Fu uno degli ultimi esponenti della scuola franco fiamminga.

Dal 1555 visse in Italia e fu attivo presso una chiesa di Orvieto. Nel 1562, durante il Concilio di Trento, fu a Roma al servizio dell'arcivescovo di Augusta e successivamente, nel 1565, tornò nella città natale, dove rimarrà due anni. Dal 1567 fu attivo come direttore del coro del Duomo di Augusta e nel 1575 si trasferì al monastero di Kempten. A Cambrai fu attivo come cantore a partire dal 1579 e nel 1582 fu per una breve periodo direttore di coro a Colonia. Nel settembre dello stesso anno fu nuovamente ad Augusta e in ottobre alla corte di Vienna. L'anno successivo si stabilì definitivamente a Praga, dove morì 9 anni dopo.

Egli compose prevalentemente musica sacra, mottetti, vespri e messe, nella quale combina la polifonia della scuola franco fiamminga, della generazione successiva a Josquin Desprez, con quella della scuola romana (musica) di Palestrina. Oltre all'ovvio uso del linguaggio polifonico, introduce nei suoi lavori anche l'omofonia e cromatismi.

Collegamenti esterni

Compositori rinascimentali

Jacobus de Kerle


Loy  è un genere  di molluschi nudibranchi appartenente alla famiglia Corambidae.

Tassonomia
Il genere comprende le seguenti specie:
Loy meyeni
Loy millenae ()
Loy thompsoni ()

Note

Bibliografia

Altri progetti

Corambidae

Loy (zoologia)


An Epharmonia ardua in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Edward Meyrick hadton 1910. An Epharmonia ardua in nahilalakip ha genus nga Epharmonia, ngan familia nga Lecithoceridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Epharmonia

Epharmonia ardua


Khash Rod là một huyện thuộc tỉnh Nimruz, Afghanistan. Dân số thời điểm năm 1999 là 18,559 người.

Tham khảo

Xem thêm

Huyện của Afghanistan
Huyện của tỉnh Nimruz

Khash Rod (huyện)


Wacław Szymanowski (Varsóvia, 23 de agosto de 1859 – Varsóvia, 22 de julho de 1930) foi um escultor e pintor polonês. É conhecido principalmente por sua estátua de Frédéric Chopin no Parque Łazienki, em Varsóvia.

Naturais de Varsóvia
Pintores da Polónia
Escultores da Polónia

Wacław Szymanowski


An Chondrostoma prespense in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Stanko Karaman hadton 1924. An Chondrostoma prespense in nahilalakip ha genus nga Chondrostoma, ngan familia nga cyprinidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nadudultan. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chondrostoma

Chondrostoma prespense


Psydrax ficiformis is 'n boom wat deel is van die Rubiaceae familie. Die plant is endemies aan Indië.

Bron
 Plants of the World Online

ficiformis
Flora van Indië
Endemiese plante van Indië

Psydrax ficiformis


Bá Hiến là một thị trấn thuộc huyện Bình Xuyên, tỉnh Vĩnh Phúc, Việt Nam.

Địa lý
Thị trấn Bá Hiến nằm ở phía đông huyện Bình Xuyên, có vị trí địa lý:
Phía đông giáp thành phố Phúc Yên
Phía tây giáp xã Tam Hợp và xã Thiện Kế
Phía nam giáp xã Sơn Lôi
Phía bắc giáp xã Trung Mỹ.

Thị trấn Bá Hiến có diện tích 12,81 km², dân số năm 2019 là 16.791 người, mật độ dân số đạt 1.311 người/km².

Lịch sử
Trước đây, Bá Hiến là một xã thuộc huyện Bình Xuyên.

Ngày 10 tháng 1 năm 2020, Ủy ban Thường vụ Quốc hội ban hành Nghị quyết số 868/NQ-UBTVQH14 về việc sắp xếp các đơn vị hành chính cấp xã thuộc tỉnh Vĩnh Phúc (nghị quyết có hiệu lực từ ngày 1 tháng 2 năm 2020). Theo đó, thành lập thị trấn Bá Hiến trên cơ sở toàn bộ 12,81 km² diện tích tự nhiên và 16.791 người của xã Bá Hiến.

Ngày 12 tháng 3 năm 2020, chuyển 14 thôn của thị trấn Bá Hiến thành 14 tổ dân phố có tên tương ứng.

Hành chính
Thị trấn Bá Hiến được chia thành 14 tổ dân phố: Bá Hương, Bảo Sơn, Bắc Kế, Đê Hến, My Kỳ, Quang Vinh, Tân Lập, Tân Ngọc, Thích Chung, Thiện Chi, Thống Nhất, Trại Cúp, Văn Giáo, Vinh Tiến.

Chú thích

Xem thêm
Danh sách thị trấn tại Việt Nam

Bá Hiến


Ameristar Casino Resort Spa Black Hawk is a casino and hotel in Black Hawk, Colorado, owned by Gaming and Leisure Properties and operated by Penn Entertainment.

History
Plans for the casino were revealed in 1997 by Windsor Woodmont, a company formed by several Dallas-based real estate developers. Hyatt Hotels was tapped to manage the casino. Excavation work on the site began in August 1998, but stalled later that year, reportedly because of financing problems related to the arrival of two other large casinos in Black Hawk (the Lodge and the Isle of Capri). Construction resumed in 2000.

The casino opened on December 20, 2001, as the Black Hawk Casino by Hyatt. At opening, it was the largest casino in Colorado, with  of gaming space, containing 1,332 slot machines, 16 blackjack tables and 6 poker tables. The casino was designed as the first phase of a destination resort, with later additions planned to include a 350-suite hotel tower, a convention center, nightclubs, a spa, and a mountaintop recreation park connected to the casino by a gondola lift.

Revenue in the casino's first year fell short of expectations. As a result, Windsor Woodmont defaulted on payments towards $100 million of bonds that had been issued to finance the construction. Bondholders soon moved to foreclose on the casino, forcing the company to file for Chapter 11 bankruptcy protection in November 2002. The next year, Hyatt's management agreement was terminated, the casino's name was changed to the Mountain High Casino, and Windsor Woodmont took over operations. Ameristar Casinos bought the property out of bankruptcy in 2004 for $117 million in cash plus $2.5 million in stock. It was rebranded under the Ameristar name in 2006, following an $80-million renovation.

A hotel tower with 536 rooms was added in 2009 at a cost of $235 million.

Pinnacle Entertainment acquired Ameristar Casinos in 2013. In 2016, Gaming and Leisure Properties bought most of Pinnacle's real estate assets, including Ameristar Black Hawk, in a leaseback transaction. In 2018, Penn National Gaming (now Penn Entertainment) acquired the property's operations as part of its acquisition of Pinnacle. In November 2020, Ameristar opened a Barstool Sportsbook retail kiosk, the first sportsbook branded under the Barstool Sports name, following Penn National acquiring a stake in the sports blog company.

See also
 List of casinos in Colorado

References

External links

Casinos in Colorado
Black Hawk, Colorado
2001 establishments in Colorado
Casinos completed in 2001

Ameristar Black Hawk


Kaliwatan sa insekto ang Liposcelis nigrocincta. Una ning gihulagway ni André Badonnel ni adtong 1962. Ang Liposcelis nigrocincta sakop sa kahenera nga Liposcelis, ug kabanay nga Liposcelididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Argentina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Argentina
Liposcelis

Liposcelis nigrocincta


An Discotrema in uska genus han Actinopterygii. An Discotrema in nahilalakip ha familia nga Gobiesocidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Discotrema

Discotrema


Chesterfield (AFI: ) è una città e un distretto metropolitano con status di borough del Regno Unito, nella contea inglese del Derbyshire.

Si trova a nord di Derby, alla confluenza dei fiumi Rother e Hipper.

Chesterfield è famosa per la sua chiesa parrocchiale di Santa Maria, che ha una peculiarità. La sua guglia gira verso l'alto in una spirale. La guglia ruota da sinistra a destra per circa 1/8 di giro, in più ha un'inclinazione di tre metri rispetto alla verticale. È stato riscontrato che ogni anno l'inclinazione aumenta leggermente, ma i tecnici assicurano che non vi è un rischio di crollo. Molte ipotesi sono state formulate per spiegare questo fenomeno, ma la più probabile è che quando le tegole di legno sul tetto della chiesa furono ricollocate al posto di quelle di piombo e d'ardesia, l'effetto dei raggi del sole abbia causato l'avvio dell''intrecciamento' della guglia.

Parrocchie civili
Le uniche parrocchie del distretto sono:
 Brimington
 Staveley

Sport
A Chesterfield gioca una squadra di calcio, il Chesterfield Football Club, che milita nella quinta divisione inglese chiamata National League. Il soprannome è Spireites (spire in inglese), in riferimento alla curiosa guglia della chiesa più rappresentativa della città.

Amministrazione

Gemellaggi

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

 *

Chesterfield


Jorge Ángel Saldía Pedraza OP (ur. 13 sierpnia 1968 w Buena Vista-La Arboleda) – boliwijski duchowny rzymskokatolicki, biskup Tarija od 2019.

Życiorys
Święcenia kapłańskie przyjął 25 maja 2001 w zakonie dominikanów. Pracował głównie w sanktuarium maryjnym w Santa Cruz de la Sierra. Był także m.in. wikariuszem boliwijskiej wiceprowincji i wikariuszem biskupim archidiecezji Santa Cruz de la Sierra dla rejonu Cotoca.

25 marca 2014 został mianowany biskupem pomocniczym archidiecezji La Paz ze stolicą tytularną Phelbes. Sakry biskupiej udzielił mu 5 czerwca 2014 abp Edmundo Abastoflor Montero.

11 października 2019 otrzymał nominację na biskupa diecezji Tarija.

Przypisy

Bibliografia

Boliwijscy biskupi katoliccy
Dominikanie (biografie)
Urodzeni w 1968

Jorge Ángel Saldía Pedraza


Sigle
 Good Laboratory Practice

Codici
 GLP – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Gulgubip (Papua Nuova Guinea)

Glp


Podporož'e () è una città della Russia di 19.600 abitanti situata sul fiume Svir', nell'oblast' di Leningrado.

Storia
Fu voluta all'inizio del XVIII secolo dallo zar Pietro il Grande; nel 1956 ottenne lo status di città e fu rinominata Podporož'e, attualmente è il capoluogo del Podporožskij rajon.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Centri abitati del Podporožskij rajon

Podporož'e


Ruschia hamata is 'n vetplant uit die vygiefamilie wat inheems aan Suid-Afrika is en kom in die Noord-Kaap, Noordwes, die Vrystaat asook Lesotho voor. Die plant word ook die beesvygie genoem.

Bronne
 REDLIST Sanbi
 Plants of the World Online

Ruschia
Flora van Lesotho
Flora van Suid-Afrika

Ruschia hamata


Sexto Nônio Quintiliano () foi um senador romano nomeado cônsul em 8 com Marco Fúrio Camilo.

Ancestrais
Quintiliano provavelmente era filho de Lúcio Nônio Asprenas, que era filho de Lúcio Nônio Asprenas, cônsul em 36 a.C., com Quintila, irmã de Públio Quintílio Varo, infame pela derrota na Batalha da Floresta de Teutoburgo em 9. Já foi proposto que ele pode também ter sido um filho biológico do próprio Varo que foi adotado por Asprenas, que era cunhado dele.

Carreira
Em 6 a.C., Quintiliano foi triúnviro monetário e, dois anos depois, acompanhou Varo até a Síria, provavelmente como um tribuno militar. Sua "eleição" como cônsul em 9 ocorreu em circunstâncias pouco usuais, pois as eleições foram tão conturbadas que o imperador Augusto foi forçado a nomear ele próprio um dos cônsules, justamente Quintiliano. Depois de seu mandato, Quintiliano foi nomeado procônsul da Ásia, onde serviu entre 16 e 17.

Família
Nônio Quintiliano se casou com Sósia, uma filha de Caio Sósio, cônsul em 32 a.C., e os dois tiveram dois filhos, Sexto Nônio Quintiliano, cônsul sufecto em 38, e Lúcio Nônio Quintiliano.

Ver também

Bibliografia

  via Questia

Romanos antigos do século I a.C.
Romanos antigos do século I
Cônsules do Império Romano
Procônsules da Ásia
Nonii
Ano de nascimento desconhecido
Nascidos no século I a.C.
Ano de morte desconhecido
Mortos no século I
Magistrados monetários da Roma Antiga

Sexto Nônio Quintiliano


Huyện Malappuram là một huyện thuộc bang Kerala, Ấn Độ. Thủ phủ huyện Malappuram đóng ở Malappuram. Huyện Malappuram có diện tích 3550 ki lô mét vuông. Đến thời điểm năm 2001, huyện Malappuram có dân số 3629640 người.

Tham khảo

Kerala
Huyện của Ấn Độ

Malappuram (huyện)


Knud Hallas-Møller (født 23. juni 1914, Ringkøbing - 13. december 1984) var en dansk apoteker og direktør.

Uddannelse og karriere
Han blev student fra Fredericia Gymnasium i 1932, og blev herefter udlært af faderen på Fredericia Løve Apotek. Han tog en eksamen som exam.pharm. i 1935, cand.pharm. i 1937 og dr.phil. fra Københavns Universitet i 1945 med afhandlingen Chemical and biologicai insulin studies.

Hallas-Møller blev ansat på Novo Terapeutisk Laboratorium efter sin kandidateksamen. I 1943 blev han laboratoriechef, i 1950 blev han underdirektør og i 1957 blev han udnævnt som direktør for virksomheden. Han blev også direktør for Novo Industri A/S og fra 1961 administrerende direktør for begge selskaber. Han var medlem af Novos fond fra 1950.

Hæder
Hallas-Møller modtog generalkonsul Valdemar Joseph Glückstadts legat i både 1946 og 1958. Han blev medlem af Akademiet for de Tekniske Videnskaber i 1958.
I 1963 blev han udnævnt som æresmedlem af The British Diabetic Association.

I 1969 blev han slået til ridder af Dannebrog.

Han modtog æresdoktorgraden Doctor of Law ved University of Toronto i 1971 på 50-året for insulinets opdagelse.

I 1977 modtog han H.C. Ørsted Medaljen i guld.

Novo Nordisk Fonden uddeler Hallas-Møller Emerging Investigator-stipendiet på 10 mio. kr, som gives til unge forskere.

Vejene på Novo Nordisk site i Kalundborg, som også rummer nogle af Novozymes bygning hedder Hallas Allé efter Hallas-Møller.

Privatliv
Han var barn af apoteker Holger Hallas-Møller (1881-1962) og Julie Vilhelmine Emma Brincker (1883-1967).

Han blev gift med Gudrun Ingeborg Pedersen den 19.  januar 1940 i Søllerød Kirke. De fik tre døtre sammen.

Datteren Lise blev gift med Mads Øvlisen, som efter en juraeksamen, og en MBA fra Stanford University, fik han job i Novo Industri A/S i 1972. Mads Øvlisen var direktør for Novo Nordisk i perioden 1981-2000.

Referencer

Eksterne henvisninger

Novo Nordisk
Personer fra Ringkøbing
Riddere af Dannebrog
Alumni fra Københavns Universitet
Modtagere af H.C. Ørsted Medaljen
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Medlemmer af Akademiet for de Tekniske Videnskaber

Knud Hallas-Møller


Delta Electronics, Inc. er en taiwansk elektronikproducent med hovedkvarter i Taipei. De kendes for deres strømforsyninger, computerblæsere og switch-mode-strømforsyninger. De er tilstede på ca. 200 lokaliteter på verdensplan, hvilket inkluderer fremstilling, udvikling og salg.
Deltas produkter benyttes af computerproducenter, bilproducenter og af producenter til forskellige industriprodukter.

Referencer

Elektronikvirksomheder fra Taiwan

Delta Electronics


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Valanga meleager. Una ning gihulagway ni Sjöstedt ni adtong 1921. Ang Valanga meleager sakop sa kahenera nga Valanga, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 State of Queensland

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa State of Queensland
Valanga

Valanga meleager


An Chlorophorus nodai in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Makihara hadton 1986. An Chlorophorus nodai in nahilalakip ha genus nga Chlorophorus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chlorophorus

Chlorophorus nodai


Kaukaba (arab. كوكبة) – wieś w Syrii, w muhafazie Idlib. W 2004 roku liczyła 593 mieszkańców.

Przypisy

Miejscowości w muhafazie Idlib

Kaukaba (Idlib)


Kaliwatan sa isda ang Xenodermichthys copei. Una ning gihulagway ni Gill ni adtong 1884. Ang Xenodermichthys copei sakop sa kahenera nga Xenodermichthys, ug kabanay nga Alepocephalidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Atlantiko
Xenodermichthys

Xenodermichthys copei


Redžep-pašina kula u Žepi pripada rezidencijalnom tipu feudalnih kula ili «spahijskih» kula iz osmanlijskog perioda u naselju Žepa, općina Rogatica , Bosna i Hercegovina. Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 6. do 9 marta 2007. godine, kula je proglašena za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.

Lokacija
Redžep-pašina kula nalazi se na lijevoj obali rijeke Žepe, u neposrednoj blizini nove lokacije poznatog mosta, nasuprot starom gradu Vrataru koji se nalazi na udaljenosti 5 km istočno od kule.

Historija
Žepa se prvi put spominje u sumarnom osmanlijskom defteru iz 1485. godine, kao selo koje pripada starom gradu Vrataru. O značaju naselja govori i podatak da su na rijeci Žepi, koja je lijeva pritoka rijeke Drine, izgrađena dva kamena mosta iz vremena osmanske uprave - jedan koji se nalazi u neposrednoj blizini izvora rijeke, dok je drugi bio lociran desetak metara iznad njezinog ušća, na trasi prometnice koja se u Višegradu odvajala od starog istambulskog druma i nizvodno pratila lijevu obalu Drine.

Grad Vratar nalazi se na preko 400 m visokom grebenu koji se diže iznad desne obale rijeke. Do grada se moglo doći samo sa južne strane zbog izuzetno složenog planinskog reljefa.

U okolini naselja pronađeno je nekoliko pojedinačnih stećaka, i jedna nekropola u selu Ljubomišlje. Stećci postoje i u drugim, okolnim selima, a jedan od najbolje očuvanih nalazi se u selu Tulež na groblju Trojan. U Žepi je konstatovano ukupno 162 stećka, većinom u obliku neukrašene ploče bez postolja, zatim sljemenjaka s monolitnim postoljem, te sanduci bez postolja.

Preciznih podataka o vremenu gradnje Redžep-pašine kule u Žepi nema. Postoji predanje da je kulu gradio izvjesni Redžep-paša i da je u podrumu objekta bila smeštena tamnica. U kartonu objekta, koji je uradio Zavod za zaštitu spomenika, u dijelu koji je vezan za historiju objekta, stoji podatak da je u kuli najvjerojatnije "sjedio neki feudalac koji je imao svoj zijamet u ovom kraju".

U toku II. svjetskog rata, kula je oštećena miniranjem, a civilno stanovništvo koje se sklonilo u njega poubijano.

Nakon premještanja mosta na novu lokaciju, 1969. godine su izvršeni radovi i na sanaciji kule.

Tokom proteklog rata u Bosni i Hercegovini, Žepa je bila enklava zaštićena rezolucijom Vijeća sigurnosti UN. U julu 1995. godine, Vojska RS je zauzela enklavu i tom prilikom je kompletno selo zapaljeno, zajedno  sa kulom.

Opis

Kula ima kvadratnu osnovu čije vanjske dimenzije stranica iznose 6,54 x 6,65 m. Mjerenjem na licu mjesta ustanovljeno je da dimenzije objekta na koti terena objekta iznose 6,23 x 6,30 m (mjereno u prizemnom dijelu objekta), što navodi na zaključak da je u posljednjih 50 godina došlo do nasipanja terena oko kule.

Kula je imala podrumsku i tri nadzemne etaže, od čega je na svakoj od etaža bila po jedna prostorija. Na temelju puškarnica, može se zaključiti da su prve dvije nadzemne etaže služile za obranu objekta, dok je treća etaža bila namijenjena stanovanju, jer su na ovoj etaži izvedeni prozori orijentirani na sve četiri strane svijeta. sa južne strane je izveden doksat i na zapadnoj strani kamin.

Cijeli objekt bio je pokriven šatorastom drvenom krovnom konstrukcijom sa drvenom šindrom kao krovnim pokrivačem. U posljednjem ratu u Bosni i Hercegovini svi drveni elementi su izgorjeli, pa tako i međuspratna i krovna konstrukcija. Na dimnjaku su vidljivi ostaci ležišta za grede i na temelju njih je moguće utvrditi nagib koji je krov imao. Kula je zidana je od precizno rezanih blokova kamena vapnenca.

Literatura

Reference

Vanjski linkovi

Nacionalni spomenici u Rogatici
Kule

Redžep-pašina kula u Žepi


Ghriss là một đô thị thuộc tỉnh Mascara, Algérie. Dân số thời điểm năm 2002 là 22.151 người.

Tham khảo

Xem thêm

Đô thị của Algérie
Khu dân cư ở tỉnh Mascara

Ghriss


Paul Margueritte (ur. 1 lutego 1860 w Laghouat (obecnie Al-Aghwat), zm. 30 grudnia 1918 w Soorts-Hossegor) – francuski pisarz.

Pisał powieści o tematyce społecznej i psychologicznej, m.in. Jours d'épreuve (1889) i La force des choses (1891). W latach 1896-1908 publikował razem z bratem Victorem, z którym w latach 1898-1904 wydał tetralogię Une époque o wojnie z Prusami 1870.

Bibliografia

Linki zewnętrzne
 Paul Margueritte – dzieła w bibliotece Polona

Francuscy pisarze
Urodzeni w 1860
Zmarli w 1918

Paul Margueritte


An Neophema elegans in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Gould hadton 1837. An Neophema elegans in nahilalakip ha genus nga Neophema, ngan familia nga Psittacidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 N. e. carteri
 N. e. elegans

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Neophema

Neophema elegans


Allan Leslie Walters (2 de Novembro de 1905 – 19 de Outubro de 1968) foi um oficial da Real Força Aérea Australiana (RAAF). Graduou-se no Real Colégio Militar, em Duntroon, e foi transferido para a RAAF em 1928. Foi instrutor de pilotagem antes da Segunda Guerra Mundial, e durante a guerra prestou serviço operacional. Ao longo da sua carreira recebeu várias condecorações pela sua prestação de serviço.

Aviadores da Austrália
Pessoas da Segunda Guerra Mundial (Austrália)

Allan Walters


Jolki novyje () er en russisk spillefilm fra 2017.

Medvirkende
 Ivan Urgant - Boris Vorobjov
 Sergej Svetlakov - Jegenij
 Dmitrij Nagijev - Jurij Semjonovitj Vnukov
 Julija Aleksandrova - Marina
 Anton Bogdanov - Denis Jevgenievitj

Referencer

Eksterne henvisninger

Russiske film fra 2017
Komediefilm fra Rusland

Jolki novyje


Dansk Kunstnerråd  (DKR) er en dansk paraplyorganisation, bestående af fagforeninger og interesseorganisationer, der organiserer kunstnere, kulturskabere og indholdsproducenter på tværs af kunstarterne. Per marts 2023 har Dansk Kunstnerråd 26 medlemsorganisationer. I januar 2023 havde de dengang 25 medlemsorganisationer ca. 20.000 medlemmer.

Kunstnerrådets forperson siden 2022 Nis Rømer. Han har siden 2016 siddet i bestyrelsen for Dansk Kunstnerråd som repræsentant for Billedkunstnernes Forbund (BKF). Han blev valgt som forperson for Dansk Kunstnerråd i 2022. Søs Nyengaard er kunstnerrådets næstforperson. Hun står desuden i spidsen for Dansk Musikerforbund (2023).

Historie
Dansk Kunstnerråd blev oprettet i 1971 som en fælles interesseorganisation for 18 kulturorganisationer inden for forskellige kunstarter. Den første formand var Hans Jørgen Lembourn som dengang også var formand for Dansk Forfatterforening.

Formænd gennem tiden
Følgende personer har været formand for Dansk Kunstnerråd:

Referencer

Eksterne henvisninger
 Dansk Kunstnerråds hjemmeside

Organisationer fra Danmark
Etableret i 1971

Dansk Kunstnerråd


シェラトン・グランデ・オーシャンリゾート(Sheraton Grande Ocean Resort)は、宮崎県宮崎市にあるリゾートホテル。マリオット・インターナショナルのグループホテル1つである。運営はフェニックスリゾート。高さ154.0mで、宮崎県で一番高いビル。

特徴
フェニックス・シーガイア・リゾートの中央に位置する、南九州一の高さ154mの43階建ての超高層ホテル。「アイランドシティ オーシャン&フォレスト タワーレジデンス WEST」(福岡市東区)が2022年に竣工するまでは長らく九州全体でも最高層のビルであり、2023年現在でもホテル単体の建築物としては九州最高層。

1994年10月31日にホテル・オーシャン45として開業したが、2002年にスターウッド・ホテル&リゾート(当時)の傘下に入りシェラトン・グランデ・オーシャンリゾートに改称した。標準の客室でも50平方メートルの広さを誇り、スイートルームを含む全744室がオーシャンビュー。全室Wi-Fiによるインターネット対応可能。レストラン、ラウンジバー、コンシェルジュ・ラウンジ、ビジネスセンター、ショッピング・プロムナード、スパ、温泉、チャイルドケア・センターがある。

開業当時の名称であるホテル・オーシャン45は、地上43階に地下2階分を加えて計45階層あることから名付けられたものである。かつては、最上階の43階は有料の展望フロアとなっていて、宮崎市や太平洋を眺めることができたが、現在はチャペル風結婚式場などに改装されている。

客室
40階、および6階~7階はエグゼクティブフロアの「ラグジュアリー・グランデフロア」となっている。
33階~38階 グランデフロア
29階~32階、41階 オーシャンデラックスツイン
28階、29階 禁煙フロア

設備
タツヤカワゴエ・ミヤザキ(イタリア料理・2016年9月末で閉店)→リストランテ・アルコ(イタリア料理・2017年2月1日開店)
ガーデンビュッフェ「パインテラス」
テラスバーベキュー
実家 くろぎ(日本料理)
米九(日本料理)
寿司処 八潮
グランシャリオ
ステラ(バー)
パシフィカ(カクテルバー)
さけのみや(焼酎バー)
KUROBAR(バー)
風待ちテラス(カフェテリア)
ふかみ(鉄板焼)
藍海(中国料理)
うしのみや(牛肉割烹)
オーシャンリゾートデパートメント(お土産物・ショップ)
ジ・オーシャンクラブ(フィットネス)
パライソ(カラオケBOX)
バンヤンツリー・スパ
チャペル「エル・シエロ」
誓いの森「アティラウ」
神前式場「常磐殿」
など

放送送信施設
当ホテル屋上には、コミュニティ放送局である宮崎サンシャインエフエムの送信所が置かれている。

アクセス
 バス
 宮崎空港から30分(宮崎交通:土・日・祝日のみ直行バスあり)
 JR宮崎駅から20分(宮崎交通)

関連項目
 各都道府県で最も高いビルの一覧
 宮崎サンシャインエフエム - 送信所を屋上に設ける。
 九州地方の超高層建築物の一覧

外部リンク
  シェラトン・グランデ・オーシャンリゾート

スターウッド・ホテル&リゾートのホテル
宮崎県のホテル
宮崎市の建築物
日本の超高層ホテル
宮崎県の放送送信所
コミュニティFM放送送信所
高さ150m以上200m未満の超高層ビル
宮崎県の超高層ビル
1994年竣工の日本の建築物
1994年開業の施設

シェラトン・グランデ・オーシャンリゾート


Biografia
Di origini irlandesi, ha recitato anche in teatro. Nel 1953 sposò Hugh Cruttwell dal quale ebbe due figli. In TV è particolarmente nota per il ruolo di Miss Marple nell'omonima serie televisiva interpretando l'investigatrice creata da Agatha Christie dal 2004 al 2007 per un totale di 12 episodi.

Riconoscimenti
Nel 1991 viene premiata con il British Academy Television Award per la miglior attrice per Oranges Are Not the Only Fruit.

Filmografia parziale

Cinema
 1991 - Robin Hood - Principe dei ladri di Kevin Reynolds
 2000 - L'esecutore di Anthony Hickox
 2002 - Magdalene di Peter Mullan
 2005 - L'ultima porta - The Lazarus Child di Graham Theakston

Televisione
Miss Marple (2004-2007)

Serie Miss Marple

Doppiatrici italiane

Cinema

Liù Bosisio in La lettera d'amore, Robin Hood - Principe dei ladri
Rita Savagnone in Robin Hood - Principe dei ladri (ridoppiaggio), L'ultima porta - The Lazarus Child
Gabriella Genta in Magdalene

Televisione
Lorenza Biella in Miss Marple

Note

Collegamenti esterni

Membri della Royal Shakespeare Company

Geraldine McEwan


Howden Joinery Group plc eller Howdens er en britisk køkkenproducent og køkkenforhandler, desuden produceres og sælges forskellige joinery-produkter.
Howdens blev etableret af Matthew Ingle i 1995, som en forretningsenhed i MFI Furniture Group plc (MFI).

Referencer

Fremstillingsvirksomheder fra Storbritannien
Detailvirksomheder fra Storbritannien

Howdens Joinery


Kaliwatan sa lumot ang Porina meridionalis. Una ning gihulagway ni P. M. Mccarthy. Ang Porina meridionalis sakop sa kahenera nga Porina, ug kabanay nga Porinaceae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Oseyaniya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Abungawg-uhong sa Oseyaniya
Porina (Porinaceae)

Porina meridionalis


福島県道346号戸赤栄富線(ふくしまけんどう346ごう とあかえいとみせん)は、福島県南会津郡下郷町を通る一般県道である。

概要
国道400号田島バイパス終点から東へ分岐し、戸石川に沿って下郷町中心部方面へ延びる路線である。田島バイパスが開通するまでの国道400号は、大型車のすれ違いが困難な箇所で冬期間は閉鎖されるため、当県道が迂回路として使われていた。

路線データ
 総延長 : 10.309 km
 実延長:総延長に同じ
 起点 : 南会津郡下郷町大字戸赤字土羅入1204番13地先(国道400号交点)
 終点 : 南会津郡下郷町大字栄富字宮ノ下262番地(県道131号交点)

道路施設
 土羅入橋
 全長:20.3m
 幅員:5.0m
 形式:鋼単純合成H桁橋
 竣工:1995年
 下郷町戸赤に位置し一級水系阿賀川水系戸石川を渡る。舟ヶ鼻下郷線道路付替え工事に伴い新たに架けられた。総工費は6700万円。

 木地小屋橋
 全長:22.0m
 幅員:6.0(8.0)m
 形式:鋼単純鈑桁橋
 竣工:1993年度
 下郷町戸赤に位置し一級水系阿賀川水系戸石川を渡る。拡幅工事に伴い1992年度より建設された。総工費は9500万円。

 金山沢橋
 全長:9.0m
 幅員:5.0m
 形式:単純PCプレテン床版桁橋
 竣工:1995年
 下郷町戸赤に位置し一級水系阿賀川水系戸石川を渡る。拡幅工事に伴い建設された。総工費は2600万円。

 日影橋
 全長:45.0m
 幅員:6.0(10.0)m
 形式:単純PCパイプレストレッシングI桁橋
 竣工:1994年度
 下郷町日影に位置し、一級水系阿賀川水系戸石川を渡る。当時の舟ヶ鼻下郷線の付替工事のために建設された。総工費は2億2800万円。

 石井橋
 全長:35.0m
 幅員:6.0(10.0)m
 形式:単純PCポステンT桁橋
 竣工:1992年度
 下郷町新開に位置し一級水系阿賀川水系戸石川を渡る。当路線の道路付替工事に伴い建設された。総工費は1億3000万円。

歴史
 1959年8月31日 - 福島県道346号舟ヶ鼻下郷線として大沼郡昭和村舟ヶ鼻から南会津郡下郷町まで一般県道に認定される。
 2009年10月16日 - 国道400号田島バイパスが全線開通し、バイパス終点から国道400号舟鼻トンネル東側に至る当路線の2.725kmが国道400号に指定され、国道と県道の重用区間となる。これにより、当路線に接続していた国道400号新道の舟鼻トンネルの盲腸線の状態が解消された。
 2011年(平成23年)2月25日 - 路線の起点を南会津郡下郷町大字戸赤に変更し、路線名を戸赤栄富線に改称する。これにより国道400号との重用区間が解消され、舟鼻トンネル東口からかつての終点である昭和村舟ヶ鼻までの区間は町村道に移管された。

地理

交差する道路
 国道400号田島バイパス(戸赤字土羅入 起点)
 福島県道131号下郷会津本郷線(栄富字宮ノ下 終点)

沿線
 戸石川

脚注

関連項目
 福島県の県道一覧

346

福島県道346号戸赤栄富線


Hermann Schüssler (Rastede,  – São Francisco, Califórnia, ) foi um engenheiro civil alemão, responsável pela construção de diversas barragens nos Estados Unidos.

Schüssler frequentou de 1859 a 1862 a Academia Militar Prusiana em Oldemburgo, Baixa Saxônia. Estodou depois engenharia civil no Instituto Federal de Tecnologia de Zurique e na Universidade de Karlsruhe.

Em 1864 imigrou para a Califórnia, começando a trabalhar na estação de fornecimento de água de São Francisco. Trabalhou em diversos projetos na área da baía de São Francisco. Dentre estes construiu a represa de Crystal Springs e a represa do Lago San Andreas, que resistiram sem danos ao sismo de São Francisco de 1906. Schüssler foi engenheiro diretor do Condado de Marin e depois de Virginia City, Nevada, onde construiu o sistema de fornecimento de água da mina de Comstock Lode. Construiu também o túnel Sutro e os sistemas de abastecimento de água de Tuscarora, Nevada e Pioche. Aposentou-se em 1914.

Bibliografia
John Debo Galloway: Early Engineering Works Contributory to the Comstock, 1947.
Hermann Schussler:  The Water Supply Of San Francisco, California Before, During And After The Earthquake of April 18, 1906 And The Subsequent Conflagration, 1907.
Hugh Shamberger: The Story of the Water supply for the Comstock, 1965.

Ligações externas
Hermann Schussler: No Ordinary Man

The Daily Journal: A water-systems engineer and architect of dams, June 8, 2009

Pioneiros do concreto
Engenheiros civis da Alemanha
Alunos do Instituto de Tecnologia de Karlsruhe
Imigrantes alemães nos Estados Unidos

Hermann Schüssler


Ridder Ræddik er et dansk historisk, drabeligt, tragikomisk tv-drama for børn og unge i 16 episoder, skrevet og produceret af Carsten Overskov for Danmarks Radio i 1980.

Handling
Serien fortæller historien om helten fra slaget ved Roncesvalles, Ræddik Harefod. Den mere sultne end modige ridder og borgherre på Hareborg. Den mægtigste borg med de højeste tårne og tykkeste mure. Inden for de nærmeste 100 meter.

Historien er, at Ræddiks broder Andrik er taget på korstog til det hellige land og hans datter Fersken er nu efterladt i Ræddiks varetægt på Hareborg. Ræddik er mest interesseret i at æde lammekølle, drikke vin og fortælle om sine bedrifter i Karl Magnus' tjeneste, hvor han egenhændigt måtte nedkæmpe 3000 fjender. Muligvis færre, når Ræddiks væbner Rudolfo (døbt Rudolf), minder ham om, at han jo også var med ved Roncevalles og husker tingene anderledes.

Men virkeligheden, med at få hverdagen til at hænge sammen, skaffe midler til mad og slippe helskindet fra stridigheder med naboen og rivalen Isengrim eller de lokale bønder, trænger sig hele tiden på. Men hvis noget kommer i vejen for Jomfru Ferskens flugtplaner, der med den modvillige og pyntesyge Hubert Hosehuls hjælp skal befri hende fra fangenskabet på Hareborg, kan hun selv i farens stund udvise overmenneskelig styrke, uden nødvendigvis altid at være klar over, hvad der foregår.

Historisk korrekthed
Det fortælles i indledningen til andet afsnit, at handlingen foregår for 500 år siden. Mindst. Og midt i Riddertiden. Det kan forklares med, at Ridder Ræddik er en bouillonterning, et opkog af alle ridderhistorier, hvor Jeanne d'Arc (1412-1431) kan mødes med en veteran fra slaget ved Roncesvalles (år 778), hvis bror er taget på korstog (1096-1291).
En tv-tegneserie, hvor fx Don Quijote møder Ivanhoe og Lady Rowena er skiftet ud med en dominerende og handlekraftig Jomfru Fersken med rapunzel-fletning, der er myndling hos en Front-de-Bœuf, der ser usynlige fjender overalt og i stedet for "cave adsum" har "hop hare hop" skrevet på sit skjold.

Medvirkende

Afsnit i stikord
De enkelte afsnit er ikke blevet tildelt officielle titler.

 Introduktion, freden er forbi
 Ferskens flugtforsøg. Skal Fersken i kloster og spøger det på Hareborg? Og hvorfor hedder Rudolfo ikke Rudolf?
 Huberts fængsling og Arthur er i vejen for Ferskens flugtplan
 Kongeligt besøg. Kan Karl Magnus få spærret Ræddik inde i fadeburet, så Fersken kan flygte?
 Det store slag ved Hareborg. En kendt ridder kommer på besøg. Kan han redde Fersken og lægge verden for Ræddiks fødder?
 Udyret skal dø! En duel på lammekøller ved hanegal skal endelig sætte Fersken fri
 Mestersangeren. Ræddik får mulighed for at sætte Isengrim på plads
 Isengrim går til angreb
 Forbandelsen. En gammel bekendt besøger Ræddik og sandheden om Roncesvalles kommer frem
 Badedag. Fersken ser en flugtmulighed, da et sendebud kalder Ræddik til kongens undsætning
 Guldmageren 1; det er svært at fremstille guld
 Guldmageren 2; måske findes en lettere måde at skaffe guld
 Lammetyven, bondeoprøret, omviseren, kabalefuglen og trickspilleren
 Portalen; døren åbnes
 Lille spejl på væggen dér. Vinteren er kold, Ræddik er forsvundet og en ung fransk ridder giver kortvarigt Fersken et nyt håb om flugt, og en rival
 Rotter på Hareborg. Krigen er kommet. Ræddik er forsvundet, men Andrik vender tilbage

Trivia
Ræddiks skjold prydes af en sort hare i flugt og inskriptionen: Hop hare hop.

Eksterne henvisninger

Hele tv-serien på DR Bonanza

Noter

Referencer

DR-serier
Danske tv-serier fra 1980'erne
Børneserier fra Danmark

Ridder Ræddik


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Libanasa kilomeni. Una ning gihulagway ni Hemp, C. ug Peter M. Johns ni adtong 2015. Ang Libanasa kilomeni sakop sa kahenera nga Libanasa, ug kabanay nga Anostostomatidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tanzania

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Libanasa
Insekto sa Tansaniya

Libanasa kilomeni


Ali paša Semiz (?, Prača - 28. juni 1565, Istanbul) bio je veliki vezir Osmanskog carstva od 1561. do 1565. godine za vrijeme vladavine sultana Sulejmana Veličanstvenog. Bio je beglerbeg Egipatskog ejaleta od 1549 do 1555. godine.

Biografija
Porijeklom je Bošnjak iz Prače koja je u tom periodu pripadala Hercegovačkom sandžaku.

Prije nego što je njegov otac prešao na islam, odveden je kao dijete u Istanbul u janjičare; srodnik Hasta Alije, ćehaje velikog vezira Ibrahim-paše, njegovim je utjecajem dospio u carski seraj iz kojeg je izašao kao janjičarski aga. U Istanbulu je stekao obrazovanje i obavljao visoke položaje. Počeo je kao mir - i alem (državni zastavnik) 1545. godine, a potom je postavljen za beglerbega Rumelije  Naslijedio je Daud-pašu na mjestu beglerbega Egipatskog ejaleta 1549. godine nakon kratkog mandata Lala Kara Mustafa-paše, koji je služio samo nekoliko mjeseci. Na ovom položaju je Ali-paša ostao do 1555. godine. Bio je tijelom jako debeo ali duhom je bio lagan, duhovit i domišljat. Po tome je dobio nadimak "Semiz" što znači "debeli" na turskom jeziku.

Pod Ali-pašom Semizom su uspješno privođeni kraju ugarski mirovni pregovori. Naslijedio je Rustem-pašu Opukovića na mjestu velikog vezira Osmanskog carstva 10. jula 1561. godine.

Oženio se sa Ajšom Humasah Sultan, kćerkom Mihrimah sultanije i Rustem-paše Opukovića. Njihov brak predstavlja primjer usko povezane veze porodičnih odnosa na osmanskom dvoru jer je Ajša bila kćerka i supruga velikih vezira Carstva. Imali su četiri sina, ali je Ali-paša neočekivano umro 28. juna 1565. godine. Ajšu je time postala udovica sa samo 24 godine. Kasnije je imala još dva muža i nadživjela tri sina. Semiz Ali-pašu je naslijedio Mehmed-paša Sokolović na mjesto velikog vezira.

Sahranjen je uz mauzolej Ejjubi Ensarije u Istanbulu. Iza njega je ostalo dosta duhovitih dosjetaka, koje su zabilježili njegovi savremenici. Od Semiz Ali-paše potiče sarajevska porodica Semiz.

Zaostavština
Semiz Ali-paša je iza sebe ostavio bogat vakuf, kao i mnogi drugi osmanski veziri porijeklom iz Bosne.  U Istanbulu na Ejupu je sagradio česmu 1558. godine i medresu na Fatihu 1565. godine koja je slična medresi sultana Sulejmana Veličanstvenog. Pored toga, Ali-paša je u Edirneu sagradio bezistan 1568. godine, kojeg čine 130 dućana. Bezistan je dug 300 metara i ima šest ulaza. Najznačajniji osmanski spomenik grada Babaeski jeste džamija Semiz Ali-paše. Gradnja je završena nakon njegove smrti, 1572. godine. Svi Ali-pašini vakufi su sagrađeni prema projektu poznatog osmanskog arhitekta Mimara Sinana.

Osmanski putopisac Evlija Čelebija, prolazeći kroz Edirne, spominje više objekata koje su ostale iza Ali-paše: Kapali-čaršiju od 126 dućana i karavan-saraj. U obližnjem gradiću Babeskiju spominje kompleks Semiz Ali-paše Pračića (džamija, medresa, biblioteka, imaret, karavan-saraj, hamam, 13 šadrvana, čaršija, most). Ali-paša Semiz je također u rodnoj Prači sagradio džamiju sa pratećim objektima.

Reference

Semiz-Ali paša


Uma teoria de redução dinâmica (DRT) é uma extensão da mecânica quântica que tenta explicar o colapso da função de onda.  A teoria é necessária porque a mecânica quântica não contabiliza as medidas específicas de quantidades ou eventos observáveis, no domínio familiar da física newtoniana ou clássica, que fazemos em experimentos de mecânica quântica.

A razão pela qual a mecânica quântica não leva em conta as medições é que a evolução temporal do estado quântico de um sistema é descrito probabilisticamente por superposições lineares de equações  de Schrödinger.

Um exemplo da teoria de redução dinâmica é a localização espontânea contínua.

Ver também
 Interpretação de Copenhaga
 O gato de Schrödinger

Teoria quântica de campos

Teoria de redução dinâmica


Kaliwatan sa ito ang Chrysichthys levequei. Una ning gihulagway ni Jean-Paul Risch ni adtong 1988. Ang Chrysichthys levequei sakop sa kahenera nga Chrysichthys, ug kabanay nga Claroteidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kapos sa datos.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Aprika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Chrysichthys

Chrysichthys levequei


Martinjak je naseljeno mjesto u sastavu općine Cerknica, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Cerknica.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Martinjak je imao 316 stanovnika.

Napomena: U 2012. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Cerknica i Martinjak.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Primorsko-notranjskoj regiji

Martinjak


An Parestola zapotensis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1880. An Parestola zapotensis in nahilalakip ha genus nga Parestola, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Guatemala.
 Honduras.
 Panamá.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Parestola

Parestola zapotensis


Tropojë là một quận thuộc hạt Kukës, Albania. Quận này có diện tích 1043 km² và dân số năm 2002 là 28154 người, mật độ 27 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Tropojë
Tropojë
Hạt Kukës

Tropojë (huyện)


Noam Weisbrod (Hebrew: נעם ויסברוד) is a Hydrology Professor (Alain Poher Chair in Hydrogeology and Arid Zone Research) at the Department of Environmental Hydrology and Microbiology of the Zuckerberg Institute for Water Research (ZIWR), which is part of the Jacob Blaustein Institutes for Desert Research (BIDR) at Ben-Gurion University of the Negev (BGU). Weisbrod served as director of ZIWR from 2015 to 2018. In 2018 he became director of BIDR and was reelected for a second term in summer 2022.

Career
Weisbrod earned his undergraduate (1990) and graduate degrees (MSc, with distinction: 1993; PhD: 1999) from the Department of Soil and Water Sciences at the Hebrew University of Jerusalem. In 1999 he joined the Department of Bioengineering (now Biological & Ecological Engineering), Oregon State University as a post-doctoral fellow. In 2002 he returned to Israel where he joined the Zuckerberg Institute for Water Research (ZIWR) at the Jacob Blaustein Institutes for Desert Research (BIDR), Ben Gurion University of the Negev (BGU). During the summer of 2012, he held a Visiting Professorship at the Chinese Academy of Science, Chengdu. At Ben Gurion University, he has held numerous academic administration positions: from 2009 to 2015 he was the Head of the Department of Environmental Hydrology and Microbiology at the ZIWR, and he also served as the Director of the Blaustein Center for Scientific Cooperation (2013-2015). In 2015 he was elected as the ZIWR Director and in 2018 he was elected as the BIDR Director. Weisbrod has supervised more than 50 graduate students and served in numerous committees and panels. He has been involved in various international missions and evaluation panels to assess local water realities, in places like Chile, Inner Mongolia, Namibia and the Galapagos Islands. He was a member of the steering committee for BGU – University of Chicago cooperation in Water Sciences, and the steering committee for "BusinessH2O – Water management best practices from USA and Israel".

Research
Prof. Weisbrod has supervised more than 50 graduate students, and co-authored more than 110 scientific papers in the subject of Earth sciences and Environmental sciences. These include research in the following areas and subjects.

Subsurface flow and transport processes (emphasizing colloid and colloid-facilitated transport of contaminants)
Research involving the exploration of processes and mechanisms related to flow and transport phenomena in the subsurface and at the Earth-atmosphere interface, for example:
New method for sampling groundwater colloids under natural gradient flow conditions.
Light transmission technique for the evaluation of colloidal transport and dynamics in porous media.
Impact of particle size on colloid transport in discrete fracture.
Colloid transport through saturated sand columns and the influence of physical and chemical surface properties on deposition.
Colloid-facilitated transport of lead in natural discrete fractures.

Fractures and discontinuities
The role of surface-exposed fractures in groundwater salinization and earth-atmosphere gas exchanges and the role of fractures and other discontinuities within the Earth's surface, items which fundamentally impact the Earth-atmosphere interaction, for example:
The role of fractures in Earth-atmosphere gas exchange.
The cause and effect pathways of atmospheric winds and fracture ventilation.

Soil evaporation
Soil evaporation and the impact of various soil and atmospheric conditions on this process, including the links between soil evaporation and salinization, for example:
The use of fluorescent dyes as tracers in highly saline groundwater.
Combined evaporation and salt precipitation in homogeneous and heterogeneous porous media.

Contaminants
The transport of contaminants (salts, VOC's, perchlorate, Cr, explosives, pesticides, radionuclides and pharmaceutical waste) below industrial zones and non-point source pollution (mainly agriculture). These include the issues surrounding in situ bioremediation and the transport mechanisms of various contaminants, for example:
Impact of intermittent rainwater and wastewater flow on coated and uncoated fractures in chalk.
Accumulation of oil and grease in soils irrigated with greywater and their potential role in soil water repellency.
Steady-state homogeneous approximations of vertical velocity from EC profiles.
Isotopic evidence and quantification assessment of in situ RDX biodegradation in the deep unsaturated zone.
Observations on vertical variability in groundwater quality and the implications for aquifer management.
Decentralized wetland-based treatment of oil-rich farm wastewater for reuse in an arid environment.
Modeling the impact of solute recycling on groundwater salinization under irrigated lands, involving a study of the Alto Piura aquifer in Peru.

Salt and fresh water
Subsurface processes along the Dead-Sea shore, including the influences of salt and fresh-water, for example:
Line-source multi-tracer test for assessing high groundwater velocity.
Colloid transport in porous media and the impact of hyper-saline solutions.
Dynamic dissolution of halite rock during flow of diluted saline solutions.

Rural water access and development
Problems involving rural water access and development, for example:
Adapting enzyme-based microbial water quality analysis to remote areas in low-income countries.

References

Academic staff of Ben-Gurion University of the Negev
Living people
1964 births
Israeli Jews
Israeli scientists

Noam Weisbrod


A testosterona em suspensão, ou também, conhecida como testosterona em suspensão aquosa, é um esteroide anabolizante idêntico ao éster de testosterona padrão.

O nome dessa droga é devida a sua concentração; onde deve ser agitada antes da sua utilização para os cristais serem misturados, além disso, trata-se da forma mais concentrada da testosterona. Uma vez que, os resultados na sua utilização são mais eficazes, os efeitos colaterais também serão mais graves.

Venda da testosterona em suspensão aquosa

A venda do anabolizante é de exclusiva parte do comércio ilegal; um comércio duvidoso e, certamente, perigoso aos usuários.

Perfil da droga

Fórmula: C27 H40 O3
Peso da molécula: 412.6112
Peso molecular: 288.429
Fórmula: C19 H28 O2
Ponto de fusão: 155

Meia vida

24 horas. Sua detecção no sangue gira entorno de 24 até 48 horas.

Doses efetivas

Homens: 25 até 100mg por dia;
Mulheres: Uso não recomendado.

Efeitos Colaterais

Disfunção erétil;
Diminuição da capacidade de foco;
Letargia;
Insônia;
Irritabilidade;
Diminuição de energia;
Depressão.

Esteroides anabolizantes

Testosterona em suspensão


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Paracinipe sulphuripes. Una ning gihulagway ni Boris Petrovich Uvarov ni adtong 1942. Ang Paracinipe sulphuripes sakop sa kahenera nga Paracinipe, ug kabanay nga Pamphagidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Algyeriya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Algyeriya
Paracinipe

Paracinipe sulphuripes


Nothochrysa indigena là một loài côn trùng trong họ Chrysopidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Needham miêu tả năm 1909.

Chú thích

Tham khảo

Nothochrysa

Nothochrysa indigena


Vlastimil Tomášek (ur. 13 marca 1949) – czechosłowacki kierowca wyścigowy.

Kariera
W 1976 roku został mistrzem Czechosłowacji w klasie A2. W 1978 roku zdobył Puchar Pokoju i Przyjaźni. Osiągnięcie to powtórzył rok później po wygranych w Toruniu i Moście, ponadto został mistrzem Czechosłowacji w górskich i płaskich wyścigach samochodów turystycznych. Wygrał także wyścig Ecce Homo. W 1981 roku zdobył drugie miejsce w klasyfikacji Pucharu Pokoju i Przyjaźni, wygrywając w Hawierzowie i Albenie. Został ponadto wówczas mistrzem Czechosłowacji w klasie A do 1600 cm³. W sezonie 1982 wygrał trzy wyścigi i po raz trzeci zdobył Puchar Pokoju i Przyjaźni, obronił również mistrzostwo Czechosłowacji. W 1983 roku był wicemistrzem Czech. W roku 1984 zdobył mistrzostwo Czech, ścigając się Ładą. W tym samym roku wygrał trzy wyścigi i zdobył kolejny Puchar Pokoju i Przyjaźni. Osiągnięcie to powtórzył w latach 1985 (pięć zwycięstw) i 1986 (jedna wygrana). W 1990 roku zdobył wicemistrzostwo.

Przypisy

Czechosłowaccy kierowcy Pucharu Pokoju i Przyjaźni
Urodzeni w 1949
Czechosłowaccy kierowcy European Touring Car Championship
Czechosłowaccy kierowcy wyścigów górskich

Vlastimil Tomášek


Maurizio Pugliesi (Capannoli, 27 de dezembro de 1976) é um futebolista profissional italiano que atuava como goleiro.

Carreira
Pugliesi começou a carreira no Pontedera, em 1994. Jogou ainda por Montevarchi, Pescara, Poggibonsi, Grosseto (ambos por empréstimo), Rimini e Pisa.

Contratado pelo Empoli em 2014, numa transferência sem custos, era apenas o terceiro goleiro da equipe. A estreia na Série A foi em maio de 2016, contra o Torino. Aos 39 anos e 140 dias, Pugliesi tornou-se o estreante mais velho da história da competição, desbancando o brasileiro Amílcar Barbuy, ex-goleiro do Corinthians, que havia feito seu debut pela Lazio aos 38 anos de idade, em 1931.

Naturais de Capannoli
Goleiros da Itália
Futebolistas da Itália
Futebolistas do Pescara Calcio
Futebolistas do Football Club Grosseto Società Sportiva Dilettantistica
Futebolistas da Associazione Calcio Rimini 1912
Futebolistas da Associazione Calcio Pisa 1909
Futebolistas do Empoli Football Club

Maurizio Pugliesi


A Aéropostale, Inc., conhecida como Aéropostale ou AERO, é uma empresa multinacional dos Estados Unidos de lojas de roupas e acessórios focada no público de meninos e meninas entre 14 e 17 anos e operadora das lojas P.S. From Aeropostale focada no público de 4 e 12 anos.

Possui aproximadamente 848 lojas próprias concentradas principalmente nos Estados Unidos, Canadá e México, além de operar sob acordos de vendas em diversos países e em um site global de vendas.

Pedido de falência
Com uma dívida aproximada de  US$ 390 milhões em 2014, a empresa entrou com um pedido de falência na corte especializada de Nova York. O plano de recuperação previa o fechamento de 150 lojas e a venda de ativos em 6 meses para redução dos prejuízos. Especialistas apontaram como causas o avanço das lojas online e o acirramento da competição com outras empresas do ramo fast-fashion, como Forever 21, H&M, Uniqlo e Zara.

Em 2016 um grupo liderado por empresas credoras administradoras dos espaços das lojas restantes arrematou por US$ 243 milhões os ativos da empresa, encerrando o plano de recuperação e realizando a reabertura de lojas antigas.

Ver também
 Hollister Co.
 Abercrombie & Fitch

Ligações externas

Empresas de vestuário dos Estados Unidos
Multinacionais dos Estados Unidos
Empresas de comércio varejista dos Estados Unidos
Empresas fundadas em 1973

Aéropostale (marca)


Biografia
I dati storici certi a proposito di Mona sono del tutto esigui. Il nome potrebbe far pensare a un personaggio d'origine greca. Una leggenda tardomedievale lo voleva di nome Simone e della famiglia milanese dei Borri, appartenente alla nobiltà militare milanese. Inoltre, l'esigenza di disporre i pochi nomi di vescovi conosciuti prima di sant'Ambrogio in modo tale che le origini della Chiesa milanese potessero risalire all'epoca apostolica, portò anche nel caso di san Mona a dilatare in maniera poco credibile il periodo del suo episcopato, tanto che venne registrato a guida della diocesi dall'anno 195 al 251 secondo la Datiana historia ecclesiae Mediolanensis.

Secondo il Martirologium Romanum, dopo la morte del suo predecessore, mentre i sacerdoti erano riuniti per eleggere il nuovo vescovo, la figura di Mona venne avvolta da una luce divina e quello venne interpretato come il segno per la sua ascesa alla cattedra episcopale sotto la predilezione di Dio.

Alla sua morte, il suo corpo venne sepolto nella Basilica Fausta (la futura chiesa di San Vitale). Sotto l'episcopato di Arnolfo II (998-1018), il 12 ottobre di un anno non indicato, le sue reliquie vennero riscoperte e traslate in una nuova tomba nella chiesa di San Vitale presso la Basilica Naboriana per poi esser trasferito nel duomo di Milano per volere di san Carlo Borromeo il 6 febbraio 1576; attualmente si trova deposto all'interno della mensa dell'altare di San Giuseppe, lungo la navata sinistra della cattedrale.

A san Mona si attribuisce il merito di aver suddiviso Milano e i suoi territori in parrocchie o pievi (in realtà la divisione della diocesi in pievi ben delimitate difficilmente può essere anteriore all'VIII secolo, e la divisione della città di Milano in parrocchie - o vicinìe - risale addirittura al Medioevo centrale).

Tra le chiese da lui fondate si cita il primo nucleo della parrocchiale di Corbetta, una delle più antiche pievi della diocesi di Milano. Sempre a Corbetta, nell'allora chiesa di San Nicolao (oggi santuario arcivescovile della Beata Vergine dei Miracoli), i Borri, che si consideravano suoi eredi, fecero restaurare nel XVII secolo una cappella in suo onore, inizialmente dedicata a santa Dorotea e edificata attorno al 1580 dalla nobile famiglia Beolco, ma poi appunto passata ai Borri, che la dedicarono al loro presunto antenato. Nel museo del santuario è ancor oggi conservata una reliquia consistente in un dente di san Mona, donato dal capitolo del duomo di Milano al santuario corbettese nel XVII secolo.

La sua memoria liturgica ricorre il 12 ottobre. Secondo la tradizione del Martyrologium Romanum, la data di morte del santo sarebbe da ricondurre al 25 marzo, ma nel calendario liturgico ambrosiano, per evitare la concomitanza con il periodo della quaresima, la festa venne spostata al 12 ottobre, anniversario appunto della ricognizione delle reliquie all'epoca del vescovo Arnolfo.

Note

Bibliografia
 AA.VV. Martirologio Romano, Roma, 2004
 M. Navoni, C. Pasini, Martirologio Milanese, Milano, 1996
 Maria Luisa Gatti Perer, Il Santuario di Corbetta, Istituto per la Storia, Milano, 1995, ISBN 88-85153-01-1

Collegamenti esterni

Santi per nome
Vescovi e arcivescovi di Milano

Mona di Milano


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Catantops parasylvestris. Una ning gihulagway ni Nicholas David Jago ni adtong 1984. Ang Catantops parasylvestris sakop sa kahenera nga Catantops, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Anggola

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Anggola
Catantops

Catantops parasylvestris


An Mutatocoptops celebensis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1964. An Mutatocoptops celebensis in nahilalakip ha genus nga Mutatocoptops, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Sulawesi. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mutatocoptops

Mutatocoptops celebensis


An Rhytipterna in uska genus han Aves. An Rhytipterna in nahilalakip ha familia nga Tyrannidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Rhytipterna

Rhytipterna


Ang Laguna La Escondida ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Laguna La Escondida (lanaw), Provincia de Buenos Aires,

Guatemala

 Laguna La Escondida (lanaw), Departamento de Retalhuleu,

Mehiko

 Estero el Coyote, bokana, Estado de Baja California Sur,
 Laguna La Escondida (kalapukan), Estado de Chihuahua,
 Laguna La Escondida (lanaw nga anhianhi), Estado de Tamaulipas,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Guatemala
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko

Laguna La Escondida


An Epitamyra albomaculalis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Heinrich Benno Möschler hadton 1890. An Epitamyra albomaculalis in nahilalakip ha genus nga Epitamyra, ngan familia nga Pyralidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Epitamyra

Epitamyra albomaculalis


Andrew Knight (29 de setembro de 1953) é um roteirista australiano. Tornou-se conhecido pela produção de Fast Forward, The D-Generation, After The Deluge, My Brother Jack, Kangaroo Palace, SeaChange e Jack Irish.. Venceu o Longford Lyell Award da Australian Academy of Cinema and Television Arts (AACTA) em 2015 por todo seu trabalho naquele ano.

Ligações externas

Roteiristas da Austrália

Andrew Knight


Mesembryanthemum geniculiflorum is 'n vetplant wat deel is van die Aizoaceae familie. Die plant is inheems aan Namibië en Suid-Afrika waar dit in die Oos-Kaap en die Noord-Kaap voorkom.

Bronne
 REDLIST Sanbi
 Plants of the World Online

Mesembryanthemum
Flora van Namibië
Flora van Suid-Afrika

Mesembryanthemum geniculiflorum


Signe Bartel (født 22. april 1946, død 30, marts 2022) var en dansk politiker, der var borgmester i Fakse Kommune i to perioder fra henholdsvis 1990 til 1993 samt fra 1998 til 2001, valgt for Socialdemokratiet.

Bartel overtog borgmesterposten efter kommunalvalget i 1989 fra den mangeårige socialdemokratiske borgmester, Jens Berendt, der ikke søgte genvalg. Ved kommunalvalget i 1993 opnåede Socialdemokratiet suverænt flertal i byrådet med 10 ud af 19 mandater, og Signe Bartel kunne derfor uden forhandlinger med øvrige partier fortsætte på borgmesterposten. Imidlertid sprang to af partiets medlemmer med René Tuekær i spidsen til lokallisten Borgerlisten, og efter konstitution med Venstre og Det Konservative Folkeparti blev Tuekær ny borgmester i Fakse Kommune. Ved valget i 1997 lykkedes det Signe Bartel at blive borgmester igen, men tabte endnu engang posten i 2001, ligeledes til René Tuekær.

Henvisninger

Tidligere borgmestre fra Danmark
Borgmestre fra Socialdemokraterne

Signe Bartel


An Anelaphus belkini in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Skiles hadton 1985. An Anelaphus belkini in nahilalakip ha genus nga Anelaphus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Anelaphus

Anelaphus belkini


An Ilisha lunula in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Kailola hadton 1986. An Ilisha lunula in nahilalakip ha genus nga Ilisha, ngan familia nga Pristigasteridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Ilisha

Ilisha lunula


La pieve di Santa Maria Maddalena a Sietina è un edificio sacro di Capolona che si trova in località Pieve a Sietina. La visita è possibile su prenotazione.

Storia e Descrizione
Poco prima di Castelluccio, arrivando da Capolona, un bivio sulla sinistra conduce in poche centinaia di metri ad una chiesa antichissima: la Pieve di Sietina. Esiste una citazione di questo luogo già in un documento del 1022. La chiesa si trova nei pressi di Castelluccio, in zona pianeggiante lungo la sponda destra dell'Arno. Non è casuale questa posizione. Va ricordato che in epoca medievale esisteva "la strada delle pievi", un percorso che da Arezzo raggiungeva l'alto Casentino tenendo la destra dell'Arno e toccando tutte le importanti pievi medievali. In pratica si attraversava l'Arno a Ponte Buriano, poi, camminando verso nord parallelamente a fiume s'incontrava dopo qualche chilometro Sietina, quindi la Pieve di Socana, prima di Poppi la Pieve di Buiano, poi la Pieve di San Martino a Vado a Strada, per ultimo Romena. Chi avesse continuato poi verso Firenze avrebbe incontrato anche la Pieve di Montemignaio.L'edificio religioso non si presenta con la maestosità delle pievi romaniche casentinesi, per le dimensioni ben più ridotte e l'architettura molto più semplice e sobria. La struttura, praticamente a base quadrata, ha tre absidi che corrispondono ad altrettante navate divise da grossi pilastri rettangolari. La Pieve, dedicata a Santa Maria Maddalena, è stata più volte ristrutturata nel corso della sua storia, nel XVII e XVIII secolo ci sono stati gli interventi più sostanziali con opere di consolidamento. Tali interventi hanno riguardato essenzialmente l'esterno. Il campanile a vela è un'evidentissima testimonianza di questi rimaneggiamenti, essendo moderno, ma anche le tre finestre sulla facciata in origine non esistevano.

La chiesa appare dall'esterno piuttosto bassa, specialmente nelle sue navate laterali. L'interno appare di maggiore altezza, questo per un'altra particolarità di questo edificio: il pavimento della chiesa è più basso del terreno esterno. Al contrario dell'esterno, l'interno ha subìto ben poche modifiche. Testimoniano ciò le pareti e i pilastri completamente affrescati. Gli affreschi hanno purtroppo subìto il peso dei secoli ma molti sono ancora leggibili. Tra tutti questi affreschi realizzati nel corso di vari secoli si possono distinguere due gruppi di pitture: il primo gruppo comprende quelli sopra l'arcata destra del presbiterio con l'affresco con Madonna in trono insieme al Bambino con Santa Maria Maddalena e Santa Caterina inginocchiate, risale agli anni 1370-1380 circa ed è attribuibile ad un anonimo pittore noto come "Maestro di Pieve a Sietina", contemporaneo e vicino a Spinello Aretino. Il secondo gruppo comprende invece affreschi databili alla fine del XV secolo, quelli con la Madonna in trono, l'Annunciazione, datata 1490, il Martirio di Sant'Agata, e sono attribuiti alla mano di un anonimo artista vicino a Lorentino d'Andrea e a suo figlio Agnolo.

Non esiste precisa documentazione che attesti ciò, ma quasi certamente tutte pitture della chiesa furono commissionate dalla Famiglia Bacci, ricca casata aretina originaria di Santa Margherita in Capolona e poco distante dalla Pieve e proprietaria per secoli della Pieve di Santa Maddalena a Sietina e dei terreni e case circostanti. Questa famiglia si dimostrò più volte "sensibile all'arte". Da ricordare è Baccio di Magio di Baccio che destinò parte della sua eredità al finanziamento per la decorazione della cappella maggiore della Chiesa di San Francesco ad Arezzo.

Bibliografia

 Il Casentino e il Valdarno superiore. La storia, l'architettura, l'arte delle città e del territorio. Itinerari nel patrimonio storico-religioso, a cura di Laura Speranza, Firenze, 2000.
 Il Casentino, a cura di Giovanni Cherubini, Firenze, 2000.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Maria Maddalena a Sietina
Capolona

Pieve di Santa Maria Maddalena a Sietina


Parafia Podwyższenia Krzyża Świętego w Żołędowie – parafia rzymskokatolicka w dekanacie Osielsko diecezji bydgoskiej.

Utworzona w 1582.

Miejscowości należące do parafii: Augustowo, Nekla, Linówiec, Strzelce Leśne i Żołędowo.

Bibliografia

Parafie diecezji bydgoskiej
Parafie pod wezwaniem Podwyższenia Krzyża Świętego
Parafia Podwyższenia Krzyża Świętego w Żołędowie
Parafia Podwyższenia Krzyża Świętego w Żołędowie


E. Randol Schoenberg (nascido em 1966) é um advogado e genealogista dos Estados Unidos, com sede em Los Angeles, Califórnia. Ele é especializado em casos legais relacionados com a recuperação de obras saqueadas ou roubadas, particularmente as do regime nazista durante o Holocausto .

Schoenberg é amplamente conhecido como uma das figuras centrais do filme A Dama de Ouro, de 2015, que retratou o caso de Maria Altmann contra o governo da Áustria. Schoenberg é retratado pelo ator Ryan Reynolds.

Início da vida
E. Randol Schoenberg nasceu em 1966. É o neto de dois compositores austríacos: Arnold Schoenberg e Eric Zeisl. Seus pais são Ronald R. Schoenberg e Barbara Zeisl Schoenberg. Sua avó Gertrud Schoenberg era a irmã do violinista Rudolf Kolisch. Sua tia Nuria é a viúva do compositor italiano Luigi Nono.

Schoenberg graduou-se da Universidade de Princeton, em 1988 e recebeu seu grau de J. D. da Universidade do Sul da Califórnia.

Carreira jurídica
Schoenberg representou Maria Altmann em seu caso para recuperar cinco pinturas pintadas por Gustav Klimt de propriedade de seus familiares Ferdinand e Adele Bloch-Bauer, bem como os "Palais", da casa vienense em que as pinturas foram abrigadas. Altmann ganhou o seu caso perante o Supremo Tribunal dos Estados Unidos contra o governo da Áustria em República da Áustria vs. Altmann, em 2004. Schoenberg operado em uma taxa contingente teria recebido 40% dos rendimentos das pinturas de Klimt, totalizando uma taxa legal de mais de US$ 120 milhões. Ele usou uma parte de sua taxa para financiar a expansão do Museu do Holocausto de Los Angeles.

Schoenberg agiu para os réus no caso de Yahoo! Inc. contra La Ligue Contre Le racisme et l'antisemitisme (LICRA), no Tribunal de Apelações dos Estados Unidos para o Nono Circuito.

Em 2016 Schoenberg entrou com um processo para obter a liberação do mandado de busca obtido pelo FBI contra Hillary Clinton.

Em abril de 2015, Schoenberg era advogado de uma pequena firma de advocacia Burris, Schoenberg & Walden, LLP, e professor na Universidade do Sul da Califórnia . Ele costumava ser um associado dos escritórios Fried Frank e Katten Muchin . Ele foi premiado como "Advogado do Ano", na Califórnia, em 2007 para a realização excepcional na prática de litígios.

Filantropia e genealogia
Schoenberg serviu como presidente do Museu do Holocausto de Los Angeles de 2005 a 2015. Ele é um genealogista ávido e atua como curador voluntário do Geni.com, um de seus usuários mais ativos, gerenciando mais de 150.000 perfis. É membro do conselho da JewishGen e co-fundador do seu Grupo de Interesse Especial Áustrio-Checa. Ele administra os Projetos de DNA da Árvore Genealógica de Schoenberg e Zeisl. Ele é o autor do Guia para Iniciantes da Genealogia Austríaca-Judaica e o co-autor de Começando com a Genealogia Checo-Judaica.

Vida pessoal
Schoenberg reside em Brentwood , Los Angeles, Califórnia, com sua esposa, Pamela Mayers-Schoenberg. Eles têm dois filhos, Joseph e Nathan, e uma filha, Dora. Sua esposa trabalha em uma galeria de fotografia contemporânea. Ela é a filha dos proprietários da empresa Mayers Electrical Supply, e é de Cincinnati, Ohio.

Referências

Ligações externas
 Currículo em Burris, Schoenberg & Walden LLP

Nascidos em 1966
Pessoas vivas
Advogados dos Estados Unidos
Professores da Universidade do Sul da Califórnia

E. Randol Schoenberg


Come On In er en amerikansk stumfilm fra 1918 af John Emerson.

Medvirkende
 Shirley Mason som Emmy Little
 Ernest Truex som Ernest Short
 Carl De Planta som von Bumstuff
 Joseph Burke som G. Wottan Orphul-Schmell
 Renault Tourneur som A. Schlobb

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1918

Come On In (film)


San Nicola har flere betydninger:

 San Vincenzo, en by i provinsen Livorno i regionen Toscana i Italien.
 San Vincenzo La Costa, en by i Calabrien, Italien
 San Vincenzo Valle Roveto, en italiensk by i regionen Abruzzo i Italien

San Vincenzo (flertydig)


An Poimenesperus thomsoni in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1869. An Poimenesperus thomsoni in nahilalakip ha genus nga Poimenesperus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Gabon. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Poimenesperus

Poimenesperus thomsoni


Guido Mannari, znany także jako Vincent Mannari Jr. (ur. 13 grudnia 1944 w Rosignano Marittimo, zm. 10 lipca 1988 tamże) – włoski aktor filmowy i telewizyjny.

Pochodził z Sycylii. Urodził się w Rosignano Marittimo. Był piłkarzem, zanim zadebiutował na ekranie jako mechanik w dramacie L'assoluto naturale (1969) u boku Laurence'a Harveya, Sylvi Kosciny i Felicity Mason.

W latach 70. i 80. zagrał wiele czołowych ról w dziesiątkach filmów policyjnych i erotycznych, w tym w filmie Piera Paolo Pasoliniego Dekameron (Il Decameron, 1971), ale jego kariera ograniczała się głównie do tradycyjnych ról pięknego uwodziciela. Stał się znany z roli prefekta Makrona w filmie Kaligula (Caligula, 1979). Był jednym z ulubionych wykonawców reżysera Joe D'Amato. W latach 70. pozował nago w sesji dla czasopisma Libera (wydanego przez tego samego wydawcę Playmana).

Był w związku z Liz Taylor.

Guido Mannari zmarł 10 sierpnia 1988 roku na atak serca.

Wybrana filmografia
 1969: L'assoluto naturale jako mechanik
 1971: Dekameron (Il Decameron)
 1973: Storia de fratelli e de cortelli jako Gigi Romagnoli
 1973: Blu Gang - vissero per sempre felici e ammazzati jako Johnny Blue
 1973: Number one jako Massimo
 1974: Identikit jako Carlo
 1975: Giubbe rosse / Red Coats jako Cariboo
 1979: Kaligula (Caligula) jako Makron

Przypisy

Linki zewnętrzne

Włoscy aktorzy filmowi
Włoscy aktorzy telewizyjni
Włoscy modele
Włoscy piłkarze
Urodzeni w 1944
Zmarli w 1988

Guido Mannari


Carriera

Club
Cresce calcisticamente nel Olympique Alès e nel Nîmes. Nel 2004 viene ingaggiato dal Saint-Étienne ma non fa nessuna presenza. Nel 2006 viene comprato dal Liverpool.

Debutta con la squadra inglese il 29 novembre 2006 sostituendo al 71º minuto Luis García. Il suo primo e unico gol arriva il 31 ottobre 2007 negli ottavi di finale della Football League Cup contro il Cardiff City.

Dopo una stagione in prestito al , nell'agosto 2011 lascia definitivamente il Liverpool per trasferirsi al Levante firmando un biennale.

Nazionale
Ha partecipato ai Mondiali Under-20 del 2005.

Palmarès

Club

Competizioni nazionali

Liverpool: 2005-2006

Liverpool: 2006

Competizioni internazionali

Liverpool: 2005

Statistiche

Presenze e reti nei club
Statistiche aggiornate al 13 ottobre 2016.

Cronologia presenze e reti in Nazionale

Note

Collegamenti esterni

Calciatori della Nazionale marocchina
Franco-marocchini

Nabil El Zhar


Kaliwatan sa insekto ang Pseudoxenos bidentatus. Una ning gihulagway ni Pasteels ni adtong 1950. Ang Pseudoxenos bidentatus sakop sa kahenera nga Pseudoxenos, ug kabanay nga Xeninae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Liberya
 Demokratikanhong Republika sa Konggo

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Demokratikanhong Republika sa Konggo
Pseudoxenos (Xeninae)
Insekto sa Liberiya

Pseudoxenos bidentatus


Leonardo Lavalle Moreno (ur. 14 lipca 1967 w Meksyku) – meksykański tenisista, reprezentant w Pucharze Davisa, olimpijczyk z Seulu (1988) i Barcelony (1992).

Kariera tenisowa
Startując w turniejach juniorskich wygrał Wimbledon 1985 w grze pojedynczej chłopców oraz US Open 1984 w grze podwójnej chłopców, partnerując Mihnei-Ion Năstase.

Zawodowym tenisistą był w latach 1985–1999.

W grze pojedynczej Lavalle odniósł 1 triumf w zawodach rangi ATP World Tour oraz uczestniczył w 1 finale.

W grze podwójnej jest zwycięzcą 5 turniejów rangi ATP World Tour i finalistą 5 imprez.

Lavalle 2 razy zagrał na igrzyskach olimpijskich. W Seulu (1988) osiągnął 2 rundę w singlu i 1 rundę w deblu (wspólnie z Agustínem Moreno), natomiast w Barcelonie (1992) doszedł do ćwierćfinału w grze pojedynczej i poniósł porażkę w 1 rundzie gry podwójnej (razem z Francisco Macielem).

Od początku kariery reprezentował Meksyk w Pucharze Davisa. Bilans tenisisty w singlu wynosi 21 zwycięstw i 17 porażek oraz 9 wygranych przy 10 przegranych w deblu.

W rankingu gry pojedynczej najwyżej był na 51. miejscu (17 marca 1986), a w klasyfikacji gry podwójnej na 23. pozycji (27 kwietnia 1992).

Finały w turniejach ATP World Tour

Gra pojedyncza (1–1)

Gra podwójna (5–5)

Przypisy

Bibliografia

Urodzeni w 1967
Ludzie urodzeni w mieście Meksyk
Meksykańscy tenisiści
Triumfatorzy wielkoszlemowych turniejów juniorskich
Meksykańscy olimpijczycy
Uczestnicy Letnich Igrzysk Olimpijskich 1988
Uczestnicy Letnich Igrzysk Olimpijskich 1992

Leonardo Lavalle


An Coccorella in uska genus han Actinopterygii. An Coccorella in nahilalakip ha familia nga Evermannellidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Coccorella

Coccorella


Mauritius participated at the 2018 Summer Youth Olympics in Buenos Aires, Argentina from 6 October to 18 October 2018.

Medalists

Medals awarded to participants of mixed-NOC teams are represented in italics. These medals are not counted towards the individual NOC medal tally.

|width="30%" align=left valign=top|

Archery

Individual

Team

Beach handball

Beach volleyball

Canoeing

Mauritius qualified one boat based on its performance at the 2018 World Qualification Event.

 Boys' C1 - 1 boat

Equestrian

Mauritius was given a rider to compete from the tripartite committee.

 Individual Jumping - 1 athlete

Weightlifting

Mauritius was given a quota by the tripartite committee to compete in weightlifting.

Boy

Girl

References

You
Nations at the 2018 Summer Youth Olympics
Mauritius at the Youth Olympics

Mauritius at the 2018 Summer Youth Olympics


Kaliwatan sa insekto ang Saemundssonia haemastica. Una ning gihulagway ni Carriker Jr. ni adtong 1956. Ang Saemundssonia haemastica sakop sa kahenera nga Saemundssonia, ug kabanay nga Philopteridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Saemundssonia

Saemundssonia haemastica


Samuel Maoz (hebreu: שמואל מעוז; Tel Aviv, 1962) é um cineasta israelita. Um dos principais nomes da Guerra do Líbano de 1982, especializou-se em direção e dedicou-se à carreira cinematográfica após 2009, ano em que venceu o Leão de Ouro pelo trabalho no filme Lebanon.

Filmografia

Total Eclipse (2000)
Lebanon (2009)
Foxtrot (2017)

Ligações externas

Cineastas de Israel
Naturais de Tel Aviv

Samuel Maoz


Nicole Julianne Sullivan (fødd 21. apríl 1970) er amerikanskur sjónleikari, leikari, sum leggur røddir til teknifilmar og skemtari. Hon hevur m.a. lagt rødd til Marlene í røðini The Penguins of Madagascar. Sullivan er best kend fyri hennara leiklut í seks sesingum (1995–2001) av skemtirøðini MADtv og í fimm sesongum (2001–2005, 2007) av CBS sendingini The King of Queens.

Slóðir úteftir
 Nicole Sullivan á Internet Movie Database

Amerikanskir sjónleikarar
Amerikanskir skemtarar
Amerikanskir raddaleikarar
Føðingar í 1970

Nicole Sullivan


Eurosong 1965. bila je deseta Eurovizija. Održana je u Napulju, Italija, nakon njihove pobjede prošle godine. Luksemburg je pobijedio, drugi puta, s pjesmom "Poupée de cire, poupée de son", koju je izvela France Gall i koju je napisao Serge Gainsbourg. Belgija, Finska, Zapadna Njemačka i Španija su osvojili nula bodova, svi drugi puta. Ove godine prvi puta je nastupila Irska, zemlja koja će dominirati takmičenjem. Ove godine rekordan broj država je sudjelovao: njih 18. Švedska je poslala pjesmu na engleskom. Prvi puta od 1959. pobjednička pjesma nije balada.

Takmičari
18 država se takmičilo, što je bio rekord. Švedska se vratila nakon jednogodišnje pauze, a Irska je debitovala. Luksemburg je pobijedio po drugi put s kontraverznom pjesmom Poupée De Cire, Poupée De Son sung koju je otpjevala tinejdžerka France Gall. Ova pjesma će postati veliki hit u Europi. Belgija, Finska, Zapadna Njemačka i Španija su osvojili nula bodova drugi put. Takmičenje je prenosila i Intervizija, kako bi šou mogle gledati i zemlje Istočne Europe.

Ingvar Wixell, švedski predstavnik, pjevao je pjesmu na engleskom umjesto na švedskom. Svi ostali su pjevali na maternjem jeziku. Od sljedeće godine uvodi se pravilo da svi moraju pjevati na maternjem jeziku.

Izvođači povratnici
Tri izvođača su se vratila: Udo Jürgens iz Austrije je već nastupao  1964; Conchita Bautista iz Španije je već nastupila 1961; i Vice Vukov iz Jugoslavije je već nastupio1963.

Dirigenti
  - Dolf van der Linden
  - Eric Robinson
  - Adolfo Ventas
  - Gianni Ferrio
  - Alfred Hause
  - Gianni Ferrio
  - Øivind Bergh
  - Gaston Nuyts
  - Raymond Bernard
  - William Lind
  - Franck Pourcel
  - Fernando de Carvalho
  - Gianni Ferrio
  - Arne Lamberth
  - Alain Goraguer
  - George de Godzinsky
  - Radivoje Spasić
  - Mario Robbiani

Rezultati

Tablica

5 bodova

 1. Belgija je dala UK-u 6 bodova.

Reference

Eurosong po godinama
1965 u muzici
1965 u Italiji
Italija
Napulj
Muzika u Napulju

Eurosong 1965.


Peter Neusel (født 19. november 1941 i Berlin, død 22. juli 2021 smst.) var en tysk roer og olympisk guldvinder.

Neusel roede for Berliner SC og indledte sin karriere i otteren, der blev vesttyske mestre i 1961 og vandt EM-sølv samme år.

Det følgende år skiftede han til firer med styrmand, og i denne båd var han med til at blive tysk mester og verdensmester i 1962, samt i 1963 yderligere et tysk mesterskab og en EM-guldmedalje. I 1964 vandt han endnu et tysk mesterskab samt EM-sølv i denne båd, inden han drog til OL 1964 i Tokyo for et fælles tysk hold (reelt en rent vesttysk besætning i form af klubholdet fra BSC). De øvrige i båden var Bernhard Britting, Joachim Werner, Egbert Hirschfelder og styrmand Jürgen Oelke, og tyskerne var store favoritter, selvom Sovjetunionen havde besejret dem ved EM. Tyskerne vandt da også deres indledende heat ret klart, og i finalen var de igen temmelig overlegne og vandt med et forspring på over to sekunder til italienerne på andenpladsen og den nederlandske båd på tredjepladsen; et opgivende sovjetisk mandskab måtte nøjes med en femteplads, mere end femten sekunder efter tyskerne.

Peter Neusels far, Walter Neusel, havde været professionel bokser med tilnavnet "Den blonde tiger". Han døde, netop som sønnen var ankommet til Tokyo til OL; efter familiens ønske blev Peter Neusel i Tokyo og deltog i konkurrencen, og han kom derfor ikke hjem til faderens begravelse.

Efter OL-sejren blev Neusel og resten af bådens besætning kåret til årets sportshold i Vesttyskland. Peter Neusel studerede i sit civile liv økonomi, og mens han studerede, drev han faderens værtshus i Charlottenburg videre.

OL-medaljer
 1964:  Guld i firer med styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger

Roere fra Tyskland
Personer fra Berlin
Deltagere for Tyskland ved sommer-OL 1964
Olympiske mestre fra Tyskland

Peter Neusel


An Psapharochrus lugens in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Thomson hadton 1865. An Psapharochrus lugens in nahilalakip ha genus nga Psapharochrus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Psapharochrus

Psapharochrus lugens


Kahenera sa mga lumot ang Anomalobaria. Ang Anomalobaria sakop sa kabanay nga Lobariaceae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Anomalobaria

Anomalobaria


Anna was launched at Bombay in 1790. She was often called Bombay Anna to distinguish her from Bengal . Bombay Anna made two voyages for the British East India Company (EIC). She was lost at sea in 1816.

Career
Anna first appeared in Lloyd's Register for 1797 (published in 1796), with M. Gilmore, master, changing to J. Horne, Law & Co., owner, and trade London–East Indies. The entry noted that she had been built in 1788 of teak in the East Indies.

In 1796 she carried rice from Bengal to Britain on behalf of the British government which was importing grain to address high prices for wheat in Britain following a poor harvest.

Anna was admitted to the Registry of Great Britain on 24 November 1796. The next day Captain John Horn acquired a letter of marque.

On 31 July 1797 Bengal Anna, Bombay Anna, and  arrived in Portsmouth with invalids and prisoners from the West Indies. They had made a rapid voyage of about a month. The vessels may have gone out to the West Indies in connection with Admiral Sir Hugh Cloberry Christian's expedition to the West Indies, thought they are not listed amongst the vessels that left on 24 January 1796.

On 20 November 1798 Captain James Horsburgh sailed from China, bound for England. Anna left Whampoa Anchorage on 20 November 1798 and was at Lintin on 7 February 1799. She reached Malacca on 22 February and St Helena on 8 May; she arrived at Long Reach on 17 July.

On 9 December 1799 Bengal Anna and Bombay Anna were at Madeira taking on wine. They were in company with Calcutta, which shortly thereafter was captured and recaptured. They had sailed from Spithead on 20 November.  One report has her in the Red Sea as one of the many transports supporting General Baird's expedition to help General Ralph Abercromby expel the French from Egypt.

Captain James Horsburgh sailed from Bombay on 6 May 1801, bound for England. Anna reached St Helena on 26 August and arrived at The Downs 30 October.

She then made voyages to China in 1802, 1805, 1806, and 1807. On the voyage in 1804 she carried opium. From 1807 to 1808 her captain was F. Smith.

In the summer of 1810 the Royal Navy took up Anna as a transport. The navy detached Anna and Minerva, and two Calcutta ships, Oxford and Troubridge from the rest of the transports and sent the four to the Cape of Good Hope to gather reinforcements. The governor there, Lord Caledon, delayed their departure. They were armed and received a naval officer to command them. (They may thereafter have been styled briefly as HM hired armed ships.) They arrived at Mauritius too late to participate in the Invasion of Île de France in December. Lieutenant Bertie Cator was appointed to command Anna. He moved from temporary command of  and by some accounts commanded Anna during the Invasion. He then became (acting) commander of , which he sailed back to England with duplicate dispatches.

Captain Jonathon Tate commanded Anna between 1811 and 1816. She made a voyage to Mauritius in 1811.

Anna served as a transport ship during the British invasion of Java in 1811. She was part of the second division, which sailed from Malacca on 11 June 1811.

On 4 July 1812 Anna was at Prince of Wales' Island when a fire broke out on shore. She was among the many vessels, Navy and merchant, that contributed men to fight the fire.

In 1812, 1814, and 1816 Anna again sailed to China. In 1814, for instance, she carried 14,495 piculs of cotton to China.

Fate
Captain Jonathon Read commanded Anna in 1816. Anna was lost at sea in 1816, or 1817.

See also
List of people who disappeared mysteriously at sea

Notes

Citations

References

1790 ships
1810s missing person cases
Age of Sail merchant ships of England
Maritime incidents in 1816
Maritime incidents in 1817
Missing ships
Ships lost with all hands
Ships of the British East India Company
People lost at sea

Anna (1790 ship)


Rusland synger () er en sovjetisk film fra 1940 af Aleksandr Ivanovskij og Gerbert Rappaport.

Medvirkende
 Sergej Lemesjev som Petja Govorkov
 Zoja Fjodorova som Klava Belkina
 Nikolaj Konovalov som Maestro Makedonskij
 Erast Garin som Cabbie Tarahkanov
 Anatolij Korolkevitj som Pankov

Referencer

Eksterne henvisninger

Sovjetiske film fra 1940
Komediefilm fra Sovjetunionen

Rusland synger


Kaliwatan sa isda ang Atherinella starksi. Una ning gihulagway ni Meek ug Hildebrand ni adtong 1923. Ang Atherinella starksi sakop sa kahenera nga Atherinella, ug kabanay nga Atherinopsidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Atherinella

Atherinella starksi


An Rhytiphora argenteolateralis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Mckeown hadton 1948. An Rhytiphora argenteolateralis in nahilalakip ha genus nga Rhytiphora, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Rhytiphora

Rhytiphora argenteolateralis


Sezona 2014/2015. je 16. sezona Sarajeva u Premijer ligi, odnosno 22. u prvoj nogometnoj ligi Bosne i Hercegovine.

Pregled sezone
Ažurirano: 8. 4. 2016.

Statistika u Premijer ligi Bosne i Hercegovine

Prikaz Sarajeva na tabeli po odigranim kolima

Pregled uspješnosti FK Sarajevo po odigranim kolima

Sastav FK Sarajevo u sezoni 2015/16.
Trenutni sastav: 20. septembar 2015.

Statistika igrača u sezoni 2015/16.
Ažurirano: 28. 2. 2016.

Disciplina igrača u sezoni 2015/16.
Ažurirano: 8. 4. 2016.

Utakmice

Premijer liga Bosne i Hercegovine 2015/16.

UEFA Liga prvaka 2015/16.

Druga kvalifikacijska runda

Kup Bosne i Hercegovine 2015/16.

Prvi krug

Osmina finala

Četvrtfinale

Lista strijelaca
Napomena: Lista strijelaca prikazuje spisak svih nogometaša koji su postigli gol u toku sezone u svim zvaničnim takmičenjima.
 16 golova
Leon Benko

 7 golova
Krste Velkoski

 6 golova

Ševko Okić
Amer Bekić

 3 gola
Tomislav Barbarić

 2 gola

Adnan Kovačević
Adnan Osmanović
Haris Duljević

 1 gol

Anel Hebibović
Bojan Puzigaća
Demirel Veladžić
Deni Simeunović
Edin Rustemović
Elvedin Herić
Hamza Čataković
Haris Harba
Mehmed Alispahić
Miloš Stojčev

Reference

Vanjski linkovi
 Zvanična stranica FK Sarajevo
 FK Sarajevo na zvaničnoj stranici UEFA-e
 FK Sarajevo na soccerway.com
 FK Sarajevo na Transfermarkt-u

2015/15.
Sarajevo

FK Sarajevo – sezona 2015/2016.


La Chiesa della Madonna della Consolazione è un edificio di culto che si trova poco al di fuori delle mura di Castiglion Fiorentino.

Storia e descrizione
Sul luogo di un precedente tabernacolo mariano presso il quale Eleonora di Toledo guarì da una malattia agli occhi, si decise dopo tale evento la costruzione di una chiesa, anche grazie alla notevole somma di denaro messa a disposizione dalla stessa duchessa. Il tempio ottagonale fu iniziato nel 1565, forse sulla base di un disegno di Antonio da Sangallo il Giovane o di Vasari o di un architetto del suo ambiente, e fu completato nel 1606. La qualità non trascurabile dell'edificio, i suoi riferimenti all'architettura classica e a Bramante e Michelangelo, ha suscitato un ampio dibattito sulla paternità dell'edificio, non ancora definitivamente chiarita. In origine la costruzione era dotata di una cupola, crollata già nel 1608 per problemi statici e sostituita da un basso tetto piramidale.

All'esterno le facciate dell'ottagono, in arenaria, sono ripartite in due ordini da un'ampia ed aggettante trabeazione; nella parte inferiore sono finestre di forma rettangolare; in quella più alta più grandi oculi. Il portale principale è rivolto verso la strada, gli altri due lateralmente, rivolti verso est e verso ovest.

L'interno ripete lo stesso schema architettonico dell'esterno, che scandisce pareti intonacate bianche e presenta otto grandi pilastri cantonali sui quali corre un camminamento praticabile. La Madonna col Bambino già nel tabernacolo è attribuita a Luca Signorelli, o a un pittore locale tardo cinquecentesco. Dopo il crollo della cupola, l'immagine miracolosa fu inserita nel 1634 in un altare a quattro facce costruito da Filippo Berrettini, in origine previsto al centro dell'edificio, ma che poi fu collocato in una cappella che si aggiunse all'ottagono al fine di contenerlo.

Gli altari, realizzati a cavallo tra Cinquecento e Seicento, contengono diverse tele: a lato dell'ingresso, a sinistra, l'altare della Madonna di Loreto fu fatto realizzare dalla famiglia Guelfi, come si vede dallo stemma al centro del timpano. La tela ivi collocata raffigura la Madonna di Loreto con i santi Leonardo, Carlo Borromeo, Nicola da Tolentino e Francesco ed è opera di un artista ancora anonimo. All'altare a destra l'altra tela è opera del 1593 del poco noto Valerio Meritevoli e rappresenta la Sacra Famiglia al ritorno dall'Egitto.

Ai lati dell'altare invece, a destra, l'altare della famiglia Salvi, anch'esso con lo stemma, reca la tela firmata da Benedetto Veli con la Crocifissione tra i Santi Andrea, Filippo, Egidio e Maria Maddalena. All'altro lato l'altare è solo dipinto ed al centro vi è un'altra tela ottocentesca con Sant'Isidoro di Vincenzo Chialli.

Bibliografia

 Stefano Casciu (a cura di), Cortona e la Valdichiana aretina, Firenze, 2000.
 Renato Giulietti, Castiglion fiorentino, in Valdichiana, Città di Castello, 2017, pagg. 11- 89

Altri progetti

Collegamenti esterni

Madonna della Consolazione (Castiglion Fiorentino)
Castiglion Fiorentino

Chiesa della Madonna della Consolazione (Castiglion Fiorentino)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Arphia nietana. Una ning gihulagway ni Henri Saussure ni adtong 1861. Ang Arphia nietana sakop sa kahenera nga Arphia, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Dakbayan sa Mehiko
 Estado de Veracruz-Llave
 Estado de Guerrero
 Estado de Oaxaca
 Estado de Jalisco

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Dakbayan sa Mehiko
Insekto sa Estado de Veracruz-Llave
Insekto sa Estado de Guerrero
Insekto sa Estado de Oaxaca
Insekto sa Estado de Jalisco
Arphia

Arphia nietana


The Father er en dramafilm instrueret af Florian Zeller i sin debut som instruktør, baseret på hans skuespil Le Pére fra 2012.
Filmen er en Fransk-britisk co-produktion med Anthony Hopkins, Olivia Colman, Mark Gatiss, Imogen Poots, Rufus Sewell og Olivia Williams på rollelisten. Den handler om en aldrende mand der skal håndtere sit fremskredne hukommelsestab.

Filmen havde verdenspremiere på Sundance Film Festival den 27. januar 2020 og får efter planen premiere i Danmark 10. juni 2021.
Filmen fik ros af kritikerne, der fremhævede Hopkins og Colmans skuespil og dens portræt af demens.

Filmen blev nomineret til 6 Oscarstatuetter ved Oscaruddelingen 2021 inklusiv Bedste film, bedste mandlige hovedrolle (Hopkins) og bedste kvindelige birolle (Colman).

Referencer

Kilder og Eksterne henvisninger

Britiske film fra 2020
Engelsksprogede film
Film fra Storbritannien
Dramafilm fra Storbritannien
Film fra Frankrig
Dramafilm fra Frankrig
Franske film fra 2020

The Father


Birkenhead è una città del Regno Unito, nella penisola di Wirral, sulla sponda ovest del fiume Mersey, opposta a Liverpool, centro principale del distretto metropolitano di Wirral.

Storia
La città è famosa come porto e per i suoi cantieri navali, tra i quali Cammell Laird.

Amministrazione

Gemellaggi
 Gennevilliers, Francia
 Lorient, Francia
 Latina, Italia

Voci correlate
 Parco di Birkenhead

Altri progetti

Collegamenti esterni

Birkenhead


An Hemiaspis signata in uska species han Hydrophiidae nga ginhulagway ni Giorgio Jan hadton 1859. An Hemiaspis signata in nahilalakip ha genus nga Hemiaspis, ngan familia nga Hydrophiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hemiaspis

Hemiaspis signata


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Neoconocephalus conspersus. Una ning gihulagway ni Ludwig Redtenbacher ni adtong 1891. Ang Neoconocephalus conspersus sakop sa kahenera nga Neoconocephalus, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Peru

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Peru
Neoconocephalus

Neoconocephalus conspersus


An Cochlefelis in uska genus han Actinopterygii. An Cochlefelis in nahilalakip ha familia nga Ariidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cochlefelis

Cochlefelis


ISO 3166-2:EE – kody ISO 3166-2 dla prowincji w Estonii.

Kody ISO 3166-2 to część standardu ISO 3166 publikowanego przez Międzynarodowa Organizację Normalizacyjną. Kody te są przypisywane głównym jednostkom podziału administracyjnego, takim jak np. województwa czy stany, każdego kraju posiadające kod w standardzie ISO 3166-1.

Aktualnie (2017) dla Estonii zdefiniowano kody dla 15 prowincji (maakond).

Pierwsza część oznaczenia to kod Estonii zgodnie z ISO 3166-1, natomiast druga część oznaczenia znajdująca się po myślniku to kod liczbowy jednostki administracyjnej.

Kody ISO

Zobacz też
 kody ISO 3166-1 dla państw

Bibliografia

2:EE

ISO 3166-2:EE


Convinto del valore delle truppe senegalesi, fu un ardente sostenitore della creazione di un'armata africana, la Force noire, più potente e numerosa, al servizio della Francia.

Carriera

Diplomatosi all'École Spéciale Militaire de Saint-Cyr, servì nel Sudan nel 1898-1900 alla testa dei tirailleurs senegalesi, sotto Jean-Baptiste Marchand; dopodiché prese parte alla conquista del Marocco agli ordini di Lyautey nel 1912, distinguendosi, col grado di colonnello, nella presa di Marrakech.

Durante la Prima guerra mondiale, divenuto generale, ebbe il comando nel 1914-15 di una brigata di fanteria, e quindi della 5ª Divisione di fanteria di Rouen.

Durante la battaglia di Charleroi, conclusasi con la sconfitta francese, ottenne un brillante successo locale contrattaccando i tedeschi a Onhaye sulla Mosa; quindi combatté con la sua brigata sulla Marna e in Artois. Il 22 maggio 1916, attaccò invano il fort Douaumont quindi, sempre a Verdun, diresse le offensive di riconquista al fianco di Nivelle.

Nel 1917 prese parte alla disastrosa offensiva Nivelle, allo Chemin des Dames, alla testa della 4ª Armata. Sostenitore dell'offensiva a oltranza, fu soprannominato "le boucher" ("il macellaio") dai suoi uomini. Gli attacchi non ebbero esito, e fu silurato: grande avversario di Pétain, fu da questi emarginato.

Ritornò alla ribalta nella primavera 1918: quando Foch fu promosso comandante in capo delle forze alleate, Mangin ricevette - per volere di Clemenceau - l'incarico di partecipare, alla testa della 10ª Armata, alla Seconda battaglia della Marna, nel corso della quale attuò il celebre contrattacco del 18 luglio a Villers-Cotterêts, sfondando le linee nemiche. Vincitore sull'Aisne nell'autunno, ruppe il fronte tedesco, liberando Soissons e Laon.

L'armistizio fermò la prevista offensiva in Lorena. Entrò a Metz il 19 novembre, col generale Fayolle attraversò il Reno a Magonza l'11 dicembre, ed ebbe l'incarico di occupare la Renania. Qui Mangin divenne oggetto di polemiche per via del suo tentativo di fomentare il nazionalismo pro-francese, al fine di separare la Renania dalla Germania, e quindi di allontanare quest'ultima dalla riva occidentale del Reno.

Mangin divenne membro del Conseil Supérieur de la Guerre ed ispettore generale delle truppe coloniali francesi. Cadde gravemente ammalato nella sua casa di Parigi il 9 marzo 1925, morendo il 12 marzo. Riposa all'Hôtel des Invalides.

La sua statua, a Parigi, fu distrutta dalle forze tedesche di occupazione nel 1940, quando Hitler si recò in visita alla tomba di Napoleone, in quanto ricordava l'operato di Mangin nella Renania occupata. Fu ricostruita nel 1957.

Bibliografia
Mangin, Louis-Eugène. Le Général Mangin. 1990.
Evans, M. M. Battles of World War I. Select Editions. 2004. ISBN 1-84193-226-4.
Heywood, Chester D. Negro combat troops in the world war. 1928.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Militari francesi della prima guerra mondiale

Charles Mangin


Al-Dżura – miejscowość w Egipcie
 Al-Dżura – dawna arabska wieś w Mandacie Palestyny, w dystrykcie Gazy
 Al-Dżura – dawna arabska wieś w Mandacie Palestyny, w dystrykcie Jerozolimy

Al-Dżura


Kaliwatan sa alibangbang ang Rhodoneura atripunctalis. Una ning gihulagway ni Walker ni adtong 1866. Ang Rhodoneura atripunctalis sakop sa kahenera nga Rhodoneura, ug kabanay nga Thyrididae.

Matang nga nahiubos

Ang kaliwatan gibahinbahin ngadto sa matang nga nahiubos:

 R. a. australiae
 R. a. triangularis

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Rhodoneura

Rhodoneura atripunctalis


O berberismo (em berbere: Taẓermaziɣt) ou amaziguismo  é um movimento político-cultural berbere de nacionalismo étnico, geográfico ou cultural, iniciado principalmente na Cabília (Argélia) e no Marrocos e, posteriormente, se espalhou para o resto das comunidades berberes no Norte da África. Um grupo berbere, os tuaregues, estiveram em rebelião contra o governo do Mali em 2012 e estabeleceram um Estado de facto independente chamado Azauade, que se identificou como berbere.

O movimento berberista na Argélia e em Marrocos se opõe à arabização cultural e à ideologia política pan-arabista.

Ligações externas
 Les Etats du Maghreb face aux revendications berbères, por Maxime Ait KAKI, artigo completo.
 Petite histoire de la question berbère en Algérie, por Yassin Temlali.

Berberismo


Opći podaci
Općina Oštra Luka se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma općina Oštra Luka je nastala od jednog dijela općine Sanski Most. Naseljena mjesta u općini Krupa na Uni, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 24) su:

B
 Batkovci
 Budimlić Japra

D
 Donja Kozica
 Donja Tramošnja
 Duge Njive

G
 Garevica
 Gornja Kozica
 Gornja Tramošnja

H
 Hadrovci
 Halilovci
 Hazići

K
 Koprivna

M
 Marini
 Mrkalji

O
 Oštra Luka
 Ovanjska

P
 Podvidača

S
 Sasina
 Slatina
 Stara Rijeka

Š
 Škrljevita

T
 Trnova

U
 Usorci

Z
 Zenkovići

Oštra Luka

Spisak naseljenih mjesta u općini Oštra Luka


Flávio Ticiano () foi um romano do . Segundo uma inscrição (viii 7045 = ILAlg. II 667) oriunda de Cirta, na Numídia, era um homem perfeitíssimo. Os autores da PIRT consideram que, caso a palavra victor presente na primeira linha da inscrição for um título imperial, ela deve ser datada de depois de 324, ano que Constantino  derrotou Licínio .

Bibliografia

Romanos antigos do século III
Romanos antigos do século IV
Curadores do Império Romano

Ticiano (homem perfeitíssimo)


Agustín Vidal (nascido em 8 de julho de 1987) é um handebolista argentino. Integrou a seleção argentina que ficou em décimo lugar nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016 no Rio de Janeiro. Atua como armador esquerdo e joga pelo clube BM Maristas. Foi medalha de bronze no Campeonato Pan-Americano de Handebol Masculino de 2016.

Handebolistas olímpicos da Argentina
Handebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016

Agustín Vidal


Grzegorz Piotr Karwasz (ur. 1958 w Złotowie) – polski fizyk, inżynier, profesor dr hab. Uniwersytetu Mikołaja Kopernika w Toruniu.

Życiorys
Studiował ekonomikę handlu zagranicznego na Uniwersytecie Gdańskim w Sopocie oraz w latach 1977–1982 odbył studia na Wydziale Fizyki Technicznej Politechniki Gdańskiej. W czasach studenckich był członkiem (obecnie pełni funkcję członka honorowego) Polskiego Towarzystwa Studentów Organizacji Narodów Zjednoczonych (SSP ONZ), działającego na rzecz rozbrojenia i pokoju.

W latach 1995–2006 był pracownikiem badawczym Istituto Nazionale per la Fisica della Materia, prowadząc prace badawcze i dydaktyczne na Wydziale Fizyki i Wydziale Inżynierii Uniwersytetu w Trydencie. Spędził 18 lat we Włoszech (Uniwersytet w Trydencie) i krótszy okres w Detroit, Berlinie, Canberze (Australia) i Gunsan (Korea Południowa), pracując w zakresie fizyki atomowej i jądrowej. W 1996 roku podjął pracę w Instytucie Fizyki Wyższej Szkoły Pedagogicznej w Słupsku (obecnie Akademia Pomorska w Słupsku), gdzie kierował (1998–2006) Zakładem Spektroskopii. Habilitację w zakresie fizyki doświadczalnej uzyskał w 1997. Obecnie, od 2006, jest kierownikiem Zakładu Dydaktyki Fizyki Uniwersytetu Mikołaja Kopernika w Toruniu.

Jest członkiem Rady Programowej Fundacji Józefa Rotblata.

Odznaczenia
 Odznaczony Medalem Komisji Edukacji Narodowej.

Przypisy

Linki zewnętrzne

Absolwenci Politechniki Gdańskiej
Polscy fizycy XX wieku
Polscy fizycy XXI wieku
Wykładowcy uczelni we Włoszech
Wykładowcy Uniwersytetu Mikołaja Kopernika w Toruniu
Odznaczeni Medalem Komisji Edukacji Narodowej
Ludzie urodzeni w Złotowie
Urodzeni w 1958
Laureaci Nagrody PTF im. Krzysztofa Ernsta za Popularyzację Fizyki

Grzegorz Karwasz


Kaliwatan sa ito ang Trichomycterus migrans. Una ning gihulagway ni Dahl ni adtong 1960. Ang Trichomycterus migrans sakop sa kahenera nga Trichomycterus, ug kabanay nga Trichomycteridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Trichomycterus

Trichomycterus migrans


Proton is a "funk-disco-rock-hop" band from Perth. Members included Peter 'Buzzy' Miller, Tomas Shore, Jason McGann (John Butler Trio), Joe Scholz, Paul Malone, Wayne 'Ozzie' Rea aka MCO (ex Vitamin with John Butler), Chris Horan, Toby Gosfield, (son of Rueben "Lucky Oceans" Gosfield, Asleep at the Wheel), Jo 19, Duane Davidson, and DJ KL. Their single "The Wrong Beat"/"Throw Down" reached number 82 on the ARIA singles chart. Proton played the Big Day Out Festival in 2000.

Discography

Live albums
Live at Mojo's (2001)

Extended plays
Here Beneath The Big Top (2000)

Singles

References

Australian rock music groups
Australian funk musical groups
21st-century Australian musicians
21st-century Australian male musicians
21st-century Australian singers
21st-century Australian songwriters
Rappers from Perth, Western Australia
Musical groups from Perth, Western Australia
Australian folk singers
Australian disco musicians
Australian hip hop musicians
Australian DJs
Australian lyricists
Australian singer-songwriters

Proton (band)