmi održavaju konstantnu fluidnost modificirajući sastav lipidnih membranskih masnih kiselina u skladu s različitim temperaturama.

U životinjskim ćelijama, fluidnost membrane se modulira uključivanjem sterola holesterola. Ova molekula prisutna  je u posebno velikim količinama u plazemskoj membrani, gdje težinski čini približno 20%  lipida u membrani. Budući da su molekule holesterola kratke i krute, ispunjavaju prostore između susjednih molekula fosfolipida koje su ostale u pregibima u njihovim nezasićenim ugljikovodičnim repovima. Na taj način, holesterol ojačava dvosloj, čineći ga krutijim i manje propusnim.

Za sve ćelije, fluidnost membrane je važna iz mnogih razloga. Omogućava membranskim proteinima brzu difuziju u ravni dvosloja i međusobnu interakciju, što je presudno, naprimjer, u ćelijska signalizacija. Omogućava membrani lipida i proteina da difundiraju sa mesta na kojima su umetnuti u dvosloj nakon njihove sinteze u druge delove ćelije. Omogućava membrani da se međusobno stapaju i miješaju svoje molekule, te osigurava da se membranske molekule ravnomjerno raspoređuju između ćerki-ćelija kada se ćelija dijeli. Da biološke membrane nisu fluidne, teško je zamisliti kako ćelije mogu živjeti, rasti i razmnožavati se.

Također pogledajte
Membrana
 Fluidi
 Osmoza
 Ćelijska membrana

Reference

Vanjski linkovi

Membranska biologija
 membrana

Biološka membrana


Kaliwatan sa lumot ang Gyalectidium filicinum. Una ning gihulagway ni Johannes Müller Argoviensis. Ang Gyalectidium filicinum sakop sa kahenera nga Gyalectidium, ug kabanay nga Gomphillaceae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Amihanang Amerika
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Abungawg-uhong sa Amihanang Amerika
Abungawg-uhong sa Habagatang Amerika
Gyalectidium

Gyalectidium filicinum


Hillerød CC Grand Prix 2022 var et dansk DCU licensløb. Det 139,4 km lange linjeløb blev kørt den 9. april 2022 med start og mål i Alsønderup. Løbet blev arrangeret af Hillerød CC, og var det andet eliteløb for herre A-klassen i den danske landevejssæson 2022. Der skulle køres otte omgang på en 17,4 km lang rundstrækning.

Sebastian Kolze Changizi fra  vandt løbet.

Resultat

Hold og ryttere

Referencer

Eksterne henvisninger

DCU licensløb 2022
Sport i Hillerød

Hillerød CC Grand Prix 2022


An Zoonavena in uska genus han Aves. An Zoonavena in nahilalakip ha familia nga Apodidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Zoonavena

Zoonavena


Kaliwatan sa alibangbang ang Zenodoxus issikii. Una ning gihulagway ni Kôji Yano ni adtong 1960. Ang Zenodoxus issikii sakop sa kahenera nga Zenodoxus, ug kabanay nga Sesiidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Zenodoxus

Zenodoxus issikii


Jaskinia Pajęcza (Schronisko Pajęcze) – jaskinia w Górach Świętokrzyskich. Wejście do niej znajduje się na Górze Kopaczowej, na terenie nieczynnych kamieniołomów w Jaworznie, w południowej ścianie zachodniego kamieniołomu, na wysokości 256,70 m n.p.m.. Jest drugą pod względem długości (za Chelosiową Jamą – Jaskinią Jaworznicką) jaskinią w Górach Świętokrzyskich. Jej długość wynosi 1183 metry, a deniwelacja 25,50 metrów.

Na terenie kamieniołomów znajdują się jaskinie: Chelosiowa Jama – Jaskinia Jaworznicka i Gazownia, których w przeszłości Jaskinia Pajęcza była częścią. Jaskinie te tworzą rezerwat przyrody Chelosiowa Jama i są nieudostępnione turystycznie.

Opis jaskini
Za otworem wejściowym jaskini, zabezpieczonym metalowymi drzwiami, znajduje się 2-metrowa studzienka dochodząca do małej salki. Odchodzą z niej dwa ciągi. Jeden to krótki korytarzyk prowadzący w stronę Chelosiowej Jamy, drugi prowadzi, przez zacisk Kuszenie Losu, do Niskiej Sali. Stąd odchodzą dwa korytarze. Jeden to 10-metrowy korytarz Tchawica, drugi to ciąg prowadzący przez Korytarz Południowy i zacisk do obszernego korytarza nazwanego Kolektor. Na jego końcu zaczynają się dwa ciągi. Jeden to Megaser – system kilkunastu korytarzyków, kominków i niewielkich studni, drugi prowadzi do Salki z Kapeluszem, z której odchodzą dwa korytarze:
 na zachód korytarz prowadzi do sali Fatamorgana
 na wschód przez zaciski można dojść do sali Dziadówki I, następnie do sali Dziadówki II oraz Wysokiej Sali. Stąd przez korytarzyki Aorta i Stany Zawałowe  dochodzi się do najniższych części jaskini – Partii Ropnych, w których znaj dują się niewielkie korytarzyki, małe jeziorka i syfony.

Przyroda
W jaskini występują nacieki kalcytowe. Zamieszkują ją lisy, kuny i nietoperze.

Historia odkryć
Niewielką jaskinię odkryto podczas prac w kamieniołomie w latach siedemdziesiątych ubiegłego wieku. Nazwano ją Schronisko Pajęcze. W 1997 roku, po kolejnych odkryciach w jaskini, zmieniono jej nazwę na Jaskinia Pajęcza.

Plan i opis jaskini sporządzili J. Gubała, A. Kasza i M. Saganowski w 1998 i 2006 roku.

Przypisy

Jaskinie świętokrzyskie

Jaskinia Pajęcza (Jaworznia)


An Cynoglossus lachneri in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Menon hadton 1977. An Cynoglossus lachneri in nahilalakip ha genus nga Cynoglossus, ngan familia nga Cynoglossidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cynoglossus

Cynoglossus lachneri


Lithocarpus obscurus C.C.Huang & Y.T.Chang – gatunek roślin z rodziny bukowatych (Fagaceae Dumort.). Występuje naturalnie w południowych Chinach – w południowo-wschodnim Tybecie oraz zachodniej części Junnanu.

Morfologia
 Pokrój Zimozielone drzewo dorastające do 30 m wysokości.
 Liście Blaszka liściowa ma podługowaty kształt. Mierzy 10–19 cm długości oraz 4–8 cm szerokości, jest całobrzega, ma uszkowatą nasadę i tępy lub ostry wierzchołek. Ogonek liściowy jest nagi i ma 3–7 mm długości.
 Owoce Orzechy o stożkowatym kształcie, dorastają do 10–14 mm długości i 15–20 mm średnicy. Osadzone są pojedynczo w miseczkach w kształcie kubka, które mierzą 6–8 mm długości i 10–15 mm średnicy. Orzechy otulone są w miseczkach do połowy ich długości.

Biologia i ekologia
Rośnie w wiecznie zielonych lasach. Występuje na wysokości od 1500 do 2500 m n.p.m. Owoce dojrzewają od października do listopada.

Przypisy

Bukowate

Lithocarpus obscurus


Em matemática, a fórmula de Cameron–Martin ou teorema de Cameron–Martin é um teorema de teoria da medida que descreve como medidas abstratas de Wiener mudam sob translação por certos elementos do espaço de Cameron–Martin ou espaço de Hilbert com núcleo reprodutor. Recebe este nome em homenagem aos matemáticos norte-americanos Robert Horton Cameron e William Theodore Martin.

Motivação
A medida de Gauss padrão  em um espaço euclidiano Rn de  dimensões não é invariante por translação. Na verdade, há uma única medida de Radon invariante por translação à escala segundo o teorema de Haar: a medida de Lebesgue de  dimensões, denotada aqui como . Em vez disso, um subconjunto mensurável  tem a medida de Gauss

Aqui,  se refere ao produto escalar euclidiano em Rn. A medida de Gauss da translação de  por um vetor  Rn  é

Então, sob translação por , a medida de Gauss escala pela função de distribuição que aparece na última exposição:

A medida que associa ao conjunto  o número  é a medida imagem, denotada como . Aqui,  Rn  Rn se refere ao mapa da translação: . O cálculo acima mostra que a derivada de Radon-Nikodym da medida imagem referente à medida de Gauss original é dada por

A medida de Wiener abstrata  em um espaço de Banach separável , em que  é um espaço de Wiener abstrato, é também uma "medida de Gauss" no sentido adequado. Quanto à mudança sob translação, uma fórmula semelhante àquela acima se aplica se considerarmos apenas translações por elementos no subespaço denso .

Afirmação
Considere  um espaço de Wiener abstrato com medida de Wiener abstrata . Para , define-se  por . Então,  é equivalente a  com derivada de Radon–Nikodym

em que

denota a integral de Paley–Wiener.

A fórmula de Cameron–Martin é válida apenas para translações por elementos do subespaço denso , chamado de espaço de Cameron–Martin, e não por elementos arbitrários de . Se a fórmula de Cameron–Martin se aplicasse a translações arbitrárias, contradiria o seguinte resultado:

Se  for um espaço de Banach separável e  uma medida de Borel em  equivalente a sua própria imagem sob qualquer translação, então, ou  tem dimensão finita ou  é a medida trivial.

De fato,  é uma medida quase-invariante sob translação por um elemento  se e somente se . Vetores em  são às vezes chamados de direções de Cameron-Martin.

Integração por partes
A fórmula de Cameron–Martin dá origem a uma fórmula de integração por partes em . Se  R tiver uma derivada de Fréchet limitada R, a integração da fórmula de Cameron–Martin em relação à medida de Wiener em ambos os lados dá

para qualquer  R. A diferenciação formal em relação a  e a avaliação em  dá a fórmula de integração por partes

A comparação com o teorema da divergência do cálculo vetorial sugere

em que  é o "campo vetorial"  para todo . A intenção de considerar campos vetoriais mais gerais e pensar integrais estocásticas como "divergências" leva ao estudo dos processos estocásticos e do cálculo de Malliavin e, em particular, o teorema de Clark–Ocone e sua fórmula associada de integração por partes.

Aplicação
Pelo teorema de Cameron–Martin, é possível estabelecer que, para uma matriz definitiva, não negativa, simétrica e q x q , cujos elementos  são contínuos e satisfazem à condição

e para um processo de Wiener -dimensional  que

em que  é uma matriz definitiva, não positiva e q x q, uma solução única da equação de Riccati avaliada em matriz

Ver também
 Teorema de Girsanov

Referências

Teoremas probabilísticos

Fórmula de Cameron–Martin


O Campeonato Argentino de Futebol de 1895, originalmente denominado Championship Cup 1895, foi o quarto torneio da Primeira Divisão do futebol argentino e o terceiro organizado pela Argentine Association Football League. O certame foi disputado em dois turnos de todos contra todos, entre os meses de maio e setembro. O Lomas Athletic conquistou o seu terceiro título de campeão argentino.

Afiliações e desfiliações
{|
|- style="vertical-align: top"
|

</td>

|}

Classificação final

Premiação

Desfiliações e afiliações
English High School e Quilmes Rovers perderam a afiliação, sendo substituídos pelo Belgrano Athletic para o torneio de 1896. Sendo assim o número de participantes foi reduzido para cinco.

Ver também
 Campeonato Argentino de Futebol

Bibliografía

Ligações externas
 RSSSF: Argentina 1895

Campeonato Argentino de Futebol

Campeonato Argentino de Futebol de 1895


Meganisi (græsk: Μεγανήσι, bogstaveligt talt "stor ø") er en græsk ø og kommune umiddelbart øst-sydøst for øen Lefkada. Kommunen omfatter offshore-øerne Skorpios (indbyggertal 2 personer) og Sparti. Kommunen har et areal på 22.356 km2. Dens samlede befolkning var 1.041 ved folketællingen i 2011.

Øen har tre landsbyer: den centrale landsby Katomeri (indbyggertal 492) og havnene Vathy (145) og Spartochori (453 indbyggere). Der er også en havn ved Atheni-bugten, der hovedsageligt bruges af fiskerbåde. Meganisi er forbundet med Lefkada med en bilfærge fra Vathy og Spartochori. Meganisi har en skole, et lyceum (mellemskole), en pengeautomat, kirker og et par pladser (plateies). Øen har ingen gymnasieskole, så eleverne går på den nærliggende skole i Nydri på Lefkada.

Nogle forskere, herunder Wilhelm Dörpfeld, vurderer, at Meganisi var den homeriske ø Krocylea, som var en del af Odysseus' rige.

Kommunen

Kommunale distrikter

 Katomeri
 Spartochori
 Vathy

Øer

 Skorpios - privat ø
 Sparti

Kilder og henvisninger

 Officielt websted

Øer i Grækenland
De Joniske Øer

Meganisi


Beni Hocine là một đô thị thuộc tỉnh Sétif, Algérie. Dân số thời điểm năm 2002 là 10.21 người.

Tham khảo

Xem thêm

Đô thị của Algérie
Khu dân cư ở tỉnh Sétif

Beni Hocine


Barletta-Andria-Trani er en italienske provins på halvøen Apulien.

Hovedstaden for provinsen er Barletta, Andria og Trani, som også har givet navn til provinsen.

Kommuner

 Andria
  Barletta
  Bisceglie
  Canosa di Puglia
  Margherita di Savoia
  Minervino Murge
  San Ferdinando di Puglia
  Spinazzola
  Trani
  Trinitapoli

Barletta-Andria-Trani (provins)


An Ptycholaemus signaticollis in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Hope hadton 1843. An Ptycholaemus signaticollis in nahilalakip ha genus nga Ptycholaemus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Ptycholaemus

Ptycholaemus signaticollis


Grajvoron () er en by i Belgorod oblast i den europæiske del af Den Russiske Føderation.

Grajvoron ligger ved floden Vorskla, en biflod til floden Dnepr. Byen blev grundlagt i . Den har et areal på og et indbyggertal på  indbyggere. Grajvoron er hovedby i Grajvoron rajon.

Referencer

Eksterne henvisninger

Byer i Belgorod oblast
Etableret i 1928

Grajvoron


Hannes Olof Gösta Alfvén (født 30. maj 1908, død 2. april 1995) var en svensk elektroingeniør, plasmafysiker og modtager af Nobelprisen i fysik i 1970 for sit arbejde med magnetohydrodynamik. Han beskrev klassen af MHD-bølger nu kendt som Alfvén-bølger.

Eksterne henvisninger

Fysikere fra Sverige
Nobelprismodtagere fra Sverige
Nobelprismodtagere i fysik
Svenskere i 1900-tallet

Hannes Alfvén


An Desmognathus quadramaculatus in uska species han Caudata nga syahan ginhulagway ni John Edwards Holbrook hadton 1840. An Desmognathus quadramaculatus in nahilalakip ha genus nga Desmognathus, ngan familia nga Plethodontidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Desmognathus

Desmognathus quadramaculatus


Eyaz Youssef Ahmed or Eyaz Zaxoyi (20 February 1960 Zakho – 20 January 1986 Mosul), was a celebrated Kurdish songwriter-singer and Composer from Zakho.

References

1961 births
1986 deaths
20th-century Iraqi male singers
Kurdish-language singers
People from Zakho
Tuberculosis deaths in Iraq

ku:Eyaz Yusiv

Eyaz Zaxoyî


Speocera ranongensis là một loài nhện trong họ Ochyroceratidae. Loài này phân bố ở Thailand.

Chú thích

Tham khảo

Speocera

Speocera ranongensis


Tanypeza – rodzaj muchówek z podrzędu krótkoczułkich i rodziny Tanypezidae.

Morfologia
Muchówki o dużej, wyższej niż długiej, półkulistej głowie z jedwabiście owłosionym czołem. Brak na niej wibrysów i zewnętrznych szczecinek ciemieniowych, a szczecinki zaciemieniowe są tak grube i co najmniej w ⅔ tak długie jak wewnętrzne szczecinki ciemieniowe. Szczecinki orbitalne występują w liczbie 3 par. Czułki cechuje zwężony i wydłużony pierwszy człon biczyka. Tułów jest zwarty i szeroki, na tarczy ma szeroki, środkowy pas jasnego owłosienia. W jego chetotaksji występuje po parze szczecinek postpronotalnych i śródplecowych, natomiast brak szczecinek przedskrzydłowych. Pierwszy człon stóp tylnej pary odnóży jest tylko nieco nabrzmiały i nie ma na spodzie wyraźnego guzka. Golenie tylnych odnóży są proste. Tylna strona krętarza i nasady tylnych ud u samca wyposażona jest w czarne, grube szczecinki. Ponadto samiec charakteryzuje się pozbawionym kolcowatych szczecinek i tak długim i szerokim jak epandrium surstylusem oraz znacznie dłuższym niż szerszym distifallusem.

Biologia i występowanie
Przedstawiciele rodzaju zamieszkują Palearktykę i Nearktykę, przy czym tę drugą oba gatunki, a tę pierwszą tylko T. longimana, znany również z Polski (zobacz: Tanypezidae Polski). Zasiedlają wilgotne lasy liściaste i mieszane, zwłaszcza nad ciekami wodnymi.

Bionomia jest słabo poznana i jakiekolwiek dane dotyczą tylko T. longimana. Larwy tego gatunku są prawdopodobnie saproksylofagami, rozwijającymi się w butwiejącym drewnie. Owady dorosłe spotyka się na niskiej roślinności w sąsiedztwie martwych, leżących drzew i gnijących pniaków.

Systematyka
Rodzaj ten został wprowadzony w 1820 roku przez Carla Fredericka Falléna dla pojedynczego gatunku. W 1903 roku Friedrich Georg Hendel wyróżnił w jego obrębie podrodzaj Neotanypeza, który obecnie traktowany jest jako odrębny rodzaj, stanowiący według wyników analizy filogenetycznej Owena Lonsdale'a grupę siostrzaną dla rodzaju Tanypeza. Do rodzaju Tanypeza należą dwa opisane gatunki:

 Tanypeza longimana Fallén, 1820
 Tanypeza picticornis Knab et Shannon, 1916

Klucz do oznaczania obu gatunków został opublikowany w 1965 roku przez George'a C. Steyskala.

Przypisy

Tanypezidae
Rodzaje i podrodzaje zwierząt nazwane w 1820 roku

Tanypeza


Smithton was a small settlement in Norton County, Kansas, United States.

History
Smithton was issued a post office in 1884. The post office was discontinued in 1886.

References

Former populated places in Norton County, Kansas
Former populated places in Kansas

Smithton, Kansas


L'irrigazione nasale è una pratica che consiste nel passaggio nelle cavità nasali di soluzioni idrominerali, a scopo terapeutico o di igiene.

Gli apparecchi utilizzati per tale pratica consistono in ampolle che permettono il passaggio nel naso del liquido (in genere una soluzione salina isotonica), che viene poi scaricato in una vasca di raccolta o in un lavabo.
Esistono anche tecniche in cui il liquido viene nebulizzato: in questo caso in genere si parla di doccia nasale.

Uno dei metodi più antichi e semplici è il cosiddetto jala neti, una tecnica di pulizia, che fa parte dei ShatKarma, che la cultura yoga utilizza da millenni, e che consiste nel far entrare il liquido in una narice per mezzo di un piccolo recipiente noto come lota e farla uscire contemporaneamente dall'altra narice.

Benefici della pratica
L'irrigazione nasale può essere eseguita quotidianamente: il passaggio del liquido rimuove dalle cavità nasali il muco ed i contaminanti e gli allergeni respirati. Fra i numerosi benefici della pratica vi sono la prevenzione ed il trattamento di:
 sinusite
 raffreddore
 rinorrea
 rinite allergica
 alitosi
 tosse
 otite
 mal di gola, laringite, faringite
 polipi nasali
 rinite vasomotoria
 russamento

Per i praticanti di Hatha Yoga la pulizia nasale è fondamentale per bilanciare IDA e Pingala nadi. Il termine nadi proviene dal sanscrito e significa tubo, canale o vena. Tali canali sarebbero le vie attraverso le quali passa il prana, inteso come energia vitale o soffio, per alimentare tutte le parti del corpo. Riscontrano notevoli benefici dall'irrigazione nasale effettuata con il neti lota, in quanto gran parte degli esercizi di prāṇāyāma necessitano di profonde respirazioni attraverso le narici.

Probabilmente a causa di una miglior pulizia nasale, alcuni affermano di riscontrare un più sensibile senso del gusto e dell'odorato.

Preparazione
Prendere acqua tiepida, a temperatura gradevole per il corpo, e salata quanto basta affinché sia uguale al sale contenuto nelle mucose nasali (9g di sale marino per litro d'acqua). Si definisce fisiologica/isotonica. In caso di infiammazione è opportuno utilizzare una soluzione più salata della fisiologica ma chiedere sempre ad un esperto quanto sale ci andrà e per quanto tempo va utilizzata. È possibile utilizzare normale sale da cucina (solo se non integrato con altri componenti, es. iodio) o sale marino. Preferibilmente dovrebbe essere utilizzato sale proveniente da miniera.

Jala neti
La tecnica dello jala neti (in sanscrito जल नेती, jala netī), benché non molto conosciuta in occidente, è una pratica molto diffusa in molte parti dell'India e del Subcontinente indiano, e spesso è effettuata quotidianamente insieme all'igiene orale.
In alcuni casi di congestione nasale o allergia acuta è possibile effettuare l'irrigazione nasale fino a quattro volte al giorno.

Tecnica

Il lota neti (in inglese neti pot) non è altro che un piccolo contenitore a forma di teiera con il beccuccio adatto a essere inserito nel naso, della capacità di circa 30 cc. Una volta riempito di soluzione salina, in piedi di fronte ad un lavandino si piega la testa di lato e si inserisce il beccuccio nella narice superiore. Mantenendo le narici aperte e cercando di non forzare o di ingoiare il liquido, respirando a bocca aperta, la soluzione dovrebbe uscire dall'altra narice con un flusso regolare.

Potenziali problemi
 Alcune persone potrebbero avere le narici molto congestionate: in questo caso il blocco potrebbe svanire solo dopo numerosi tentativi.
 Eventuali potrebbero essere causati da una temperatura o da una salinità non ottimali.
 Passaggio dell'acqua nel cavo auricolare: in questo caso è necessario soffiare l'acqua fuori dal naso molto delicatamente, senza eccessiva pressione.

Precauzioni

 Non effettuare il jala neti in caso di lesioni nasali o infiammazioni acute.
 Non effettuare il jala neti in caso epistassi cronica.
 L'acqua di rubinetto italiana è adatta a tale scopo (quando viene dichiarata potabile dal comune), ma può essere  prima bollita, se si hanno dei dubbi.

Altre pratiche
Oltre al semplice neti pot in commercio esistono numerosi strumenti per l'irrigazione nasale: bombolette di soluzione salina spray pronte per l'uso o sacche per irrigazione nasale con soluzione fisiologia tiepida ed ancora apparecchiature più sofisticate utilizzate da centri termali o medici. I vantaggi del neti lota però sono molteplici: basso costo, facilmente eseguibile in qualsiasi situazione ambientale, flusso d'acqua prolungato che fa uscire il muco con maggiore facilità.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Igiene
Yoga
Otorinolaringoiatria
Medicina alternativa

Irrigazione nasale


Kaliwatan sa ganting ang Myripristis woodsi. Una ning gihulagway ni Greenfield ni adtong 1974. Ang Myripristis woodsi sakop sa kahenera nga Myripristis, ug kabanay nga ganting. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Ganting
Ganting sa Kadagatang Pasipiko
Ganting sa Easter Island (pulo sa Tśile)
Ganting sa Kiribati
Ganting sa Pederadong Estados sa Micronesia
Myripristis

Myripristis woodsi


Kahenera sa mga karpa ang Squalidus. Ang Squalidus sakop sa kabanay nga karpa.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Squalidus

Squalidus


An Aseraggodes ocellatus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Weed hadton 1961. An Aseraggodes ocellatus in nahilalakip ha genus nga Aseraggodes, ngan familia nga Soleidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aseraggodes

Aseraggodes ocellatus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Clonia zernyi. Una ning gihulagway ni Johann Heinrich Kaltenbach ni adtong 1971. Ang Clonia zernyi sakop sa kahenera nga Clonia, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tanzania
 Malawi

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Malawi
Clonia
Insekto sa Tansaniya

Clonia zernyi


Spring Board International Preschools  educate children between  years to 5 years of age. Owned by actor-educationalist Vishnu Manchu, the international preschool operates over preschools in India.

References

External links

Schools in Hyderabad, India
Educational institutions established in 2013
2013 establishments in Andhra Pradesh

Spring Board International Preschools


Jablonec nad Nisou ([ˈjablonɛts ˈnad ɲɪsou] () er en by i regionen  Liberec i Tjekkiet med omkring 46.000 indbyggere. Det er den næststørste by i regionen. Den er et lokalt center for uddannelse og er kendt for sin glas- og smykkeproduktion, især for bijouteri. Den historiske bymidte er velbevaret og er beskyttet som kulturmonument.

Inddeling
Jablonec nad Nisou består af otte bydele: Jablonec nad Nisou, Jablonecké Paseky, Kokonín, Lukášov, Mšeno nad Nisou, Proseč nad Nisou, Rýnovice og Vrkoslavice.

Etymologi
Navnet Jablonec er af tjekkisk oprindelse og betyder "lille æbletræ" (jablonče var en diminutiv af det gamle tjekkiske jabloň – "æbletræ"), for landsbyen blev grundlagt på et sted, hvor et æbletræ voksede. Tysktalende bosættere, der kom til landsbyen i løbet af det 16. århundrede, ændrede navnet til Gablonz. I løbet af det 19. århundrede blev attributten "tysk" ofte tilføjet til navnet (som i det  1848   , ). I 1904 blev den officielle egenskab på både tjekkisk og tysk "på Neisse", som beskrev byens beliggenhed ved floden Lusatian Neisse.

Geografi

Jablonec nad Nisou ligger omkring 7 km  sydøst for Liberec og 83 km  nordøst for Prag. Det meste af det bebyggede område ligger i den østlige spids af Zittau-bassinet, og er omgivet af Jizera-bjergene i nord, øst og syd. Den nordlige del af kommunens område hører også til i Jizera-bjergenes beskyttede landskabsområde. Det højeste punkt i Jablonec nad Nisou ligger på skråningerne i den sydøstlige del af territoriet, med en højde på 758 moh.

Jablonec nad Nisou ligger ved sammenløbet af floderne Lusatian Neisse og Bílá Nisa. Mšeno-dæmningen i byen hører til de største i indre byområder i Europa. Den blev bygget i 1906-1909 og har et areal på omkring 42 ha (100 acres).

Historie

Den første skriftlige omtale af Jablonec var i et latinsk dokument fra 1356 som Jablonecz. Ifølge dette dokument blev Jablonec grundlagt i det 14. århundrede. I august 1469 blev landsbyen brændt ned til grunden af tropper af oprørende lusatianere i krigen mellem dem og kong George af Poděbrady . Landsbyen blev derefter genbosat i 1530'erne og 1540'erne af hovedsageligt tysktalende kolonister.

I første halvdel af det 17. århundrede var Jablonec ejet af Albrecht von Wallenstein, som solgte den til Desfours-familien. I 1643, under Trediveårskrigen, blev Jablonec brændt ned for anden gang. Glasproduktionen begyndte at blomstre i anden halvdel af det 17. århundrede, og Jablonec begyndte en hastig udvikling. I det 18. århundrede blev det første bijouteri produceret, og den første eksportør, JF Schwann, spredte landsbyernes navn i hele Europa. Jablonec blev forfremmet til en købstad af kejser Frans 2.  den 21. april 1808.

Yderligere udvikling fulgte anlæggelsen af vejen i 1840'erne. Jablonec blev derefter forfremmet til en by af kejser Franz Joseph 1. den 28. marts 1866. Den fransk-preussiske krig i 1870-1871 skadede konkurrenter i produktionen af glas og smykker, og Jablonec-handlerne overtog de udenlandske markeder. En konstant forsyning af en bred vifte af glas og kunstige smykkeprodukter strømmede ud af byen. Denne industrielle fremgang forbedrede også livskvaliteten, og Jablonecs udseende ændrede sig dramatisk.

Historikeren Peter Hinks, der skrev om de forskellige typer af senvictorianske smykker solgt af britiske og amerikanske virksomheder i begyndelsen af det 20. århundrede, bemærkede, at "De bøhmiske granat-smykker solgt af Moore og Evans (i Chicago) var et produkt af en industribaseret i byen Gablonz, nu Jablonec. Disse meget effektive juveler blev sat med lokalt udvundne granater, rosenskåret og sat i guldbeslag i et meget formelt design."

Imidlertid skadede den verdensomspændende økonomiske krise som følge af Wall Street-krakket i 1929 glas- og smykkeindustrien og krisen i 1930'erne. Skiftende tendenser og væksten i udenlandsk konkurrence skadede også den lokale industri. I oktober 1938 blev Jablonec annekteret til Nazityskland efter München-aftalen og blev administreret som en del af Reichsgau Sudetenland indtil 1945.
Mellem 1945 og 1949 blev de fleste af tyskerne udvist i henhold til Beneš-dekreterne. Efter krigen grundlagde de fordrevne tysktalende borgere fra Jablonec en ny bosættelse i Bayern og kaldte den Neugablonz ("Ny Jablonec")  til minde om deres hjemby. I dag er den et af distrikterne i byen Kaufbeuren.

Transport
Jablonec nad Nisou deler sporvognslinjen, som forbinder den med dens naboby Liberec.

Byen ligger på jernbanelinjen fra Liberec til Szklarska Poręba. Området betjenes af fire stationer og stoppesteder.

Seværdigheder

Den historiske bykerne er dannet af pladserne Dolní, Mírové, Horní og Anenské, som ligger tæt på hinanden og deres omgivelser. Rådhuset, kaldet Det nye rådhus ligger på Mírové-pladsen og er en funktionalistisk bygning, bygget i 1931-1933. Det gamle rådhus med et typisk firkantet tårn blev bygget på Dolní-pladsen i 1867-1869. I dag fungerer det som bibliotek.

Traditionen med fremstilling af smykker præsenteres i Museet for Glas og Smykker. Det blev grundlagt i 1904 og ligger i en jugendstilbygning.

Referencer

 Official tourist portal
 Old postcards

Byer i Tjekkiet
Byer i Liberec
Sider uden gennemgået oversættelser

Jablonec nad Nisou


Kaliwatan sa isda ang Apteronotus albifrons. Una ning gihulagway ni Linnaeus ni adtong 1766. Ang Apteronotus albifrons sakop sa kahenera nga Apteronotus, ug kabanay nga Apteronotidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Apteronotus

Apteronotus albifrons


Erlendur ella Erland (d. 13. juni 1308) var biskupur í Kirkjubø frá 1268 til 1308. Erlendur bleiv 25. januar 1269, í Nidarós-dómkirkjuni, settur í starv sum biskupur í Føroyum. Hann setti bú í Kirkjubø á Kongsgarðinum. Hin 25. Juli 1280 fór Erlendur biskupur til Bergen til krúningina av Erik Præstehader.

24. juni 1298 skrivar Erland biskupur Seyðabrævið, sum er elsta varðveitta skriv í Føroyum.

Erland biskupur fór í uml. ár 1300 undir at byggja Magnus-Katedralin, eisini nevndur Kirkjubømúrurin. Fyri at byggja katedralin var Erland noyddur til at seta skattin upp hjá føroyingum og kravdi, at fólk skuldu arbeiða við at byggja katedralin eisini. Hetta elvdi til uppreistur, og var orsøk til at húsið hjá biskup Erlandi varð brent. Hetta var eisini orsøk til bardagin í Mannafalsdali.

Føroyingar kravdu her eftir, at Erlendur biskupur bleiv settur frá av kongi Hákun 5. Magnusson og sendur aftur til Bergen. Erlendur Biskupur doyði í Bergen 1308.

Sí eisini
 Kirkjubømúrurin
 Seyðabrævið

Slóðir úteftir
A. Bugge: Erkebiskop Henrik Kalteisens Kopibog, Christiania 1899.

Keldur

Føroya søga
Prestar í Føroyum

Erlendur


Kaliwatan sa isda ang Bellottia robusta. Una ning gihulagway ni Nielsen, Ross ug Cohen ni adtong 2009. Ang Bellottia robusta sakop sa kahenera nga Bellottia, ug kabanay nga Bythitidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Gulpo sa Mehiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Gulpo sa Mehiko
Bellottia

Bellottia robusta


David Gregory Ebin (Los Angeles, ) é um matemático estadunidense que trabalha com geometria diferencial.

Foi palestrante convidado do Congresso Internacional de Matemáticos em Nice (1970: On the motion of incompressible fluids com Jerrold Marsden).

Obras
com Jeff Cheeger: Comparison theorems in Riemannian Geometry, North Holland 1975
On the space of Riemannian metrics, Bulletin of the AMS, Volume 74, 1968, p. 1001–1003, Project Euclid
The space of Riemannian Metrics, in S. S. Chern, Stephen Smale (Ed.), Global Geometry, AMS 1970
com Jerrold Marsden: Groups of diffeomorphisms and the solution of the classical Euler equations for a perfect fluid, Bulletin of the American Mathematical Society, Volume 75, 1969, p. 962–967
com Jerrold Marsden, Arthur E. Fischer: Diffeomorphism groups, hydrodynamics and relativity. In: Proceedings of the 13th Biennial Seminar of Canadian Mathematical Congress, Canadian Mathematical Congress 1972, p. 135–279
com Jerrold Marsden: Groups of diffeomorphisms and the motion of an incompressible fluid, Annals of Mathematics, Volume 92, 1970, p. 102–163

Membros da American Mathematical Society
Professores da Universidade Stony Brook
Matemáticos dos Estados Unidos do século XX

David Gregory Ebin


An Neoptychodes cosmeticus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Martins ngan Maria Helena M. Galileo hadton 1996. An Neoptychodes cosmeticus in nahilalakip ha genus nga Neoptychodes, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Neoptychodes

Neoptychodes cosmeticus


Louis Norman (born 18 December 1993) is a British professional boxer who held the English flyweight title from 2013 to 2015. He also challenged for the British flyweight and English super-flyweight titles in 2016 and the English bantamweight title in 2018.

Career
Born in Leicestershire and based in Shepshed, after fighting as an amateur out of Shepshed Amateur Boxing Club, Norman made his professional debut in April 2012, with a points win over Delroy Spencer. After winning his first five fights, including a win over Mohammed Waqas to take the British masters flyweight title, he faced Nathan Reeve in December 2013 for the vacant English flyweight title, winning by unanimous decision. He defended the title in May 2014 against Don Broadhurst, the fight ending a draw, and lost it in September 2015 when he was outpointed by Charlie Edwards on the undercard of Anthony Joshua vs. Gary Cornish. In 2014, he was named Best Young Boxer at the Midlands Boxing Awards.

In May 2016, Norman faced Andrew Selby for the vacant British flyweight title, losing by unanimous decision after struggling to make the weight. He moved up to super flyweight in October 2016 to face Broadhurst for the vacant English title, losing via a split decision. He fought Thomas Essomba for the vacant English bantamweight title in March 2018 but lost to a knockout from a body shot in the 6th round.

Professional boxing record

References

External links

1993 births
Living people
English male boxers
Flyweight boxers
Super-flyweight boxers
People from Shepshed
Sportspeople from Leicestershire

Louis Norman


An Trictena atripalpis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Walker hadton 1856. An Trictena atripalpis in nahilalakip ha genus nga Trictena, ngan familia nga Hepialidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Trictena

Trictena atripalpis


An Dastira hippialis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Walker hadton 1859. An Dastira hippialis in nahilalakip ha genus nga Dastira, ngan familia nga Pyralidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dastira

Dastira hippialis


Huyện Yemilchyne (, chuyển tự: Yemilchynes'kyi raion) là một huyện của tỉnh Zhytomyr thuộc Ukraina. Huyện Yemilchyne có diện tích 2112 kilômét vuông, dân số theo điều tra dân số ngày 5 tháng 12 năm 2001 là 41707 người với mật độ 20 người/km2. Trung tâm huyện nằm ở Yemilchyne.

Tham khảo

Huyện của Ukraina
Tỉnh Zhytomyr

Yemilchyne (huyện)


An Paranomis denticosta in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Munroe ngan Akira Mutuura hadton 1968. An Paranomis denticosta in nahilalakip ha genus nga Paranomis, ngan familia nga Crambidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Paranomis

Paranomis denticosta


Rezultaty Rajdu Francji (60. Che Guevara Energy Drink Tour de Corse – Rallye de France) – rundy Rajdowych Mistrzostw Świata, w 2017 roku, który odbył się w dniach 6–9 kwietnia. Była to czwarta runda czempionatu w tamtym roku. Bazą rajdu było miasto Ajaccio.

Lista startowa

Wyniki końcowe rajdu

Zwycięzcy odcinków specjalnych

Power Stage

Wyniki po 4 rundzie
Kierowcy

Zespoły

Przypisy

Francja
2017
2017 we Francji

Rajd Korsyki 2017


An Palaeotrachyderes laticornis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Friedrich F. Tippmann hadton 1960. An Palaeotrachyderes laticornis in nahilalakip ha genus nga Palaeotrachyderes, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Panamá. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Palaeotrachyderes

Palaeotrachyderes laticornis


Vidošiči () su naseljeno mjesto u sastavu općine Metlika, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Metlika.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Vidošiči su imali 27 stanovnika.

Napomena: U 2006. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Vidošiči i Železniki, a u 2017. između naselja Kamenica i Vidošiči.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u regiji Jugoistočna Slovenija

Vidošiči


Huyện Belebeevsky () là một huyện hành chính tự quản (raion), của Bashkortostan, Nga. Huyện có diện tích 1878 kilômét vuông. Trung tâm của huyện đóng ở Belebey.

Tham khảo

Huyện của Bashkortostan
Huyện của Nga

Belebeevsky (huyện)


An Cnesterodon decemmaculatus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Leonard Jenyns hadton 1842. An Cnesterodon decemmaculatus in nahilalakip ha genus nga Cnesterodon, ngan familia nga Poeciliidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cnesterodon

Cnesterodon decemmaculatus


Poyntonophrynus là một chi động vật lưỡng cư trong họ Bufonidae, thuộc bộ Anura. Chi này có 10 loài và không bị đe dọa tuyệt chủng.

Tham khảo

Họ Cóc
Động vật lưỡng cư châu Phi
Cóc

Poyntonophrynus


Adam Makowicz at Maybeck: Maybeck Recital Hall Series Volume Twenty-Four is an album of solo piano performances by jazz pianist Adam Makowicz.

Music and recording
The album was recorded at the Maybeck Recital Hall in Berkeley, California. The first track, "Tatum on My Mind", is a Makowicz original; the other ten tracks are Cole Porter compositions.

Release and reception

The album was released by Concord Records in 1993. The AllMusic review concluded that, "Although Makowicz has recorded sessions that contained more variety, his total command of the piano is particularly well displayed throughout this memorable set." The Chicago Tribune reviewer commented on the high speed of the playing on several tracks.

Track listing
"Tatum on My Mind"
"Get Out of Town"
"Easy to Love"
"I Get a Kick Out of You"
"You Do Something to Me"
"I Concentrate on You"
"You'd Be So Nice to Come Home To"
"Night and Day"
"Begin the Beguine"
"Love for Sale"
"Just One of Those Things"

Personnel
Adam Makowicz – piano

References

1993 albums
Albums recorded at the Maybeck Recital Hall
Solo piano jazz albums

Adam Makowicz at Maybeck


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Thrinchus schrenkii. Una ning gihulagway ni Fischer von Waldheim ni adtong 1846. Ang Thrinchus schrenkii sakop sa kahenera nga Thrinchus, ug kabanay nga Pamphagidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Xinjiang Uygur Zizhiqu
 Khasakstan

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Xinjiang Uygur Zizhiqu
Insekto sa Khasakstan
Thrinchus

Thrinchus schrenkii


Conte de la grand-mère et Rêve de l'enfant er en fransk stumfilm fra 1908 af Georges Méliès.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra Frankrig
Franske film fra 1908


Kaliwatan sa karpa ang Alburnus nicaeensis. Una ning gihulagway ni Battalgil ni adtong 1941. Ang Alburnus nicaeensis sakop sa kahenera nga Alburnus, ug kabanay nga karpa.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya
 Turkeya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Asya
Karpa sa Turkeya
Alburnus

Alburnus nicaeensis


Ain El Ibel là một đô thị thuộc tỉnh Djelfa, Algérie. Dân số thời điểm năm 2002 là 20.436 người.

Tham khảo

Xem thêm

Khu dân cư ở tỉnh Djelfa
Đô thị của Algérie

Aïn El Ibel


Kaliwatan sa karpa ang Mystacoleucus ectypus. Una ning gihulagway ni Maurice Kottelat ni adtong 2000. Ang Mystacoleucus ectypus sakop sa kahenera nga Mystacoleucus, ug kabanay nga karpa. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya
 Thayland
 Kambodiya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Asya
Karpa sa Thayland
Karpa sa Kambodiya
Mystacoleucus

Mystacoleucus ectypus


Kaliwatan sa insekto ang Halictophagus lopesi. Una ning gihulagway ni Oliveira ug Marcos Kogan ni adtong 1959. Ang Halictophagus lopesi sakop sa kahenera nga Halictophagus, ug kabanay nga Halictophagidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Halictophagus

Halictophagus lopesi


Pulo ang Pulau Ose sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Maluku, sa sidlakang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Naglangkob kin og  ka kilometro kwadrado.

Ang yuta sa Pulau Ose daghan kaayong patag. Ang labing taas nga punto sa pulo mao ang  metros ibabaw sa dagat nga lebel. Naglukop ni og 0.2 km gikan sa amihanan ngadto sa habagatan ug 0.8 km gikan sa sidlakan ngadto sa kasadpan.

Hapit nalukop sa lasang ang palibot sa Pulau Ose. Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Pulau Ose medyo gamay nga populasyon.  Ang klima tropikal nga kasalupan. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Hunyo, sa  °C, ug ang kinabugnawan Pebrero, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Hulyo, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Oktubre, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Kapuloan sa Provinsi Maluku

Pulau Ose