Juan Lucho (ur. 8 lipca 1988 w Barcelonie) – hiszpański aktor filmów pornograficznych i zawodnik mieszanych sztuk walki.

Laureat branżowej nagrody Ninfa dla najlepszego debiutanta na Festival Internacional de Cine Erótico de Barcelona w Barcelonie. W 2016 zdobył ponownie nagrodę Ninfa w kategorii "Najlepszy aktor porno".

Juan to jego prawdziwe imię, a Lucho to pseudonim na cześć jego pitbulla.

Wczesne lata
Urodził się w Barcelonie. Jego rodzice rozwiedli się. We wczesnych latach marzył, by w przyszłości zostać weterynarzem.

W wieku 16 lat ukończył obowiązkową szkołę średnią (Educación Secundaria Obligatoria ESO), a następnie podjął pracę jako praktykant w stolarni szkła i aluminium, montażysta ramek aluminiowych, a potem jako doręczyciel paczek, w kasynie Bingo Billars w Barcelonie i w kolejnych latach jako kelner w różnych lokalach w La Barceloneta. Był też szklarzem i dystrybutorem.

Pracował jako trener osobisty w siłowni, gdzie spotkał grupę argentyńskich striptizerów, którzy nauczyli go, jak trenować, dbać o dietę i że dzięki suplementacji można zmienić swoje ciało. Zamieszkał w Sitges. Ukończył studia marketingu.

Kariera w branży porno
Dorabiał jako fotomodel. Podjął pracę jako tancerz go go dla grupy Matinée w gejowskich barach, a po sezonie jako striptizer. Tańczył także w gejowskich klubach, podczas parady gejów i El Circuit w Barcelonie. Wkrótce przyjął propozycję pracy u Juani de Lucíi w klubie porno "na żywo" Sala de Fiestas Bagdad w Barcelonie, gdzie zaczynali też Nacho Vidal, Nick Moreno, Ramón Nomar, Toni Ribas, Sonia Baby, Sophie Evans, Marco Banderas, Christina Bella, Holly One, Rocco Siffredi, Belladonna i Cicciolina.

W 2013 w Barcelonie poznał producenta filmów porno Joela Acostę, z którym w Pradze wziął udział w dwóch scenach. Następnie pojawił się w scenie triolizmu na plaży z Carlą Pons i Belem Grisem dla Tetatita.com. W tym czasie w siłowni spotkał się z Rafą Garcią, dzięki któremu w wieku 25 lat na festiwalu erotycznym "Valencia Erotic Party" w Walencji wykonał trzy występy na stoisku Saló eròtic de València z Explícital / Roberto Chivas Production. W 2014 gościł w audycji Catalunya Ràdio w Algaidzie. Brał udział w scenach gonzo dla sieci Web WTFPass.

Wystąpił w roli sadystycznego trenera w filmie Eriki Lust XConfessions vol. 1 (2013), który został uhonorowany nagrodami – Feminist Porn Award w Toronto i Fetisch Award na VII Fetisch Film Festival Germany w Kilonii. Następnie zagrał w innych filmach Eriki Lust, w tym Nie dotykaj mnie (Don't Touch Me, 2014) jako perkusista, który wraca do domu po długiej trasie koncertowej, #Skypesex (2014), Car Sex Generation (2015) i Horny Beasts (2016) z Mishą Cross. W melodramacie fantastycznonaukowym Lust Films A Road to Conquer (2021) został obsadzony w roli policjanta.

Brał udział w realizacjach we Francji, Szwajcarii, Czechach i na Węgrzech. Współpracował z producentami takich wytwórni filmowych jak: Cumlouder, Dorcel, MMM100, Private, DDF, Virtual Taboo, FAKings, SexArt, Nubile Films, Virtual Real Porn, Daring, Joymii, MOFOS oraz Lara Tinelli Films. Do swoich produkcji zaangażował go Rocco Siffredi. W filmie Private Specials 105: Pilates Deep Sessions (2015) był instruktorem pilatesu. 10 czerwca 2016 w Barcelonie wziął udział w scenach BDSM i Bondage w realizacji Public Disgrace z serii Kink.com w reż. Steve'a Holmesa. W Stanach Zjednoczonych współpracował z Digital Playground, pojawiając się w pełnometrażowej porno parodii Gwiezdnych wojen – Star Wars - Underworld - A XXX Parody (2016) jako Aiden i porno westernie Rawhide (2017). Film Evil Angel Nacho Loves Canela Skin (2017) z jego udziałem w reż. Nacha Vidala otrzymał XBIZ Award w kategorii realizacja roku o tematyce latynoskiej. 4 czerwca 2022 wziął udział w scenie Hardcore Gangbang z serii Kink.com Mistress After Hours: Four On One Hardcore Shibari Gangbang.

W 2018 został właścicielem firmy produkcyjnej i uruchomił własną stronę internetową www.juanlucho.com, gdzie stworzył własne sceny. W listopadzie 2022 gościł na targach przemysłu erotycznego w Lublanie.

Obecność w kulturze masowej

Znalazł się w obsadzie filmów: Wiek seksu (Las edades del sexo, 2017) i Zamknięty (Encerrados, 2020). Był jednym z pięciu katalońskich aktorów porno - bohaterów telewizyjnego filmu dokumentalnego TV3 Tabús: Pornografía (2021) w reż. Davida Verdaguera.

Działalność sportowa

Jako sympatyk sportu, zwłaszcza piłki nożnej i klubu FC Barcelona, przyłączył się do klubu sztuk walki w Barcelonie, gdzie trenował mieszane sztuki walki i brazylijskie jiu-jitsu. W 2021 podczas Europe Cup MMA Championships w Walencji wygrał pierwsze dwie walki i przegrał finał w dogrywce.

Tatuaże
Lucho ma tatuaże na lewym przedramieniu na cześć Barcelony, na lewym pośladku – pocałunek wytatuowany na cześć letniej miłości, gdy miał 18 lat, kiedy się zakochał, a partnerka 38. Podczas wizyty w Japonii, na wakacjach 2017, zrobił sobie na skórze japoński tatuaż Hyakki, która w japońskim teatrze reprezentuje dzielną kobietę, która staje się diabłem.

Nagrody i nominacje

Przypisy

Aktorzy filmów pornograficznych LGBT
Hiszpańscy aktorzy pornograficzni
Hiszpańscy modele
Ludzie urodzeni w Barcelonie
Urodzeni w 1988
Hiszpańscy zawodnicy MMA

Juan Lucho


A Empresa General Artigas, também conhecida pelo acrônimo EGA, é uma empresa de transportes rodoviários uruguaia sediada na cidade de Montevidéu.

Criada em 1979, a EGA iniciou suas atividades com uma linha regular ligando a capital uruguaia a cidade brasileira de Porto Alegre; posteriormente passou a oferecer viagens também até Santiago do Chile.

Hoje a empresa atua em diversos países do Mercosul. No Brasil a empresa presta serviços nas cidades de Florianópolis, Balneário Camboriú, Curitiba e São Paulo, além da já citada Porto Alegre.

A empresa é umas das 6 viações estrangeiras que atendem no Terminal Rodoviário do Tietê em São Paulo juntamente com a Crucero del Norte, Chile Bus, Ormeño, Sol del Paraguay e Nuestra Señora de La Assuncion.

Empresas fundadas em 1979
Empresas do Uruguai
Empresas de transportes

Empresa General Artigas


With You () is a 2016 Chinese streaming television series based on the novel The Best of Us (最好的我们) by Ba Yue Chang An (八月长安). It stars Liu Haoran and Tan Songyun in lead. It aired on iQiyi from 8 April to 14 May 2016.

Synopsis
This series follows Geng Geng, a slightly awkward but adorable first year high schooler who feels like she's not smart enough to be at the prestigious Zhen Hua High School. The first day she happens to meet her future deskmate, the brilliant Yu Huai, and although they bicker at first, they soon form a strong friendship. They all become good friends with their classmates and have a strong bond with their teacher, Zhang Ping. Geng Geng also attracts the attention of the school's resident rebel, Lu Xing He, who quickly falls in love with her and isn't shy about announcing his crush to the world.

Cast

 Class 5

 Tan Songyun as Geng Geng
 Liu Haoran as Yu Huai
 Dong Qing as Jiang Nian Nian (β)
 Chen Mengxi as Jian Dan
 Li Jiacheng as Han Xu
 Zhang Wenting as Wen Xiao Xiao
 Liu Wenqu as Zhu Yao
 Liu Qiheng as Xu Yan Liang

 Faculty

 Fang Wenqiang as Zhang Ping
 Gao Wenfeng as Zhang Feng
 Zhang Lei as School Dean Pan
 Sheng Yuqin as Chinese teacher
 Fan Yimeng as Shen Tong
 Zhang Hang as Zhang Lai Shun
 Li Shengda as Gym teacher

 Others

 Wang Yuexin as Lu Xing He
 Liang Hao as Zhou Mo
 Chao Ran as Luo Zhi
 Nie Zihao as Sheng Huai Nan
 An Jie as Bei Lin
 Zhao Yansong as Geng's father
 Qu Haifeng as Geng's mother
 Rong Zishan as Lin Fan

 Lan Tian as older Lin Fan

 Li Jiawei as Aunt Qi
 Liu Meihan as Japanese student
 Sun Jiayu as Chen Xue Jun
 Li Aijing as Ye Zhan Yan
 Sun Yingying as Ling Xiao Qian
 Dan Xiaohang as Zheng Ya Min
 Lian Jie as Lai Chun Yang
 Ning Zi as Yu's mother
 Lu Ying as Jiang Nian Nian (β)'s fake dad
 Ye Zhengtong as Fan Bin
 Sun Zilin as Wu Tong
 Cao Dongyu as Liu Fang Ping
 Yu Wentao as Wang Zhi Yong
 He Yajie as Lu Yang

Soundtrack

Reception
The series was hailed as the Best Youth Drama by critics in recent years, and was praised for its realistic portrayal of youth and complex characters. The drama tackles common issues like school struggles, family issues, and the making and breaking of friendships and relationships; making it relatable to viewers. It has over 2 billion views online and a rating of 8.9 on Douban.

Awards and nominations

Sequel
With You is the first installment of a youth series written by Bayue Changan, which also includes My Huckleberry Friends and Unrequited Love.

References

External links
 With You on Weibo
 With You on Douban

2010s teen drama television series
IQIYI original programming
Chinese web series
Chinese high school television series
2016 Chinese television series debuts
2016 web series debuts
Television series about teenagers

With You (Chinese TV series)


Kolumna Maryjna w Slatinie nad Úpou – wolnostojący pomnik przed domem nr 12 w gminie Slatina nad Úpou, w kraju hradeckim w Czechach.

Historia
Pomnik zbudowano w 1829 r. pod nazwą "Statua Poczęcia Najświętszej Marii Panny" (pierwotna nazwa czeska - "Statue Početí blahoslavené Panny Marie", później używano nazw – "Mariánský sloup", "Sloup se sousoším Panny Marie" oraz "Socha Panny Marie"). Głównym inwestorem była gmina Slatina nad Úpou z częściowym udziałem finansowym Václava Vlčka z domu nr 12, który wtedy handlował z płótnem. Uroczystość poświęcenia pomnika odbyła się w dniu Narodzenia Najświętszej Maryi Panny w 1831 r. Poświęcenie dokonał administrator plebanii boušínskiej František Kerner.

W czerwcu 1909 r. został pomnik pomalowany oraz pozłacany. Wszystkie prace zapłacili Emilie Řeháková i Václav Ruffer, właściciel bliskiej gospody.

Kolejnej renowacji doczekał się pomnik w 1931 r. Ta odbyła się w tygodniu przed świętem św. Wacława i 28 września tego roku został pomnik poświęcony przez proboszcza boušínskiego Antonína Svatoša. Renowację wykonał rzeźbiarz Postupa z Malej Skalicy (dziś część miasta Česká Skalice).

Z 3 maja 1958 jest budynek chroniony jako zabytek kultury Republiki Czeskiej.

W 2003 r. rzeźbiarz i restaurator Antonín Wágner starszy przeprowadził restaurację i polichromię pomnika.

Przypisy

Slatina nad Úpou

Kolumna Maryjna w Slatinie nad Úpou


Ujście Warty Nationalpark () er den yngste af Polens 23 nationalparker. Det blev oprettet den 19. juni 2001 i regionen ved den nedre del af floden Warta op til dens sammenløb med Oder, der markerer den polsk – tyske grænse. Parken dækker et areal på 80,38 km2 inden for Lubusz Voivodeship. Navnet Ujście Warty betyder "Warta-mundingen" - det polske ord ujście bruges også til afslutning af en flod ved en anden flod eller sø.

Parken blev oprettet på området for det tidligere naturreservat Słońsk, som havde eksisteret siden 1977, og dele af Ujście Warty Landscape Park. Jorden her er sumpet og mudret, hvilket gør det til et paradis for fugle. Dette er grunden til, at det tidligere Słońsk-reservat, som nu er en del af parken, blev omfattet af Ramsar-konventionen i 1984, hvis formål er at beskytte sådanne områder (Ramsarområde).

Parken har sit hovedkvarter i landsbyen Chyrzyno nær Kostrzyn nad Odrą.

Vandene
Parkens vigtigste flod er Warta, som deler den i to områder - det sydlige (inklusive det tidligere Słońsk-reservat) og det nordlige - den såkaldte nordpolder. I syd når årlige ændringer i vandniveauet op til 4 meter, og parken her fungerer som en gigantisk, sæsonbestemt sø for overskydende vand. Vandstanden her stiger normalt sent på efteråret, men det er det højeste om foråret (marts-april). Den nordlige del er rig på forskellige kanaler, og er adskilt fra Warta af et dige.

Dyreliv

Plantelivet er meget heterogent i biologisk forstand. Det er i vid udstrækning naturligt, selvom hundreder af års menneskelig aktivitet har påvirket det, især i de skovklædte områder. På den anden side er naturen i sumpede områder tættere på Warta hovedsagelig uberørt og er som sådan et interessant genstand for studier for biologer fra Polen og andre europæiske lande. Dette skyldes, at de fleste store floddale i Europa er blevet ændret af mennesker.

Parkens område er en af de vigtigste regioner for fugle i Polen. Der er 245 fuglearter her og hvoraf 160 yngler, inklusive 7-8 ænder. 26 arter er truet (ifølge BirdLife International-listen). Blandt dem er: vandsanger, engsnarre, stor kobbersneppe, trane, rørdrum, dværghejre og den her ret almindelige sortterne.

Derudover er der i parken 34 arter af pattedyr, inklusive oddere (Lutra lutra) og bævere (Castor fiber).

Den største trussel mod nationalparkens økosystem er, at større planter vender tilbage til de sarte systemer på enge og græsgange. Deres genvækst bringer fuglelokaliteter i fare, så parkens myndigheder har taget de nødvendige skridt til at bekæmpe dette fænomen.

Siden 31. maj 1996 har der været et Center for Natural Education i Chyrzno, som siden efteråret samme år har arrangeret kurser for elever og studerende. Blandt aktiviteter udført af Centret er: ture til parken, ornitologi-lejre, økologi-workshops. I parken er der nogle vandre- og cykelstier og to naturvandringer Ptasim szlakiem ("Langs fuglens sti"), der krydser gennem de mest værdifulde dele af Słońskreservatet.

Parken ejer en lille hytte med 5 rum til overnatningspladser til 15 personer og et gæstehus til omkring 30 besøgende.

Parken blev i 2009 tildelt EDEN-prisen () i kategorien "Tourism and protected areas award".

Se også
 Nationalparker i Polen

Kilder og henvisninger

 Tildelt "EDEN - European Destinations of Excellence", ikke traditionelt turistmål 2009

Nationalparker i Polen
IUCN Kategori II
Ramsarområder

Ujście Warty Nationalpark


Ang Maṉah ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Maṉah (bukid), Wilāyat-e Paktīkā,
 Maṉah (suba nga anhianhi sa Apganistan, Wilāyat-e Paktīkā, lat 32,93, long 69,38),
 Maṉah (suba nga anhianhi sa Apganistan, Parwān),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Maṉah


Bolesław Fotygo-Folański (ur. 15 maja 1883 w Warszawie, zm. 29 grudnia 1954 w Katowicach) – polski aktor, solista operowy i operetkowy, reżyser operowy.

W latach 1892–1895 uczył się w Warszawskiej Szkole Baletowej, po której ukończeniu (do roku 1901) został zatrudniony w chórze zespołu operowego Warszawskich Teatrów Rządowych. Debiutował we Lwowie w Operze Lwowskiej (w zespole operetkowym). W latach 1908–1913 występował (jako aktor) w Teatrze Wielkim im. Stanisława Moniuszki w Poznaniu. W roku 1914 występował w Warszawie w Teatrze Nowości, rok później w ogródkowym teatrze "Kasyno". Od roku 1918 grał i reżyserował opery i operetki we Lwowie. W roku 1920 krótko w zespole plebiscytowym na Górnym Śląsku. W latach 20. grywał w Warszawie i Wilnie. W latach 1923–1930 był reżyserem Teatru Wielkiego w Poznaniu. W sezonie 1930/1931 reżyserował opery we Lwowie, następnie w Teatrze Miejskim w Toruniu i Bydgoszczy, Częstochowie i Warszawie.

Po wojnie znalazł się najpierw w Krakowie, następnie na sezon 1946/1947 w Teatrze Lutnia w Łodzi. W latach 1948–1954 reżyserował w Bytomiu w Operze Śląskiej i w Operetce Gliwickiej. Był wielką osobowością na bytomskiej scenie operowej. W Operze Śląskiej znajduje się portret upamiętniający Bolesława Fotygo-Folańskiego.

Do najważniejszych jego reżyserii operowych należą:
 Madame Butterfly, Opera Śląska (1947 r.)
 Verbum nobile, Opera Śląska (1948)
 Rigoletto, Opera Śląska (1949)
 Rycerskość wieśniacza, Opera Wrocławska (1949)
 Casanova (opera), Ludomir Różycki, Opera Śląska (1951)
 Napój miłosny, Opera Śląska (1951)
 Straszny dwór, Opera Śląska (1952)

Bibliografia
 . [dostęp 2017-05-08].
 Bolesław Fotygo-Folański, w: Słownik Biograficzny Teatru Polskiego. 1765-1965, [T. 1], Warszawa. PWN, 1973, s. 170–171.
 Edward Webersfeld, Teatr Miejski za dyrekcji Ludwika Hellera. 1906-1918, Lwów 1917, s. 40 (Fotygo w zespole operetki lwowskiej).
 "Teatr", 1955, nr 10 (wspomnienie).
 Pół wieku Opery Śląskiej. Księga jubileuszowa Teatru z lat 1945–2000, pod red. Tadeusza Kijonki, Bytom, Wydawnictwo: Opera Śląska, 2001.

Linki zewnętrzne

Artyści związani ze Lwowem
Polscy śpiewacy operowi
Polscy reżyserzy operowi
Ludzie urodzeni w Warszawie
Ludzie związani z Bytomiem
Pochowani na cmentarzu przy ul. Francuskiej w Katowicach
Urodzeni w 1883
Zmarli w 1954

Bolesław Fotygo-Folański


A "Scilla" é uma balsa ferroviária pertencente à Bluvia, a divisão naval da RFI (Rede Ferroviária Italiana).

História operativa
A Scilla faz parte de uma classe de três lugares, ordenada pelas Ferrovias do Estado como parte de um projeto para renovar sua frota para o transporte de vagões e veículos de rodas. Construído em 1985 nos Estaleiros Navais de Castellammare di Stabia de Nápoles, o navio foi projetado especificamente para uso no Estreito de Messina, embora também apresentasse características técnicas que permitiram que ele navegasse nas invasões de Cívita Velha (no continente, em Lácio) e Golfo Fígaros para que também pudesse ser usado nos links para e da Sardenha.

O convés principal do navio tem 4 faixas para o transporte de vagões ferroviários, enquanto o convés superior está totalmente destinado ao transporte automóvel; O acesso do carro é através de duas rampas laterais. O Scilla está equipado com quatro motores diesel, que permitem alcançar uma velocidade máxima de vinte nós. Não está equipado com estabilizadores, embora esteja pronto para instalação.

O navio foi usado principalmente no link Vila São João - Messina, com exceção do uso a curto prazo na rota da Sardenha; De 11 a 27 de abril de 1999 foi usado para conectar Bari e Durazzo dentro da Missão Rainbow. Em 2000, sofreu grandes reformas, durante as quais as embarcações foram substituídas por jangadas infláveis.

Balsas gêmeas
 Villa
 Logudoro

Ver também
 Ferrovie dello Stato
 Estreito de Messina
 Sardenha

Ligações externas
 Informações sobre a Scilla

Navios_auxiliares
Navios de 1985
Navios da Itália

Scilla (balsa)


An Coccoderus in uska genus han Coleoptera. An Coccoderus in nahilalakip ha familia nga Cerambycidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Coccoderus

Coccoderus


Kaliwatan sa alibangbang ang Macrosoma paularia. Una ning gihulagway ni William Schaus ni adtong 1901. Ang Macrosoma paularia sakop sa kahenera nga Macrosoma, ug kabanay nga Hedylidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Macrosoma

Macrosoma paularia


Tetrasomija 18p je genetičko stanje koje je uzrokovano prisustvom izohromosoma, koji se sastoji od dvije kopije kratkog kraka hromosoma 18, pored dvije normalne kopije ovog hromosoma. Karakteriziraju je višestruke medicinska i razvojne, zabrinjavajuće promjene.

Znaci i simptomi

Tetrasomija 18p uzrokuje širok spektar medicinskih i razvojnih  problema.

Kongenitalne anomalije

Srčane anomalije su najčešće kongenitalne malformacije kod osoba sa tetrasomijom 18p. Međutim, ne postoji patognomatska srčana mana povezana sa tim stanjem. Patent ductus arteriosus je najčešći nedostatak. Česti su i defekti septuma (defekt septuma komorske pregrade i defekt pretkomorske pregrade, patent foramina ovalia. Ostale srčane anomalije uključuju mitralnu regurgitacija zaliska, prolaps mitralnog zaliska, dvokvržični plućni zalistak, hipoplazijskii poprečni luk aorte, regurgitaciju trokvržičnog zaliska, hipertrofiju desne komore i plućnu stenozu.

U muškaraca uobičajen je kriptorhizam. Abnormalni genitalije kod žena nisu uobičajena karakteristika. Bubrežne abnormalnosti zabilježene su kod manjeg broja pacijenata. Prijavljeni su kopitasti bubreg i divertikulumi bešike. Zabilježene su i druge abdominalne malformacije, uključujući pilorusnu stenozu i kile, iako su one prisutne u samo manjini pacijenata.

Ortopedske anomalije se također javljaju relativno često, s displazijama kuka koje su  najčešći ortopedski  problem. Prijavljeni su i krivo i klackavo stopalo.

Mijelomeningokela je još jedna poznata karakteristika povezana sa tetrasomijom 18p.

Neonatusne komplikacije

Komplikacije novorođenčadi (osim urođenih anomalija) su česte. U radu objavljenom 2010. godine, 41 od 42 osobe imala je neku vrstu medicinskog problema u prvim danima života, a najčešće su poteškoće s hranjenjem. Poteškoće u disanju i žutica također su relativno česte.

ENT
Ponavljajući  otitis media je čest, a mnogim je pacijentima bilo potrebno postavljanje PE-cijevi. Mali ušni kanali su također prilično česti, ali ne toliko kao u deleciji 18q–.

Gastrointestinalne promjene
Najčešća gastrointestinalna abnormalnost je hronična konstipacija, iako je gastrointestinalni refluks takođe bio česta.

Endokrini problemi

Nedostatak hormona rasta prisutan je kod oko 20% ljudi sa tetrasomijom 18p.

Neurologija

Hipotonija i / ili hipertonija prisutne su kod gotovo svih osoba sa tetrasomijom 18p. Otprilike 25% ima napadne poremećaje.

Rast

Uobičajen je nizak rast, s ~ 50% na ili ispod 25. centila i 20% na ili ispod 3. centila. Mikrocefalija prisutna je u oko 40% pacijenata.

Razvoj

Svi prijavljeni slučajevi tetrasomije 18p imaju određeni stepen intelektualne invalidnosti. Većina osoba  postiže rezultat u umjerenom opsegu intelektualnih smetnji, prema  standardiziranom testiranju.

Genetika
Tetrasomija 18p je uzrokovana prisustvom dodatnog izohromosoma koji se sastoji od dvije kopije p kraka hromosoma 18. Izvješteno je i u nemozaičnom i u mozaičnom stanju. (Izraz "mozaicizam" u ovom kontekstu znači da neke ćelije nose genetičku promjenu, dok druge ne.) U velikoj većini slučajeva, izohromosom je nstso de novo. Iako  ima nagađanja da se tetrasomija 18p može pojaviti sa većom učestalošću kod djece starijih majki, nema dovoljno dokaza koji bi potvrdili da je to definitivno slučaj.

Dijagnoza

Sumnja na abnormalnost hromosoma obično se javlja zbog prisustva zastoja u razvoju ili urođenih malformacija. Dijagnoza tetrasomije 18p obično se postavlja putem rutinska analiza hromosoma iz uzorka krvi. Dijagnoza se može postaviti i prenatalno iz  horionskih resica ili amniocentezom.

Ozbiljnost tetrasomije 18p je varijabilna. Nekii s mozaicizmom obično su manje pogođeni od onih koji nisu mozaici.

Upravljanje
Dosadašnje liječenje tetrasomije 18p je simptomatsko, što znači da je fokus na liječenju znakova i simptoma stanja čim se pojave. Klinički istraživački centar Chromosome 18 objavio je listu preporučenih izbora i procjena:
 Procena genetike i savetovanje
 Roditeljski hromosomi
 Periodična oftalmološka evaluacija
 Periodična slušna evaluacija
 ORL uputnica za liječenje hroničnog otitis media
 Kardiološka evaluacija
 Ultrazvuk bubrega
 Ortopedska evaluacija za upravljanje abnormalnostima stopala
 Monitor za skoliozu i kifozu
 Neurološka procjena napada i abnormalnog mišićnog tonusa
 Gastrointestinalna / nutritivna procjena neuspjeha u napredovanju, gastroezofagealni refluks, zatvor
 Endokerinološka procjena niskog rasta, koja uključuje procjenu nedostatka hormona rasta
 Preporuka za razvojne usluge i terapiju

Reference

Genetički poremećaji
Geni na hromosomu 18
Hromosomi

Tetrasomija 18p


An Prosoplus intercalaris in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1867. An Prosoplus intercalaris in nahilalakip ha genus nga Prosoplus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Prosoplus

Prosoplus intercalaris


O Campeonato Mundial de Voleibol Masculino Sub-19 de 2017 foi a 15ª edição da competição, disputada entre 20 seleções mundiais, no período de 25 de agosto a 3 de setembro, sendo realizada nas cidades do Bahrein de Ar Rifa' e Madinat 'Isa.

A Seleção Iraniana conquistou seu bicampeonato na categoria ao vencer a Seleção Russa, em terceiro lugar finalizou a Seleção Japonesa ao derrotar a Seleção Sul-coreana.O ponteiro iraniano Amirhossein Esfandiar recebeu o pr̃emio de melhor ponteiro e de melhor jogador (MVP).

Equipes qualificadas

Formato da disputa

As vinte seleções foram divididas proporcionalmente em Grupo A, B,C e D, em cada grupo as seleções se enfrentam entre si, as quatro melhores colocadas de cada grupo classificam para as oitavas de final e as quintas colocadas de cada grupo disputarão as classificações inferiores; as melhores equipes das oitavas de final classificarão para as quartas de final e desta fase os times com melhor desempenho classificarão para as semifinais, já os eliminados disputarão as posições inferiores;  e os melhores times dos jogos semifinais disputarão a grande final e os eliminados lutarão pelo bronze.

Em todo fase classificatória um placar de 3–0 ou 3–1 assegura três pontos na classificação para a equipe vencedora e nenhum para a perdedora. No caso de um placar de 3–2, o time vencedor soma dois pontos e o derrotado, um.

Fase classificatória

Classificação

 Locais : Khalifa Sports City Stadium e Bahrain National Stadium

Grupo A

|}

Resultados

|}

Grupo B

|}

Resultados

|}

Grupo C

}

|}

Resultados

|}

Grupo D

|}

Resultados

|}

Fase final

Classificação do 17º ao 20º lugares

|}

|}

Oitavas de final

Resultados

|}

Classificação do 9º ao 16º lugares

Resultados

|}

Quartas de final

Resultados

|}

Classificação do 13º ao 16º lugares

Resultados

|}

Classificação do 9º ao 12º lugares

Resultados

|}

Classificação do 5º ao 8º lugares

Resultados

|}

Semifinais

Resultados

|}

Décimo quinto lugar

Resultado

|}

Décimo terceiro lugar

Resultado

|}

Décimo primeiro lugar

Resultado

|}

Nono lugar

Resultado

|}

Sétimo lugar

Resultado

|}

Quinto lugar
Resultado

|}

Terceiro lugar

Resultado

|}

Final

Resultado

|}

Classificação final

Premiação individuais

Os jogadores que se destacaram na competição foram:

Ligações externas

Campeonato Mundial de Voleibol
Competições de voleibol de categorias de base
2017 no voleibol
2017 no Bahrein


Kaliwatan sa insekto ang Kolbia bakeri. Una ning gihulagway ni Banks, N. ni adtong 1916. Ang Kolbia bakeri sakop sa kahenera nga Kolbia, ug kabanay nga Amphipsocidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pilipinas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pilipinas
Kolbia

Kolbia bakeri


Pontibacillus marinus is a Gram-positive, moderately halophilic and rod-shaped bacterium from the genus of Pontibacillus which has been isolated from soil from a saltern in Korea.

References

Bacillaceae
Bacteria described in 2005

Pontibacillus marinus


Dendroleon decorosus là một loài côn trùng trong họ Myrmeleontidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được C.-k. Yang et al in Huang et al. miêu tả năm 1988.

Chú thích

Tham khảo

Dendroleon

Dendroleon decorosus


An Phenacobius crassilabrum in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Minckley ngan Craddock hadton 1962. An Phenacobius crassilabrum in nahilalakip ha genus nga Phenacobius, ngan familia nga cyprinidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Phenacobius

Phenacobius crassilabrum


Galatée (Q132) – francuski okręt podwodny z okresu międzywojennego i II wojny światowej, trzecia zamówiona jednostka typu Sirène. Okręt został zwodowany 18 grudnia 1925 roku w stoczni Ateliers et Chantiers de la Loire w Nantes, a do służby w Marine nationale wszedł w 1927 roku. Jednostka pełniła służbę na Morzu Śródziemnym, a od zawarcia zawieszenia broni między Francją a Niemcami znajdowała się pod kontrolą rządu Vichy. 27 listopada 1942 roku "Galatée" została samozatopiona w Tulonie. Podniesiona przez Włochów, została ponownie zatopiona przez alianckie samoloty 5 lipca 1944 roku.

Projekt i budowa
"Galatée" zamówiona została na podstawie programu rozbudowy floty francuskiej z 1922 roku. Konstruktorem okrętu był inż. Jean Simonot. Jednostka charakteryzowała się wysoką manewrowością i silnym uzbrojeniem, lecz miała zbyt długi czas zanurzenia, a ciasnota wnętrza powodowała trudności w obsłudze mechanizmów okrętowych przez załogę.

"Galatée" zbudowana została w stoczni Ateliers et Chantiers de la Loire w Nantes. Stępkę okrętu położono w lipcu 1923 roku, został zwodowany 18 grudnia 1925 roku, a do służby w Marine nationale przyjęto go w 1927 roku. Jednostka otrzymała numer burtowy Q132. Koszt budowy okrętu wyniósł 8 500 000 franków.

Dane taktyczno–techniczne
"Galatée" była średniej wielkości dwukadłubowym okrętem podwodnym. Długość całkowita wynosiła 64 metry, szerokość 5,2 metra i zanurzenie 4,3 metra. Wyporność w położeniu nawodnym wynosiła 609 ton, a w zanurzeniu 757 ton. Okręt napędzany był na powierzchni przez dwa dwusuwowe silniki wysokoprężne Sulzer o łącznej mocy 1300 koni mechanicznych (KM). Napęd podwodny zapewniały dwa silniki elektryczne o łącznej mocy 1000 KM. Dwuśrubowy układ napędowy pozwalał osiągnąć prędkość 14,3 węzła na powierzchni i 7,5 węzła w zanurzeniu. Zasięg wynosił 3500 Mm przy prędkości 9 węzłów (2300 Mm przy 13 węzłach) w położeniu nawodnym oraz 75 Mm przy prędkości 5 węzłów pod wodą. Zbiorniki paliwa mieściły 60 ton oleju napędowego, a energia elektryczna magazynowana była w bateriach akumulatorów typu D liczących 140 – 144 ogniwa. Dopuszczalna głębokość zanurzenia wynosiła 80 metrów, zaś autonomiczność 20 dób.

Okręt wyposażony był w 7 wyrzutni torped kalibru 550 mm: dwie wewnętrzne i dwie zewnętrzne na dziobie, jedną wewnętrzną na rufie oraz jeden podwójny obrotowy zewnętrzny aparat torpedowy za kioskiem, z łącznym zapasem 13 torped. Uzbrojenie artyleryjskie stanowiło działo pokładowe kal. 75 mm L/35 M1925 oraz dwa karabiny maszynowe kal. 8 mm (2 x I).

Załoga okrętu składała się z 3 oficerów oraz 38 podoficerów i marynarzy.

Służba
W momencie wybuchu II wojny światowej okręt pełnił służbę na Morzu Śródziemnym, będąc jednostką flagową 19. dywizjonu 1. Flotylli okrętów podwodnych w Tulonie. Dowódcą jednostki był w tym okresie kmdr ppor. R. Bertrand. W czerwcu 1940 roku okręt nadal stacjonował w Tulonie. Po zawarciu zawieszenia broni między Francją a Niemcami "Galatée" znalazła się pod kontrolą rządu Vichy (rozbrojona w Tulonie). 27 listopada 1942 roku, podczas ataku Niemców na Tulon, okręt został samozatopiony. Jednostka została później podniesiona przez Włochów, lecz 5 lipca 1944 roku została ponownie zatopiona przez amerykańskie samoloty.

Uwagi

Przypisy

Bibliografia

Francuskie okręty podwodne zatopione podczas II wojny światowej
Francuskie okręty samozatopione w Tulonie
Francuskie okręty zatopione przez lotnictwo
Okręty podwodne typu Sirène (1925)
Okręty zbudowane w Ateliers et Chantiers de la Loire
Samozatopione francuskie okręty podwodne

Galatée (1925)


Stražišče () je naseljeno mjesto u sastavu općine Ravne na Koroškem, regija Koruška, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Ravne na Koroškem.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Stražišče je imalo 206 stanovnika.

Napomena: U 1998. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Prevalje (općina Prevalje).

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Koruškoj regiji

Stražišče (Ravne na Koroškem)


Moshchena (ukrainskt: Мощена) er ein bygd í Ukraina. Moshchena hevur 581 íbúgvar (2010) og varð stovnað í ár 1543.

Útvortis ávísing

Ukraina

Moshchena


Aleksander, imię świeckie Andriej Kulczycki (ur. ok. 1823 w Kamieniu Szlacheckim, zm.  w Kostromie) – biskup Rosyjskiego Kościoła Prawosławnego.

Życiorys
Był synem duchownego unickiego. Ukończył prawosławne seminarium duchowne w Wilnie w 1847 i 26 września tego samego roku został wyświęcony na kapłana, po czym skierowany do służby w cerkwi Świętych Piotra i Pawła w Kobryniu. Był równocześnie katechetą i nauczycielem w miejskich szkołach. 3 listopada 1852 został postrzyżony na mnicha, przyjmując imię zakonne Aleksander. W 1857 ukończył studia na Petersburskiej Akademii Duchownej i w tym samym roku na własną prośbę wyjechał do Chin w ramach rosyjskiej misji. Zajmował się nauczaniem języka cerkiewnosłowiańskiego.

Po powrocie do Rosji, w 1866, został inspektorem seminarium duchownego w Połocku. Trzy lata później otrzymał godność archimandryty. Od sierpnia do listopada 1871 służył w cerkwiach Petersburga, następnie wyjechał na siedem lat do Rzymu jako kapelan cerkwi przy przedstawicielstwie dyplomatycznym Rosji.

12 marca 1878 został wyświęcony na biskupa taszkenckiego i turkiestańskiego. Jako ordynariusz tejże eparchii założył monaster nad jeziorem Issyk-Kul. Na katedrze pozostał przez pięć lat – następnie został przeniesiony na katedrę kostromską i galicką. Zmarł w 1888 i został pochowany w monasterze św. Hipacego w Kostromie.

Przypisy

Urodzeni w 1823
Zmarli w 1888
Biskupi kostromscy
Biskupi taszkenccy
Rosyjska misja prawosławna w Chinach

Aleksander (Kulczycki)


Christos Vrettos (25 March 1894 – October 1973) was a Greek athlete. He competed in the men's shot put at the 1924 Summer Olympics.

References

External links

1894 births
1973 deaths
Athletes (track and field) at the 1924 Summer Olympics
Greek male shot putters
Olympic athletes for Greece
Place of birth missing
Sportspeople from Nafplion

Christos Vrettos


An Lamprologus lethops in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Roberts ngan Stewart hadton 1976. An Lamprologus lethops in nahilalakip ha genus nga Lamprologus, ngan familia nga Cichlidae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Lamprologus

Lamprologus lethops


An Nemateleotris in uska genus han Actinopterygii. An Nemateleotris in nahilalakip ha familia nga Ptereleotridae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Nemateleotris

Nemateleotris


British Columbia er ein landslutur í Kanada. Havnabýurin Vancouver í Bretska Kolumbia hevur stóran týdning fyri Kanada. Hesin nútímans stórbýur er umgyrdur av fjøllum og liggur væl fyri við Kyrrahav.

Høvuðsstaðurin í landslutinum eitur Victoria. Hann liggur uml. 100 km sunnan fyri Vancouver í landsynningshorninum á oynni Vancouver Island, beint við markið til stakríkið Washington í USA. Amerikanski stórbýur Seattle er uml. 100 km í ein landsynning úr Victoria.

Ávísingar úteftir
heimasíða, www2.gov.bc.ca
British Columbia, wikivoyage.org  (á enskum)

Keldur

Kanada

British Columbia


Epiplakin je protein koji je kod ljudi kodiran genom EPPK1. Pripada porodici plakinskih proteina i nalazi se u ljudskoj epidermi. Sastoji se od 13 domena, od  kojih su svi slični domenu B koji se nalazi na C-kraju ljudske epiderme i srčanomišićnog proteina dezmoplakina. Domeni u epiplakinu kreću se od 46-70% u homologiji ovog B domena u dezmoplakinu. Prvi put je identificiran kao autoantigen kod osobe koja boluje od rijetke autoimunske kožne bolesti. Epiplakin je sekvenciran tako da ima ukupno 5.065 aminokiselinskih ostataka i, na osnovu aminokiselinskog sastava, ima molekulsku masu od oko 552 kDa. Gen  EPPK1  je značajan po nedostatku introna u svom kodirajućem području - cijelo njegovo kodirajuće područje od 15 kbp kodirano je jednim exon.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 5.090 aminokiselina, а molekulska težina  555.621 Da.

C: Cistein
D: Aspartat
E: Glutamat
F: Fenilalanin
G: Glicin
H: Histidin
I: Izoleucin
K: Lizin
L: Leucin
M: Metionin
N: Asparagin
P: Prolin
Q: Glutamin
R: Arginin
S: Serin
T: Treonin
V: Valin
W: Triptofan
Y: Tirozin

Funkcija
Utvrđeno je da se epiplakin veže za keratinske niti i može pridonijeti inhibiranju njihovog rasta. Sumnja se na to da se epiplakin vezan za keratin nalazi prvenstveno na granama i krajevima keratinskih niti. Blokiranje ekspresije epiplakina u kultiviranim epitelnim ćelijama rožnjače putem siRNK povezano je s bržim zatvaranjem rana i bržom migracijom rožnjačnih ćelija. To može biti posljedica gubitka epiplakina, što dovodi do modifikacije citoskeleta u epitelnim ćelijama.

Reference

Dopunska literatura

Plakini
Geni na hromosomu 8
Ljudski proteini
Proteomika

EPPK1


Kahenera sa mga ito ang Dekeyseria. Ang Dekeyseria sakop sa kabanay nga Loricariidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Dekeyseria

Dekeyseria


An Congiopodus coriaceus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Paulin ngan Moreland hadton 1979. An Congiopodus coriaceus in nahilalakip ha genus nga Congiopodus, ngan familia nga Congiopodidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Congiopodus

Congiopodus coriaceus


Suba ang Wai Hahila sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Maluku, sa sidlakang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Ang Wai Hahila nahimutang sa pulo sa Pulau Ambon.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga suba sa Provinsi Maluku

Wai Hahila


Kaliwatan sa isda ang Aphanius asquamatus. Una ning gihulagway ni Sözer ni adtong 1942. Ang Aphanius asquamatus sakop sa kahenera nga Aphanius, ug kabanay nga Cyprinodontidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kapos sa datos.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya
sidlakang Anatolya
 Turkeya
 Iran

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Asya
Isdangtunay sa Anatolya
Isdangtunay sa Turkeya
Isdangtunay sa Iran
Aphanius

Aphanius asquamatus


Koshikawa (written: 越川) is a Japanese surname. Notable people with the surname include:

, Japanese high jumper
, Japanese volleyball player

Japanese-language surnames

Koshikawa


Kaliwatan sa isda ang Tomicodon rhabdotus. Una ning gihulagway ni Smith-vaniz ni adtong 1969. Ang Tomicodon rhabdotus sakop sa kahenera nga Tomicodon, ug kabanay nga Gobiesocidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Tomicodon

Tomicodon rhabdotus


Janine Charbonnier (8 de junho de 1926) é uma pianista e compositora francesa. Ela nasceu em Paris, e casou-se com o escritor Georges Charbonnier.

Com Pierre Barbaud e Roger Blanchard, co-fundou o Groupe de Musique Algorithmique de Paris (GMAP). Com a ajuda do  Bull Centre National Computing Electronics, eles produziram seu primeiro concerto de algoritmos de música, a programação em Fortran, como parte de um festival de arte, no Museu Rodin, em Paris, em junho de 1959.

Obras
Obras selecionadas incluem:
 La Varsovienne, eletrônica, 1965 (com Roger Blanchard)
 Varsóvia, eletrônicao, 1965 (com Pierre Barbaud)
 Circom, musical teatral baseado em um romance de Maurice Roche
 Exercício Op. 3
 Prélude, Canon, Coral

Nascidos em 1926
Compositores clássicos do século XX
Pessoas vivas

Janine Charbonnier


Frame in lingua inglese significa "cornice" o "struttura".

Assume però significati specifici in diversi ambiti tecnici:

Cinema

 Frame, sinonimo di fotogramma – ciascuna delle singole immagini ferme impresse in una pellicola fotografica, che compongono un'immagine in movimento.

Informatica

 Frame – pacchetto di bit che costituisce un'unità strutturata di informazioni
 Frame – in programmazione, nei sistemi UNIX, è sinonimo di record di attivazione
 Frame – pagina scomposta in diverse sezioni tra loro indipendenti
 Frame – nome del tag HTML che indica ognuna di tali sezioni
Frame – in intelligenza artificiale, struttura dati per la rappresentazione della conoscenza
 Framerate – unità di misura della frequenza delle immagini fisse che compongono il video

Musica
 FrAme – album dei DGM del 2009

Semantica

 Frame semantico – codifica un oggetto, un evento o una situazione identificando le unità lessicali che lo denotano e i ruoli semantici che vi partecipano

Televisione

  Frame (o fotogramma) – nel video digitale e nell'animazione 2D e 3D, ciascuna immagine fissa che compone il video in movimento.

Frame


Piega (geologia): in Geologia strutturale una struttura deformativa permanente di tipo "duttile", quale la sinclinale e l'anticlinale.

Piega: in meccanica, una deformazione permanente di tipo plastico in un metallo o altro tipo di materiale.

Piega: in anatomia, le pieghe del corpo umano, dei mammiferi e degli altri animali.

Pagine correlate
 Piegatura

Piega (disambigua)


Circuit de Wallonie er et belgisk endagsløb i landevejscykling som arrangeres hvert år i maj. Løbet er blevet arrangeret siden 1966. Løbet er af UCI klassificeret som 1.1 siden 2019 og er en del af UCI Europe Tour.

Vindere

Eksterne henvisninger

Etableret i 1966

Circuit de Wallonie


Botterblom kan na enige van die volgende spesies verwys:

 Arctotis arctotoides
 Arctotis canescens
 Gazania krebsiana
 Gazania leiopoda
 Gazania linearis
 Gazania rigens
 Gazania serrata
 Gerbera ambigua
 Sparaxis bulbifera
 Sparaxis grandiflora

Botterblom


Ang De Zīārat Ghar ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 De Zīārat Ghar (bukid sa Apganistan), Kandahār,
 Dê Zīārat Ghar (kabukiran sa Apganistan), Kandahār,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

De Zīārat Ghar


Ang Cerro Aguirre ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Cerro Aguirre (bukid),

Mehiko

 Cerro Aguirre (bungtod), Estado de Chihuahua, Janos,

Uruguay

 Cerro de Aguirre (bungtod), Departamento de Rocha,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko
Pagklaro paghimo ni bot Uruguay

Cerro Aguirre


An Bothriopsis pulchra in uska species han Viperidae nga ginhulagway ni Shreve hadton 1934. An Bothriopsis pulchra in nahilalakip ha genus nga Bothriopsis, ngan familia nga Viperidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Bothriopsis

Bothriopsis pulchra


Ang Parun ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Pārūn (kapital sa lalawigan), Velāyat-e Nūrestān,
 Kōtal-e Pārūn, gintang, Velāyat-e Nūrestān,
 Pārūn (distrito), Velāyat-e Nūrestān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Parun


Il distretto di Paramaribo è il più piccolo dei dieci distretti del Suriname e la più grande agglomerazione urbana del paese con 236.065 abitanti al censimento 2012.

A nord è delimitato dall'estuario del fiume Suriname e si affaccia sull'Oceano Atlantico.

Geografia antropica

Suddivisioni amministrative

Il distretto di Paramaribo è diviso in 12 comuni (Ressorten):
Beekhuizen
Blauwgrond
Centrum
Flora
Latour
Livorno
Munder
Pontbuiten
Rainville
Tammenga
Weg naar See
Welgelegen

Note

Altri progetti

Paramaribo

Distretto di Paramaribo


Thụy Lôi là một xã thuộc huyện Tiên Lữ, tỉnh Hưng Yên, Việt Nam.

Địa lý
Xã Thụy Lôi nằm phía nam huyện Tiên Lữ, cách thành phố Hưng Yên 10 km, cách cầu Triều Dương 2,5 km, có vị trí địa lý:
Phía đông giáp xã Cương Chính
Phía tây giáp xã Đức Thắng
Phía nam giáp tỉnh Thái Bình
Phía bắc tiếp giáp xã Trung Dũng.

Xã Thụy Lôi có diện tích 5,40 km², dân số năm 2019 là 6.049 người, mật độ dân số đạt 1.121 người/km².

Hành chính
Xã Thụy Lôi được chia thành 3 thôn: Lệ Chi (làng Lệ), Thuỵ Lôi (phố Xuôi), Thuỵ Dương.

Lịch sử
Trước đây, Thụy Lôi là một xã thuộc huyện Phù Tiên.

Vào đầu thế kỷ 19, xã Thụy Lôi ngày nay là phần đất thuộc các xã Thụy Lôi, Lệ Chi,... thuộc tổng Thụy Lôi huyện Tiên Lữ phủ Khoái Châu trấn Sơn Nam Thượng.

Ngày 6 tháng 11 năm 1996, Quốc hội ban hành Nghị quyết  về việc chia tỉnh Hải Hưng thành 2 tỉnh Hải Dương và Hưng Yên và xã Thuỵ Lôi thuộc huyện Phù Tiên, tỉnh Hưng Yên.

Ngày 24 tháng 2 năm 1997, Chính phủ ban hành Nghị định 17-CP về việc chuyển xã Thuỵ Lôi thuộc huyện Phù Tiên về huyện Tiên Lữ mới tái lập quản lý.

Kinh tế - xã hội
Cũng như các xã khác trên địa bàn huyện Tiên Lữ, Thuỵ Lôi là xã có sản phẩm nổi tiếng của Hưng Yên là long nhãn và hạt sen.

Xã Thụy Lôi còn có nghề làm giò chả nổi tiếng trong vùng đặc biệt là giò bì. Trước đây là trung tâm hành chính của huyện nên có đầy đủ cơ sở như nhà bưu điện, nông sản,bách hóa, lương thực, trường học, bệnh viện,... Tuy nhiên nay chỉ còn lại vài địa điểm là còn giữ được. Xã Thụy Lôi cũng là đất học nổi tiếng của Phố Hiến xưa và Hưng Yên ngày nay, hàng năm có rất nhiều học sinh đỗ đạt các trường đại học danh tiếng, sản sinh ra nhiều danh nhân, sĩ quan quân đội,...

Văn hóa
Thời hoà bình lập lại hệ thống các chùa, và đình làng đều bị phá huỷ là chùa Xuôi, đình Lệ và Đình Xuôi, xã Thuỵ lôi mới khôi phục được ngôi Chùa Xuôi và hai ngôi đình làng là Đình Lệ và Đình Xuôi bằng nguồn tài trợ của các nhà hảo tâm công đức cùng nhân dân trong thôn xã. Ngoài ra, xã còn có ngôi Miếu hiện vẫn còn khá nguyên vẹn nằm cạnh chợ Xuôi. Chợ Xuôi một tháng 4 phiên vào các ngày 5, 9 âm lịch tấp nập người buôn bán.

Các dòng họ: Nguyễn Xuân,Nguyễn Ngọc, Phạm, Trần, Bùi, Ngô, Vũ, Lê, Hoàng... Thôn Lệ Chi có Họ Phạm, họ Nguyễn, Trần và các họ Bùi, Vũ,...

Chú thích

Tham khảo

Thụy Lôi, Tiên Lữ


Nallachius pupilla là một loài côn trùng trong họ Dilaridae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Navás miêu tả năm 1930.

Chú thích

Tham khảo

Nallachius

Nallachius pupilla


Jahnulales é uma ordem de fungos da classe Dothideomycetes, subclasse Pleosporomycetidae. Estes ascomicetos possuem ascomas caulificados e dimórficos; as células do caule hifal têm aproximadamente 40 μm de diâmetro. Inclui as famílias Aliquandostipitaceae, e Manglicolaceae.

Referências

Ligações externas

Jahnulales


Shuanglong station (), is a station of Line S3 of the Nanjing Metro, China. It started operations on 6 December 2017.

References

Railway stations in China opened in 2017
Nanjing Metro stations

Shuanglong station (Nanjing Metro)


Grigorij Michajłowicz Mylnikow (ros. Григорий Михайлович Мыльников, ur. 25 maja 1919 we wsi Jegorjewka w guberni woroneskiej (obecnie w obwodzie kurskim), zm. 26 września 1979 w Moskwie) – radziecki lotnik wojskowy, major, dwukrotny Bohater Związku Radzieckiego (1945).

Życiorys
W 1938 skończył szkołę fabryczną w Woroneżu, pracował w fabryce syntetycznego kauczuku, od grudnia 1939 służył w Armii Czerwonej, w 1940 ukończył wojskową lotniczą szkołę pilotów w Borisoglebsku. Był lotnikiem rezerwowych pułków lotniczych w Moskiewskim Okręgu Wojskowym, uczestniczył w wojnie z Niemcami od sierpnia 1941 do lutego 1945 kolejno jako lotnik, dowódca klucza, zastępca dowódcy i dowódca eskadry 174 pułku lotnictwa szturmowego/15 gwardyjskiego pułku lotnictwa szturmowego 277 Dywizji Lotnictwa Szturmowego na Froncie Zachodnim (sierpień 1941), Briańskim (sierpień 1941), Leningradzkim (wrzesień 1941 - październik 1944) i 3 Białoruskim (październik 1944 - luty 1945). Brał udział m.in. w obronie Leningradu, operacji krasnoborskiej, przełamaniu blokady Leningradu, operacji krasnosielsko-ropszyńskiej, leningradzko-nowogrodzkiej, wyborskiej, narwskiej, tallińskiej i wschodniopruskiej. Podczas wojny wykonał 226 lotów bojowych samolotem Ił-2, dokonując nalotów na siłę żywą i technikę wroga. 21 lutego 1945 w Prusach Wschodnich został zestrzelony i ciężko ranny trafił do szpitala. Po wojnie, w listopadzie 1945 został zwolniony do rezerwy z powodu stanu zdrowia w stopniu majora. Jego imieniem nazwano ulicę w Kursku.

Odznaczenia
 Złota Gwiazda Bohatera Związku Radzieckiego (dwukrotnie - 23 lutego 1945 i 19 kwietnia 1945)
 Order Lenina (23 lutego 1945)
 Order Czerwonego Sztandaru (trzykrotnie - 16 sierpnia 1942, 21 czerwca 1944 i 22 lutego 1945)
 Order Aleksandra Newskiego (24 marca 1943)
 Order Wojny Ojczyźnianej I klasy (12 września 1944)
 Order Czerwonej Gwiazdy (19 grudnia 1941)
I medale.

Bibliografia
 http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=333 (ros.)

Radzieccy majorowie lotnictwa
Rosyjscy Bohaterowie Związku Radzieckiego
Odznaczeni Orderem Aleksandra Newskiego (Związek Radziecki)
Odznaczeni Orderem Czerwonego Sztandaru
Odznaczeni Orderem Czerwonej Gwiazdy
Odznaczeni Orderem Lenina
Odznaczeni Orderem Wojny Ojczyźnianej I klasy
Pochowani na Cmentarzu Wagańkowskim w Moskwie
Radzieccy lotnicy wojskowi
Radzieccy żołnierze II wojny światowej
Urodzeni w 1919
Zmarli w 1979

Grigorij Mylnikow


『夢』(ゆめ)は、日本のロックバンドSOPHIAの通算8枚目のアルバム(フルアルバムとしては5枚目、アルバム全体では10枚目)。2003年9月25日にトイズファクトリーから発売された。

概要
 前作『進化論』より約2年6か月ぶりのアルバム。
 シングル『STRAWBERRY & LION』『Thank you』『HARD WOKER』『ROCK STAR』『未だ見ぬ景色』『理由なきNew Days』『-僕はここにいる-』が収録されており、シングル曲が7曲を占めている。
 そのため、コンセプトはシングル曲に負けない曲を作るということである。
 東京事変のベーシストでもある亀田誠治がこの年以降、ほぼ全てのSOPHIAの楽曲に関わっていく。
 このアルバムのリリース時期をめぐって、SOPHIAは年末にリリースする意向を示していたが、トイズファクトリーからは決算の都合上、9月中という指示が下った。これにより、アルバムのライブツアー『for dreamers only』はリリースから約3か月後にスタートとなった。
 1996年発売の3枚目のアルバム『Kiss the Future』以降続いていた、アルバムチャート初登場Top10以上の記録が途切れた。
 本作は、デビューから約8年間在籍したトイズファクトリー在籍時最後のアルバムとなった。

収録曲
(全作詞:松岡充)
 君の詩(読みは『きみのコエ』。)
 作曲:豊田和貴
 ROCK STAR
 作曲:松岡充
 STRAWBERRY & LION
 作曲:松岡充
 理由なきNew Days
 作曲:松岡充
 HARD WORKER
 作曲:都啓一
 小さな花飾り
 作曲:都啓一
 -そこにある すべて-
 作曲:黒柳能生
 I mean…
 作曲:都啓一
 F.O.
 作曲:松岡充
 -誰もいない海を見てた-
 作曲:松岡充
 未だ見ぬ景色
 作曲:松岡充
 -僕はここにいる-
 作曲:松岡充
 Thank you
 作曲:松岡充
 夢
 作曲:松岡充

2003年のアルバム
SOPHIAのアルバム
トイズファクトリーのアルバム

夢 (SOPHIAのアルバム)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Pamphagus djelfensis. Una ning gihulagway ni Vosseler ni adtong 1902. Ang Pamphagus djelfensis sakop sa kahenera nga Pamphagus, ug kabanay nga Pamphagidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Algyeriya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Algyeriya
Pamphagus

Pamphagus djelfensis


Grosbous (lussemburghese: Groussbus) è un comune del Lussemburgo occidentale. Si trova nel cantone di Redange e nel distretto di Diekirch.

Nel 2005, la città di Grosbous, il capoluogo del comune che si trova nella parte meridionale del suo territorio, aveva una popolazione di 635 abitanti. L'altra località che fa capo al comune è Dellen.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Comuni del Lussemburgo

Grosbous


Placówka Straży Celnej "Barwinek" – jednostka organizacyjna Straży Celnej pełniąca w okresie międzywojennym służbę ochronną na granicy polsko-czechosłowackiej.

Geneza
Po zakończeniu wojny polsko-bolszewickiej rozwiązano formację Strzelców Granicznych. Ich rolę na granicy zachodniej i południowej przejęły Bataliony Wartownicze. Z dniem 1 kwietnia 1921 Bataliony Wartownicze przeorganizowano na Bataliony Celne. W 1922 roku w Dukli stacjonował sztab 2 kompanii 6 batalionu celnego. Kompania wystawiała między innymi placówkę w Barwinku.

Formowanie i zmiany organizacyjne
Na wniosek Ministerstwa Skarbu, uchwałą z 10 marca 1920 roku, powołano do życia Straż Celną. Od połowy 1921 roku jednostki Straży Celnej rozpoczęły przejmowanie odcinków granicy od pododdziałów Batalionów Celnych. Proces tworzenia Straży Celnej trwał do końca 1922 roku. Placówka Straży Celnej "Barwinek" weszła w podporządkowanie komisariatu Straży Celnej "Jaśliska" z Inspektoratu SC "Dukla".

W drugiej połowie 1927 roku przystąpiono do gruntownej reorganizacji Straży Celnej. W praktyce skutkowało to rozwiązaniem tej formacji granicznej. Ochronę północnej, zachodniej i południowej granicy państwa przejęła powołana z dniem 2 kwietnia 1928 roku Straż Graniczna.
Rozkazem nr 5 z 16 maja 1928 roku w sprawie organizacji Małopolskiego Inspektoratu Okręgowego dowódca Straży Granicznej gen. bryg. Stefan Pasławski określił strukturę organizacyjną komisariatu SG "Jaśliska". Placówka Straży Granicznej I linii "Barwinek" znalazła się w jego strukturze.

Funkcjonariusze placówki
 Kierownicy placówki

Obsada personalna placówki w 1926:

Uwagi

Przypisy

Bibliografia

Placówki Straży Celnej II Rzeczypospolitej
Barwinek (województwo podkarpackie)
Placówki Straży Celnej rozmieszczone na granicy polsko-czechosłowackiej
Placówki Inspektoratu Straży Celnej "Dukla"

Placówka Straży Celnej „Barwinek”


Referentni raspon – u oblastima koje se odnose na zdravstvo – je  je opseg vrijednosti koje se smatraju normalnim za mjerenje fizioloških  pokazatelja]] u zdravih osoba (naprimjer, količina kreatinina u krvi ili parcijalni pritisak kisika). To je osnova za usporedbu (referentni okvir) za ljekara ili drugo zdravstveno osoblje, kako bi se protumačio skup rezultata ispitivanja za određenog pacijenta. Neki važni referentni rasponi u medicini su referentni rasponi za krvne testove i referentni rasponi za testove urina.

Standardna definicija referentnog raspona (na koju se obično poziva ako nije drugačije naznačeno) potiče od onoga što je najrasprostranjenije u referentnoj grupi preuzetoj iz opće (tj. ukupne) populacije. Ovo je općeniti referentni raspon. Međutim, postoje i optimalni rasponi zdravlja  (rasponi za koje se čini da imaju optimalan utjecaj na zdravlje) i rasponi za određena stanja ili statuse (kao što su referentni rasponi trudnoće za nivo hormona).

Vrijednosti unutar referentnog raspona (WRR) su vrijednosti unutar normalne distribucije i stoga se često opisuju kao u granicama normale (WNL). Ograničenja normalne distribucije nazivaju se gornja referentna granica (URL) ili gornja granica normale (ULN) i donja referentna granica (LRL) ili donja granica normale (LLN). U objavljivanju vezanom za zdravstvenu zaštitu,  ponekad se preferira riječ referenca u odnosu na normalno,  kako bi se sprečilo netehničko osjećanje za normalno  od povezivanja sa statističkim smislom. Vrijednosti izvan referentnog opsega nisu nužno patološke i nisu nužno nenormalne u bilo kojem drugom smislu, osim statistički. Ipak, oni su pokazatelji vjerovatnih patoloških promjena. Ponekad je osnovni uzrok očigledan; u drugim slučajevima,  potreban je termin diferencijalna dijagnoza da bi se utvrdilo šta nije u redu i time kako se to liječi.

Granica ili prag je ograničenje koje se koristi za binarnu klasifikaciju, uglavnom između normalnog i patološkog (ili vjerovatno patološkog). Metodi uspostavljanja graničnih vrijednosti uključuju upotrebu gornje ili donje granice referentnog opsega.

Standardna definicija
Standardna definicija referentnog raspona za određeno mjerenje definira se kao interval unutar kojeg spada 95% vrijednosti referentne populacije, na način da 2,5% puta vrijednost bude manja od donje granice ovog interval i u 2,5% slučajeva bit će veći od gornje granice tog intervala, bez obzira na raspodjelu ovih vrijednosti.

Referentni rasponi dati ovom definicijom ponekad se nazivaju standardni rasponi.

Što se tiče ciljne populacije, ako nije drugačije naznačeno, standardni referentni opseg obično označava onaj kod zdravih osoba ili bez ikakvih poznatih stanja koja direktno utiču na utvrđeni raspon. Oni se na sličan način utvrđuju pomoću referentnih grupa iz zdrave populacije, a ponekad se nazivaju normalni rasponi ili normalne vrijednosti (a ponekad i "uobičajeni" rasponi / vrijednosti). Međutim, upotreba izraza "normalno" možda neće biti prikladna jer nisu svi izvan intervala abnormalni, a ljudi koji imaju određeno stanje mogu i dalje spadati u taj interval.

Međutim, referentni rasponi mogu se utvrditi i uzimanjem uzoraka iz cijele populacije, sa ili bez bolesti i bolesnih stanja. U nekim slučajevima, oboljele osobe uzimaju se kao populacija, uspostavljajući referentni opseg među onima koji imaju bolest ili stanje. Poželjno bi postojali određeni referentni rasponi za svaku podskupinu populacije, koji imaju bilo koji faktor koji utiče na mjerenje, kao što su, naprimjer, određeni rasponi za svaki spol, dobnu skupinu, "rasu" ili bilo koja druga opća odrednica.
.

Normalna distribucija

Interval od 95% često se procjenjuje pretpostavljajući normalnu raspodjelu izmjerenog parametra, u kom slučaju se može definirati kao interval ograničen na 1,96 (često zaokruženo na 2) standardne devijacije prosjeka populacije s obje strane populacije (koja se naziva i očekivana vrijednost).

Međutim, u stvarnom svijetu nisu poznate ni prosječna ni populacijska devijacija populacije. Obje treba procijeniti na uzorku čija se veličina može označiti s n. Standardna devijacija populacije procjenjuje se standardnom devijacijom uzorka, a prosjek populacije  procjenjuje se srednjom vrijednosti uzorka (koja se naziva i srednja vrijednost ili aritmetička sredina). Da bi se uzele u obzir ove procjene, 95%-tni  interval predviđanja (95% PI) izračunava se kao:

PI = prosjek ± t0,975,− x drugi korijen iz (+)/ x ,

gdje
 = 97,5% kvantila t-raspodjele sa n−1 stepeni slobode.

Kada je uztorak velik:  (n≥30)

Ovaj metod je često prihvatljivo tačnan, ako standardna devijacija u odnosu na srednju vrijednost nije jako velika. Tačnija metoda je izvođenje proračuna na logaritamskim vrijednostima.

Sljedeći primjer ovog (nelogaritmiranog) metoda temelji se na vrijednostima glukoze u plazmi natašte uzetih iz referentne grupe od 12 ispitanika:

Kao što se može dati naprimjer iz tabela odabranih vrijednosti Studentove t-raspodjele, 97,5% percentila sa (12-1) stepeni slobode odgovara

Zatim se donja i gornja granica standardnog referentnog opsega izračunavaju kao

Stoga se procjenjuje da je standardni referentni opseg za ovaj primjer 4,4 do 6,3 mmol/L,

 Tgakođer pogledajte
Patologija
Statistika

Reference

Dopunska literatura
The procedures and vocabulary referring to reference intervals: CLSI (Committee for Laboratory Standards Institute) and IFCC (International Federation of Clinical Chemistry) CLSI - Defining, Establishing, and Verifying Reference Intervals in the Laboratory; Approved guideline'' - Third Edition, Document C28-A3 ()Wayne, PA, USA, 2008
Reference Value Advisor : A free set of Excel macros allowing the determination of reference intervals in accordance with the CLSI procedures, Based on:

Istraživanje
Klinička patologija
Statistika

Referentni raspon


Daniela Iraschko-Stolz nekadašnja je austrijska skijašica-skakačica. Prva je žena koja je preskočila 200 m. Učinila je to tokom treninga na takmičenju Svjetskog kupa u Tauplitzu 2003.

Bavila se i nogometom i igrala na poziciji golmanice.

Karijera
Jedna je od pionirki u ženskim skijaškim skokovima. Iako je Svjetski kup za žene formiran tek u sezoni 2011/12, Iraschko-Stolz takmiči se još od 2000. Najpoznatija je po četiri pobjede na Skijaškom festivalu Holmenkollen (2000, 2001, 2003, 2019). Pobjednica je Kontinentalnog kupa u sezoni 2009/10. Osvojila je zlatnu medalju na Zimskoj univerzijadi 2007.

Njeni najveći uspjesi jesu titula svjetske prvakinje iz Osla 2011. i srebrna medalja sa ZOI 2014. u Sočiju. U premijernoj sezoni Svjetskog kupa za žene zauzela je drugo mjesto u ukupnom poretku.

U sezoni 2014/15. ostvarila je još jedan veliki uspjeh osvojivši veliki "Kristalni globus", čime je prekinula dvogodišnju dominaciju Japanke Sare Takanashi iako je u sezoni imala jednu pobjedu manje od nje.

Nakon što je zbog povrede koljena morala propustiti cijelu sezonu 2022/23, u septembru 2023. objavila je kraj karijere.

Lični život
Iraschko-Stolz je lezbijka. Godine 2013. sklopila je brak sa svojom partnericom Isabelom Stolz i svom prezimenu dodala njeno.

Rezultati u Svjetskom kupu

Ukupni poredak

Pobjede

Reference

Vanjski linkovi

 Profil na FIS-u

Rođeni 1983.
Živi ljudi
Biografije, Eisenerz
Austrijski skijaši-skakači
Austrijski olimpijci
Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Austrija)
Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2014.

Daniela Iraschko-Stolz


An Cnesterodon brevirostratus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Rosa ngan Costa hadton 1993. An Cnesterodon brevirostratus in nahilalakip ha genus nga Cnesterodon, ngan familia nga Poeciliidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cnesterodon

Cnesterodon brevirostratus


Eugene Jacques Bullard (9 de outubro de 1895 – 12 de outubro de 1961), nascido Eugene James Bullard, foi o primeiro piloto militar afro-americano nascido nos Estados Unidos. Muito de sua vida é cercado por lendas. Ainda assim, Bullard, sem dúvidas, voou pela França durante a Primeira Guerra Mundial, sendo um dos poucos pilotos negros a voar neste conflito, junto com o piloto otomano Ahmet Ali Çelikten.

Biografia

Nascido na Geórgia, no sul dos Estados Unidos, em outubro de 1895, Bullard vinha de uma família sem muitos prospectos financeiros. Por parte de pai, ele é descendente de escravos haitianos que fugiram da violenta revolução que assolou aquele país no final do século XVIII, enquanto que por parte de mãe ele é descendente de índios. Quando adolescente, fugiu para a Escócia. Pouco tempo depois, se assentou na França. Para ganhar a vida se tornou um boxeador e também era músico. Em outubro de 1914, com o início da Primeira Guerra Mundial, se alistou na Legião Estrangeira Francesa. Como operador de metralhadora, foi deslocado para o Somme em 1915 e depois lutou em Champagne. Também viu combate em Verdun, onde foi gravemente ferido. Quando se recuperou, ao fim de 1916, se voluntariou para o Exército do Ar Francês (Aéronautique Militaire). Recebendo treinamento em Châteauroux e Avord, ganhou sua licença de piloto do famoso Aéro-Club de France em maio de 1917. Como muitos americanos, ele queria se juntar a famosa Escadrille Americaine N.124 (a "Esquadrilha Lafayette"), mas não foi aceito devido a falta de vagas. Mas pouco tempo foi alistado no Corpo Aéreo Lafayette. Em agosto de 1917, se juntou a esquadrilha SPA 93 e depois foi transferido para o SPA 85. Como aviador, ele participou de mais de 20 expedições militares e foi creditado com a derrubada de pelo menos dois aviões alemães, embora autoridades francesas não confirmem isso. Quando os Estados Unidos oficialmente entraram na guerra, Eugene Bullard tentou entrar no Serviço Aéreo do Exército dos Estados Unidos mas não conseguiu pois não aceitavam pilotos negros. Bullard continuou no serviço ativo até outubro de 1919, quando foi dispensado pelos franceses com honras. Ele então retornou para Paris onde voltou a trabalhar como músico. Ele se casou com Marcelle Straumann em 1923 (se divorciando em 1935), tendo duas filhas com ela (Jacqueline e Lolita). Bullard ficou famoso no seu clube de Jazz, fazendo amizade com celebridades como Josephine Baker, Louis Armstrong, Langston Hughes e Charles Nungesser.

No começo da Segunda Guerra Mundial, quando os alemães lançaram sua invasão da França, Bullard se voluntariou no 51º Regimento de Infantaria e participou da defesa de Orleães. Ferido em combate, ele foi levado para a Espanha e, em junho de 1940, retornou para os Estados Unidos. Num hospital em Nova Iorque, não conseguiu se recuperar completamente dos seus ferimentos. No seu país natal também não tinha a mesma fama que tinha na França, agora tendo que lidar com racismo frequentemente. Ao tentar retornar para Paris, em 1945, descobriu que seu clube havia sido destruído. Com uma pensão do governo francês, pode comprar um apartamento no Harlem, em Nova Iorque.

Em 1949, durante um concerto musical na cidade de Peekskill, organizado por Paul Robeson, uma revolta começou quando várias pessoas negras que atendiam o evento foram atacadas por uma multidão de brancos (que também incluiam policiais). Bullard foi ferido seriamente. Ninguém foi punido pelo ocorrido, mesmo quando imagens que mostravam ele sendo espancado por dois policiais foram divulgadas.

Em 1954, ele foi convidado pelo governo da França a um evento no Túmulo do soldado desconhecido da cidade de Paris. Em 1959, foi feito Chevalier (cavaleiro) e recebeu a medalha Légion d'Honneur das mãos do general Charles de Gaulle. De volta aos Estados Unidos, ele passou seus últimos anos na obscuridade, falecendo de câncer de estômago, em 12 de outubro de 1961, aos 66 anos de idade.

Posteriormente foi agraciado com várias honrarias por parte dos governos francês e americano.

Ligações externas

"James Eugene Bullard" Base des Personnels de l'aéronautique militaire, Secrétariat Général pour l'Administration, Ministère de la Defence

Naturais da Geórgia (Estados Unidos)
Norte-americanos de ascendência haitiana
Descendentes de indígenas dos Estados Unidos
Músicos afro-americanos
Pugilistas afro-americanos
Militares dos Estados Unidos
Militares da França
Pessoas da Primeira Guerra Mundial (Estados Unidos)
Veteranos da Primeira Guerra Mundial dos Estados Unidos
Pessoas da Segunda Guerra Mundial (França)
Veteranos da Segunda Guerra Mundial dos Estados Unidos
Cavaleiros da Ordem Nacional da Legião de Honra
Esquadrilha Lafayette
Mortes por câncer de estômago
Naturais de Columbus (Geórgia)

Eugene Bullard


An Pseudalaemon fremantlii in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Lort Phillips hadton 1897. An Pseudalaemon fremantlii in nahilalakip ha genus nga Pseudalaemon, ngan familia nga Alaudidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Pseudalaemon

Pseudalaemon fremantlii


Kaliwatan sa alibangbang ang Labedera vitgreus. Una ning gihulagway ni Paul Dognin ni adtong 1901. Ang Labedera vitgreus sakop sa kahenera nga Labedera, ug kabanay nga Lasiocampidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Labedera

Labedera vitgreus


Out of Control è il secondo album solista dell'ex batterista dei Kiss Peter Criss, pubblicato nel settembre del 1980. L'album riscosse uno scarso successo di vendite, e fu ristampato in CD solo nel 1997. L'ultima traccia dell'album è una cover della nota canzone As Time Goes By, di cui Peter Criss canta soltanto le prime due righe della prima strofa.

La donna ritratta nella parte inferiore sinistra della copertina è Debra Jensen, la allora moglie di Peter Criss.

Tracce
By Myself (Peter Criss, Stan Penridge, David Wolfert) – 3:36
In Trouble Again (Criss, Penridge) – 3:22
Where Will They Run? (Criss, Penridge) – 3:54
I Found Love (Criss, Penridge, Wolfert) – 3:30
There's Nothing Better (Criss, Penridge) – 3:34
Out of Control (Criss, Penridge) – 4:03
Words (Criss, Penridge) – 4:44
You Better Run (Eddie Brigati, Felix Cavaliere) – 2:42
My Life (David Buskin, Criss, Wolfert) – 3:42
Feel Like Letting Go (Criss, Penridge) – 5:11
As Time Goes By (intro) (Herman Hupfeld) – 0:14

Formazione
 Peter Criss – voce principale e secondaria, batteria, percussioni
 Stan Penridge – chitarra, voce secondaria
 David Wolfert – chitarra, sintetizzatore
 Tony Mercandante – basso, voce secondaria
 Stu Woods – basso
 Benny Harrison – sintetizzatore, tastiere, voce secondaria
 Ed Walsh – sintetizzatore
 Greg Zanthus Winter – sintetizzatore
 David Buskin – voce secondaria
 George Young – sassofono

Collegamenti esterni

Out of Control (Peter Criss)


An Pachyta bicuneata in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Victor Ivanovitsch Motschulsky hadton 1860. An Pachyta bicuneata in nahilalakip ha genus nga Pachyta, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Pachyta

Pachyta bicuneata


An Acronia perelegans in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni John Obadiah Westwood hadton 1863. An Acronia perelegans in nahilalakip ha genus nga Acronia, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Philippines. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Acronia

Acronia perelegans


Wednesday er en amerikansk gyserkomedie tv-serie baseret på karakteren Wednesday Addams fra The Addams Family. Serien er skabt af Alfred Gough og Miles Millar, med Jenna Ortega i hovedrollen, som titelkarakteren, hvor Catherine Zeta-Jones, Luis Guzmán, Isaac Ordonez, Gwendoline Christie, Riki Lindhome, Jamie McShane, Fred Armisen og Christina Ricci optræder i biroller. Fire ud af de otte afsnit er instrueret af Tim Burton, der også fungerer som executive producer.

Referencer

Eksterne henvisninger

Amerikanske tv-serier fra 2020'erne
Fantasy-tv-serier fra USA
Tv-serier fra Netflix

Wednesday (tv-serie)


Kaliwatan sa uk-ok ang Reticulitermes cancrifemuris. Una ning gihulagway ni Zhu ni adtong 1984. Ang Reticulitermes cancrifemuris sakop sa kahenera nga Reticulitermes, ug kabanay nga Rhinotermitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Reticulitermes

Reticulitermes cancrifemuris


Monica Seles conquistou o título ao derrotar a australiana Jelena Dokić por 6-3, 6-3 na final.

Cabeças de chave

Chave

Final

Chave 1

Chave 2

Ligações externas

Circuito WTA de 2001
WTA da Costa do Sauípe
C

WTA da Costa do Sauípe de 2001 - Simples


Condé-en-Normandie é uma comuna francesa na região administrativa da Normandia, no departamento de Calvados. Estende-se por uma área de 62,98 km².

A municipalidade foi estabelecida em 1 de janeiro de 2017 e consiste na fusão das antigas comunas de Condé-sur-Noireau, La Chapelle-Engerbold, Lénault, Proussy, Saint-Germain-du-Crioult e Saint-Pierre-la-Vieille. A comuna tem sua prefeitura em Condé-sur-Noireau.

Comunas de Calvados
Fundações na França em 2017

Condé-en-Normandie


An Lycodes eudipleurostictus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Jensen hadton 1902. An Lycodes eudipleurostictus in nahilalakip ha genus nga Lycodes, ngan familia nga Zoarcidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lycodes

Lycodes eudipleurostictus


The 1967 La Flèche Wallonne was the 31st edition of La Flèche Wallonne cycle race and was held on 28 April 1967. The race started in Liège and finished in Marcinelle. The race was won by Eddy Merckx of the Peugeot team.

General classification

References

1967 in road cycling
1967
1967 in Belgian sport
1967 Super Prestige Pernod

1967 La Flèche Wallonne


Wanda Szczepanowska (ur. 18 grudnia 1889 we Lwowie, zm. 4 lutego 1978) – polska malarka, artystka zajmująca się głównie tkactwem artystycznym.

Była córką Heleny z Wolskich oraz Stanisława Szczepanowskiego, siostrą Eleonory Plutyńskiej.

Studiowała na uniwersytetach we Lwowie, Oxfordzie i Lozannie. Za pracę w Polskich Kolumnach Sanitarnych bp. Adama Stefana Sapiehy w czasie I wojny światowej została odznaczona Medalem Niepodległości. Od 1923 roku studiowała  w Krakowie malarstwo w Wolnej Szkole Malarstwa i Rysunku Ludwiki i Wilhelma Mehofferów. Od jesieni 1925 roku kontynuowała naukę w Akademii Sztuk Pięknych w Warszawie. Od 1926 roku należała do Spółdzielni Artystów Plastyków "Ład". Dzięki chemicznemu wykształceniu została w Spółdzielni "Ład" kierowniczką farbiarni, którą prowadziła początkowo z Janiną Grzędzielską. Akademię Sztuk Pięknych w Warszawie ukończyła w 1930 roku.

Od września 1939 roku pracowała jako pielęgniarka w Szpitalu Ujazdowskim w Warszawie. Po wojnie zaangażowana w organizację warsztatów reaktywowanego "Ładu".

Od 1953 roku pełniła rolę pracownika dydaktycznego na warszawskiej ASP. Uprawiała głównie tkactwo krosnowe (gobeliny, kilimy) i żakardowe. Przyczyniła się do rekultywacji farbiarstwa roślinnego. W twórczości malarskiej wykorzystywała dawne techniki malarskie.

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Wanda Szczepanowska, Internetowy Polski Słownik Biograficzny [dostęp 2022-01-30].

Polscy malarze
Polscy tkacze
Urodzeni w 1889
Zmarli w 1978
Polscy twórcy tkaniny dekoracyjnej
Absolwenci Akademii Sztuk Pięknych w Warszawie
Ludzie urodzeni we Lwowie

Wanda Szczepanowska


New Jersey Copa FC, é uma agremiação esportiva da cidade de Metuchen, Nova Jersey. Atualmente disputa a National Premier Soccer League.

História

O clube é afiliado a FC Copa Academy, uma academia de futebol fundada em 2006 com o objetivo de formar jovens atletas. Em 2015 a academia resolveu inscrever uma equipe para disputar a NPSL e a time recebe o nome de New Jersey Copa SC. Sua primeira temporada foi em 2016, quando foi eliminado na final regional para o Clarkstown SC Eagles.

Ligações externas

Clubes de futebol de Nova Jérsei
Clubes de futebol fundados em 2015
Equipes da NPSL
Fundações nos Estados Unidos em 2015

New Jersey Copa Futbol Club


Kahenera sa mga insekto ang Allopsocus. Ang Allopsocus sakop sa kabanay nga Pseudocaeciliidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Allopsocus

Allopsocus


William Barbour (21 September 1865 – 17 June 1900) was a Scottish footballer who played in the English Football League for Accrington and Bury football clubs.

Barbour began his footballing career at Queen of the South Wanderers in 1887. Fans of the club were angry when he left to join Accrington in September 1888, and this led to the club being suspended by the Scottish Football Association for professionalism. Billy Barbour had received groceries in lieu of payment. Billy Barbour, playing at centre–forward, made his Accrington and League debut on 22 September 1888 at the County Ground, the then home of Derby County. The match ended as a 1–1 draw.

Season 1888-89

Barbour scored his debut League goal on 29 September 1888 at Victoria Ground, the then home of Stoke. Billy Barbour put Accrington 3–0 ahead of the home side early in the second–half. Accrington defeated Stoke 4–2. Barbour appeared in 19 of the 22 League matches played by Accrington in season 1888–89 scoring 13 League goals. Barbour, playing at centre–forward (18 appearances), was part of the Accrington forward–line that scored three–League–goals–or–more on seven separate occasions. Barbour top scored for Accrington in 1888–89 with 13 goals with eight of those goals coming in just four matches. Barbour scored two–in–a–match on the following dates/matches; 6 October 1888 at Thorneyholme Road, home of Accrington, in a 4–4 draw with Wolverhampton Wanderers; 3 November 1888 at Stoney Lane, the then home of West Bromwich Albion. Barbour got both Accrington goals in a 2–2 draw; 10 November 1888 at Trent Bridge, the then home of Notts County. Barbour got two of Accrington' goals in a 3–3 draw; 1 December 1888 at Thorneyholme Road, with Barbour getting two Accrington goals in a 5–1 victory over Burnley.

Season 1889-90

Season 1889 - 1890 was Accrington' most successful League campaign in its short membership of the League. The club finished sixth. Barbour played 16 League Matches (out of 22) six of which were won (Accrington won nine). He was Accrington' Joint top-scorer with Arthur Wilkinson scoring 11 goals plus two goals in the 1889-90 FA Cup campaign. Barbour scored in five of the nine wins Accrington achieved that season. At the end of the 1889-90 Season Barbour had scored 24 League goals over two seasons, all for Accrington, and he was Accrington' highest scorer.

Barbour continued to score regularly for Accrington making 34 League appearances and scoring 20 League goals from 1889–91. He also played in four FA Cup  ties and scored two goals in the same period. When he returned to Scotland in 1891 he had made 59 League and Cup appearances and scored 35 goals.

In 1891 he returned to Scotland to play for Annan.

In 1894 he joined Bury scoring 11 goals in 101 appearances over four seasons (109 appearances when you include the FA Cup).

In 1898 he joined Gravesend United, and left to join Millwall Athletic later the same year. He rejoined Gravesend in 1899.

Barbour worked as a dock labourer and played for Grays in 1900, which was sadly his last season, as in June 1900 he died suddenly due to failure of the heart caused by chronic alcoholism.

Statistics
Source:

=Test Match Bury vs Liverpool - Bury won 1-0 to win promotion to Division 1.

References

Scottish men's footballers
Accrington F.C. players
Bury F.C. players
Scottish Football League players
Sunderland Albion F.C. players
Gravesend United F.C. players
Millwall F.C. players
1865 births
1900 deaths
Men's association football forwards
Alcohol-related deaths in England
Queen of the South Wanderers F.C. players

Billy Barbour


Dell is an unincorporated community in Emerald Township, Faribault County, Minnesota, United States.

Notes

Unincorporated communities in Faribault County, Minnesota
Unincorporated communities in Minnesota

Dell, Minnesota


Adansonia gregorii is 'n boom wat deel van die Malvaceae familie is. Die spesie is endemies aan Australië waar dit in Wes-Australië en die Noordelike Gebied voorkom.

Bron
 Plants of the World Online

Adansonia
Flora van Australië
Endemiese plante van Australië

Adansonia gregorii


Jewhen Iwanowycz Duchin (ukr. Євген Іванович Духін; ur. 7 maja 1980) – ukraiński zapaśnik startujący w stylu wolnym. Wojskowy mistrz świata w 2002. Trzeci na akademickich MŚ w 2004. Piąty w Pucharze Świata w 2006 i szósty w 2007 roku.

Przypisy

Ukraińscy zapaśnicy
Urodzeni w 1988

Jewhen Duchin


An Brachyrhabdus bifasciatus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Aurivillius hadton 1917. An Brachyrhabdus bifasciatus in nahilalakip ha genus nga Brachyrhabdus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Brachyrhabdus

Brachyrhabdus bifasciatus


Pseudonymisering er en procedure til dataforvaltning og afidentificering, hvorved personoplysninger i en datapost erstattes af en eller flere kunstige identifikatorer eller pseudonymer. Et enkelt pseudonym for hvert erstattet felt eller samling af erstattede felter gør dataposten mindre identificerbar, mens den forbliver egnet til dataanalyse og databehandling.

Pseudonymisering er en måde at overholde EU's nye Databeskyttelsesforordnings (GDPR) krav om sikker opbevaring af personoplysninger. Pseudonymiserede data kan gendannes til deres oprindelige tilstand ved tilføjelse af information, der igen gør det muligt at identificere enkeltpersoner. I modsætning hertil har anonymisering til formål at forhindre genidentificering af personer i datasættet.

Se også

 Klinisk informationssystem
 Datamaskering
 Databeskyttelse

Referencer

Dataforvaltning

Pseudonymisering


Joy-Anna Forsyth (née Duggar; born October 28, 1997) is an American television personality. She is known for her appearances on TLC as part of the reality television shows 19 Kids and Counting (2008–2015) and Jill & Jessa: Counting On (2015–2021).

Personal life
Forsyth is the fifth daughter born to Jim Bob Duggar and Michelle (Ruark) Duggar, and the ninth of 19 children. She met Austin Forsyth at a homeschooling conference as a child. The couple married on May 26, 2017. They have three children: Gideon Martyn (b. February 23, 2018), Evelyn Mae (b. August 21, 2020), and Gunner James (b. May 17, 2023). In 2019, Forsyth suffered a stillbirth at 20 weeks, a daughter named Annabell Elise Forsyth. Forsyth maintains an active YouTube channel, which she updates weekly with vlogs updates including herself, her husband and children going about their daily lives.

References

External links

Living people
1997 births
Duggar family
Baptists from Arkansas
People from Washington County, Arkansas
Women who experienced pregnancy loss
Participants in American reality television series

Joy-Anna Forsyth


She Wanted to Marry a Hero er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Medvirkende
 Anna Rosemond som Elsie Plush
 Bernard Randall

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1910
Dramafilm fra USA

She Wanted to Marry a Hero


An Caprona in uska genus han Lepidoptera. An Caprona in nahilalakip ha familia nga Hesperiidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Caprona

Caprona


Actinotaenium  là một chi Song tinh tảo trong họ Desmidiaceae.

Hình ảnh

Chú thích

Tham khảo

Liên kết ngoài

Actinotaenium


An Characidium boehlkei in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Jacques Géry hadton 1972. An Characidium boehlkei in nahilalakip ha genus nga Characidium, ngan familia nga Crenuchidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Characidium

Characidium boehlkei


Groen chemie is 'n tak van die chemie wat daarop mik om omgewingsbesoedeling reg te stel.

'n Belangrike onderwerp is om nuwe tegnologieë en sakemodelle te help ontwikkel wat nie op fossiele brandstowwe baseer, maar dit kan ook die vervanging van besoedelende chemikalieë behels, soos natuurlike stowwe wat swamdodende eienskappe besit en maklik ontbind.

Ander belangrike voorbeelde van groen chemie sluit in: die uitfasering van die gebruik van chloorfluoorkoolwaterstowwe (CFC's) in koelmiddels, wat 'n rol gespeel het in die skep van die osoongat; die ontwikkeling van beter maniere om medisyne te maak, insluitend die bekende pynstiller ibuprofen en chemoterapie dwelm taxol; en die ontwikkeling van goedkoper, doeltreffender sonselle.

Verwysings

Chemie

Groen chemie


I Monti Nunatak (danese: Ymer Nunatak) sono un gruppo di monti della Groenlandia, il cui picco più alto raggiunge i 1096 m. Si trovano a 77°27'N 24°37'O; sono situati nel Parco nazionale della Groenlandia nordorientale, fuori da qualsiasi comune.

Collegamenti esterni
 *Gazetteer of Greenland, compilato da Per Ivar Haug, UBiT (Universitetsbiblioteket i Trondheim), agosto 2005, ISBN 82-7113-114-1

Nunatak

Monti Nunatak


María de los Ángeles Vera Montecoral (born 19 August 1940), known professionally as Pelusa Vera, is a Uruguayan actress, considered "one of the most prominent figures of theater and television in Uruguay." She began her career as a model, but then went to the theater and from there to television. She also ventured into radio. She was part of the cast of both Uruguayan and Argentine humor shows, such as , Teatro como en el teatro, Decalegrón, , , and Zapping.

She has received several awards and acted in several countries in Latin America and Europe. In 2010 she received an ex gratia pension "in virtue of services rendered to the national culture."

Career
His father, Dionisio Alejandro Vera, was a journalist for the newspaper El País, editor of a feature called "Filosofía de los lagartos". When Vera was about 15 years old, she started working at the Club de Teatro with Antonio Larreta, and began modeling. She acted at the  and at the University Theater, in plays by Peter Shaffer and Charles Dyer, among others. She was one of the first to appear on television in Uruguay, working for the three private channels (4, 10, and 12) in programs, commercials, and parades between 1957 and 1964.

She made her radio debut in the series Radioteatro de las Estrellas, in radio plays of the Radio Nacional studio at Palacio Salvo. In 1962 she made her debut in , a Uruguayan humor program that was also broadcast in Argentina.

In 1964 Vera traveled to Europe as a correspondent for the newspaper El País in Germany. At the same time she continued to work as a model for international magazines such as Für Sie and advertising agencies. Later she traveled to France, still as a correspondent for El País, while doing various jobs. She entered the University of the Theater of Nations, touring the university together with the Spanish director Víctor García, with whom she founded El Retablo, the first Spanish-speaking theater in Paris. The first play shown in the former Grand Guignol Theater was Historias para ser contadas by Osvaldo Dragún. The cabaret "La Fontaine de quatre saisons" also reopened, showing La Rosa de papel by Ramón del Valle-Inclán.

In 1966 she returned to South America, working in theater and television in Montevideo and Buenos Aires. From then until 1992 she was a fixture on the programs that followed Telecataplúm in both cities, like Decalegrón (1977), Jaujarana, Teatro como en el teatro, Alta comedia, Hiperhumor, Zapping, and Shopping Center. In the 1980s she hosted two radio programs: La Revista de Pelusa on Radio Maldonado and Veraneando en Punta, broadcast to several cities in Uruguay, Argentina, and Brazil on Radio Sarandí. She also hosted her first television program, Pelusa TV los sábados, broadcast on Channel 9 from Punta del Este. She followed this up from 1993 to 1995 with a program on which she was also a producer, Todo bien, which would be broadcast by cable and nationwide TV on 25 channels, as well as in Argentina and Brazil.

In 1993 Vera put on the unipersonal Cosas mías, a work of café-chantant that took her to the interior of the country, Buenos Aires, and Caracas. She was also chosen to represent Uruguay in the 20th International Theater of Oriente, developed in Venezuela in 1994, the year in which she also played in Nosotras que nos queremos tanto at the Teatro del Centro. Cosas mías would remain running until 2004.

Vera was a juror in the official contest of the Carnival organized by  in the category Comedy and Overall Joy. In September 2009, the executive branch was asked to grant her an ex gratia pension "by virtue of services provided to the national culture," which was granted in August 2010, after being rejected in October 2009 per a report from the Permanent Commission for the Processing of Ex Gratia Pensions.

In 2011 she participated in a video produced by members of the Movement for a Sustainable Uruguay and the Commission of Neighbors and Friends of Punta del Diablo, to warn about the risks of surface mining. Other Uruguayan personalities appeared alongside her, such as Osvaldo Laport, Pitufo Lombardo, Miguel Nogueira, Cristina Morán, Eunice Castro, Silvia Kliche, and Dani Umpi.

Filmography
  (1985)

Awards
In the 1970s, Vera won a poetry contest of the  together with other actors, and as a result, in 1973 10 of her poems were published in the book Los actores poetas. In 1990 and 1994 she was the winner of the Tabaré Award for best humorous actress.

Notes

References

External links

1940 births
Actresses from Montevideo
Living people
Uruguayan female models
Uruguayan stage actresses
Uruguayan television actresses

Pelusa Vera


An Hippopsicon albopleurum in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1949. An Hippopsicon albopleurum in nahilalakip ha genus nga Hippopsicon, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Kenya.
 Rwanda.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hippopsicon

Hippopsicon albopleurum


Kaliwatan sa isda ang Astronesthes lampara. Una ning gihulagway ni Nikolai V. Parin ug Borodulina ni adtong 1998. Ang Astronesthes lampara sakop sa kahenera nga Astronesthes, ug kabanay nga Stomiidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
sidlakang Kadagatang Pasipiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Astronesthes

Astronesthes lampara


An Pseudechis guttatus in uska species han Hydrophiidae nga ginhulagway ni De Vis hadton 1905. An Pseudechis guttatus in nahilalakip ha genus nga Pseudechis, ngan familia nga Hydrophiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pseudechis

Pseudechis guttatus


The Dark Prophecy (traduzido no Brasil como A Profecia das Sombras e em Portugal como A Profecia Negra) é um romance de fantasia inspirado na mitologia greco-romana escrito por Rick Riordan. É o segundo livro da série As Provações de Apolo, segundo spin-off de Percy Jackson & the Olympians. Foi lançado nos Estados Unidos e no Brasil em 2 de maio de 2017.

Nesta história, Apolo, transformado em humano por Zeus e com o nome Lester Papadopoulos, juntamente com Leo Valdez e Calipso, continua sua missão de recuperar os cinco oráculos da Grécia Antiga posse de Nero e seus amigos imperadores para obter o perdão de seu pai. Desta vez, os três vão para Indianápolis para recuperar a Caverna de Trofônio.

Sinopse
''Não basta ter perdido os poderes divinos e ter sido enviado para a terra na forma de um adolescente espinhento, rechonchudo e desajeitado. Não basta ter sido humilhado e ter virado servo de uma semideusa maltrapilha e desbocada. Nããão. Para voltar ao Olimpo, Apolo terá que passar por algumas provações. A primeira já foi: livrar o oráculo do Bosque de Dodona das garras de Nero, um dos membros do triunvirato do mal que planeja destruir todos os oráculos existentes para controlar o futuro. Em sua mais nova missão, o ex-deus do Sol, da música, da poesia e da paquera precisa localizar e libertar o próximo oráculo da lista: uma caverna assustadora que pode ajudar Apolo a recuperar sua divindade — isso se não matá-lo ou deixá-lo completamente louco. Para piorar ainda mais a história, entra em cena um imperador romano fascinado por espetáculos cruéis e sanguinários, um vilão que até Nero teme e que Apolo conhece muito bem. Bem demais. Nessa nova aventura eletrizante, hilária e recheada de péssimos haicais, o ex-imortal contará com a ajuda de Leo Valdez e de alguns aliados inesperados — alguns velhos conhecidos, outros nem tanto, mas todos com a mesma certeza: é impossível não amar Apolo.''

Ligações externas

Livros de 2017
Romances de fantasia dos Estados Unidos
Romances de aventura dos Estados Unidos
Romances jovem-adultos dos Estados Unidos
As Provações de Apolo

The Dark Prophecy


The 2018 Gibraltar Darts Trophy was the seventh of thirteen PDC European Tour events on the 2018 PDC Pro Tour. The tournament took place at Victoria Stadium, Gibraltar from 8–10 June 2018. It featured a field of 48 players and £135,000 in prize money, with £25,000 going to the winner.

Michael Smith was the defending champion after defeating Mensur Suljović 6–4 in the 2017 final, but he lost 6–5 to Jermaine Wattimena in the second round.

Michael van Gerwen won the title for a third time by defeating Adrian Lewis 8–3 in the final.

Prize money
This is how the prize money is divided:

Prize money will count towards the PDC Order of Merit, the ProTour Order of Merit and the European Tour Order of Merit, with one exception: should a seeded player lose in the second round (last 32), their prize money will not count towards any Orders of Merit, although they still receive the full prize money payment.

Qualification and format
The top 16 entrants from the PDC ProTour Order of Merit on 11 May will automatically qualify for the event and will be seeded in the second round.

The remaining 32 places will go to players from five qualifying events – 18 from the UK Qualifier (held in Milton Keynes on 18 May), eight from the West/South European Qualifier (held on 30 May), four from the Host Nation Qualifier (held on 7 June), one from the Nordic & Baltic Qualifier (held on 25 May) and one from the East European Qualifier (held on 24 February).

The following players will take part in the tournament:

Top 16
  Michael van Gerwen (champion)
  Michael Smith (second round)
  Peter Wright (quarter-finals)
  Rob Cross (quarter-finals)
  Daryl Gurney (third round)
  Mensur Suljović (second round)
  Joe Cullen (third round)
  Jonny Clayton (quarter-finals)
  Ian White (second round)
  Dave Chisnall (second round)
  James Wade (third round)
  Darren Webster (second round)
  Simon Whitlock (third round)
  Mervyn King (second round)
  Gerwyn Price (quarter-finals)
  Stephen Bunting (second round)

UK Qualifier
  Richie Burnett (first round)
  Andy Boulton (third round)
  James Wilson (first round)
  Adrian Lewis (runner-up)
  Michael Barnard (second round)
  Barrie Bates (first round)
  Adam Huckvale (second round)
  Mark Dudbridge (first round)
  Steve West (semi-finals)
  Jamie Lewis (first round)
  Chris Dobey (third round)
  Robert Thornton (first round)
  Ross Smith (second round)
  Steve Lennon (first round)
  Matt Padgett (first round)
  Brendan Dolan (second round)
  Paul Nicholson (semi-finals)
  Ritchie Edhouse (first round)

West/South European Qualifier
  Jermaine Wattimena (third round)
  Jeffrey de Graaf (first round)
  Toni Alcinas (first round)
  Max Hopp (third round)
  Cristo Reyes (second round)
  Vincent van der Voort (second round)
  Mike De Decker (second round)
  Hannes Schnier (second round)

Host Nation Qualifier
  Antony Lopez (first round)
  Clayton Otton (first round)
  Roy Asquez (first round)
  Tony Dawkins (first round)

Nordic & Baltic Qualifier
  Darius Labanauskas (second round)

East European Qualifier
  Krzysztof Ratajski (first round)

Draw

References

2018 PDC European Tour
2018 in Gibraltarian sport
Darts in Gibraltar
June 2018 sports events in Europe

2018 Gibraltar Darts Trophy


Kaliwatan sa karpa ang Phoxinus steindachneri. Una ning gihulagway ni Henry Emile Sauvage ni adtong 1883. Ang Phoxinus steindachneri sakop sa kahenera nga Phoxinus, ug kabanay nga karpa.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hapon
 Koreya
amihanan-sidlakang Asya
 Rusya sa Asya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Hapon
Karpa sa Koreya
Karpa sa Asya
Karpa sa Rusya
Phoxinus

Phoxinus steindachneri


Students For Liberty (SFL) é uma organização sem fins lucrativos neoliberal com origens nos Estados Unidos e atuação internacional, com presença em 110 países. Formada em 2008, é também uma rede de grupos estudantis afiliados. Tem como propósito "educar, desenvolver, e empoderar a próxima geração de líderes em prol da liberdade".

No Brasil
A rede brasileira é a Students For Liberty Brasil. Fundada em 2012, conta com mais de 1500 membros de todos os estados brasileiros, 65% do total de estudantes afiliados à rede ao todo. Segundo o presidente do movimento no Brasil, Nycollas Sutil Liberato, o objetivo da rede brasileira seria "educar, empoderar e desenvolver a próxima geração de líderes liberais", isto é, o mesmo da sua "matriz" americana. Além disto, a rede oferece treinamentos na Atlas Network, nos Estados Unidos, e em outras instituições para os grupos filiados.

Ligações externas

 Website oficial do Students for Liberty Brasil

Libertarianismo nos Estados Unidos
Instituições sem fins lucrativos
Organizações estudantis dos Estados Unidos
Organizações políticas
Organizações fundadas em 2008
Liberalismo clássico

Students for Liberty


Krumsø Sogn er et sogn i Lolland Østre Provsti (Lolland-Falsters Stift). Det blev oprettet 1. januar 2022 ved sammenlægning af Vester Ulslev Sogn, Øster Ulslev Sogn og Godsted Sogn.

Alle 3 sogne havde hørt til Musse Herred i Maribo Amt. Begge sognekommunerne Vester Ulslev og Øster Ulslev-Godsted blev ved kommunalreformen i 1970 indlemmet i Nysted Kommune, der ved strukturreformen i 2007 indgik i Guldborgsund Kommune.

I Krumsø Sogn findes Vester Ulslev Kirke, Øster Ulslev Kirke og Godsted Kirke.

Stednavne, se de 3 gamle sogne.

Noter

Eksterne kilder/henvisninger

Sogne i Guldborgsund Kommune
Sogne i Lolland-Falsters Stift
Etableret i 2022

Krumsø Sogn


An Turdus amaurochalinus in uska species han Aves nga ginhulagway ni Cabanis hadton 1850. An Turdus amaurochalinus in nahilalakip ha genus nga Turdus, ngan familia nga Turdidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Turdus

Turdus amaurochalinus


Synthwave (zwany też retrowave lub futuresynth) – gatunek muzyki elektronicznej, zwany również nowoczesnym synthpopem. Powstał w połowie lat 2000. z inicjatywy internetowej społeczności producentów muzycznych, zainspirowanych twórczością takich artystów jak Kavinsky, Justice czy College (muzyka elektroniczna, tech house), którzy to swoje kompozycje kreują w oparciu o muzykę filmową oraz gier komputerowych lat 80. Popularność synthwave wzrosła w 2011 roku wraz z powstaniem wytwórni płytowej NewRetroWave, specjalizującej się wyłącznie w tym nurcie. Synthwave naśladuje utwory z gatunku fantastyki naukowej, akcji, retrofuturyzmu i horroru lat 80., czasami też cyberpunku. W przeciwieństwie do Vaporwave, z którym często jest mylony, nie służy parodiowaniu czy karykaturalizowaniu popkultury tamtych czasów, tylko jej gloryfikacji, celebracji i wywołaniu uczucia nostalgii, mimo że odbiorca tych dzieł często nie żył jeszcze w owym okresie historycznym.

Przykładowi twórcy
 Mitch Murder,
 Power Glove,
 Timecop1983,
 The Midnight,
 Mega Drive,
 Lazerhawk.
 FM-84.

Przypisy

Linki zewnętrzne
Dlaczego synthwave? (Magazyn Magivanga)

Gatunki muzyki elektronicznej
Społeczność internetowa
Cyberpunk

Synthwave (lata 2000.)


Ten Rapid (Collected Recordings) 1996–1997 – pierwszy album kompilacyjny szkockiego zespołu Mogwai, wydany 17 kwietnia 1997 roku. Zawiera 9 utworów, wydanych poprzednio na singlach lub składankach, oraz jedno nagranie premierowe ("End").

Album

Historia
Zespół Mogwai został założony w 1995 roku w Glasgow w Szkocji przez gitarzystę i wokalistę Stuarta Braithwaite'a, gitarzystę Dominica Aitchisona i perkusistę Martina Bullocha. Później dołączył do nich jeszcze jeden gitarzysta, John Cummings. Zespół zadebiutował na rynku fonograficznym w marcu 1996 roku singlem "Tuner", po którym został wydany singiel dzielony z zespołem Dweeb, zatytułowany "Angels vs. Aliens". W dalszej części roku wydany został "Summer", a na początku 1997 roku "New Paths to Helicon". Te wczesne nagrania z lat 1996 – 1997 zespół postanowił wydać na składance Ten Rapid. Składanka ukazała się jako album CD nakładem wytwórni Rock Action Records w Wielkiej Brytanii i Jetset Records w USA; w USA ta sama wytwórnia wydała również składankę jako LP. Ten Rapid doczekał się wznowień w XXI wieku: w 2002 roku w Australii (nakładem wytwórni Spunk), w 2003 roku w Wielkiej Brytanii i Europie (nakładem Rock Action Records) i w 2004 roku w USA (nakładem Jetset Records jako podwójna EP-ka w nakładzie limitowanym do 1000 egzemplarzy).

Lista utworów
Wszystkie utwory zostały napisane przez Mogwai. Utwory "Summer" i "Ithica 27 Ф 9" zostały wydane uprzednio na singlach przez wytwórnię Love Train (1996); ta sama wytwórnia wydała również we wrześniu "A Place For Parks". "Angels Vs. Aliens" stanowi powtórnie zarejestrowaną wersję nagrania ze splitowego singla z zespołem Dweeb, wydanego przez Ché Trading w lipcu 1996 roku. "I Am Not Batman" znalazł się wcześniej na promocyjnej kasecie Hoover Your Head - Ten Day Weekend, wydanej w październiku. "Tuner" stanowi powtórnie nagraną wersję singlową. "Helicon 2" i "Helicon 1" zostały opublikowane przez Wurlitzer Jukebox w styczniu 1997 roku. Jedynie "End" jest nagraniem premierowym (jest to utwór "Helicon 2" odtworzony od tyłu).

Muzycy

Mogwai
 Dominic Aitchison – gitara basowa, gitara
 John Cummings – gitara
 Martin Bulloch – perkusja
 Stuart Leslie Braithwaite – gitara, instrumenty klawiszowe, wokal, instrumenty perkusyjne

Produkcja
 Paul Savage – producent muzyczny (utwory: 1, 3–7, 9)
 Andy Miller – producent muzyczny (utwory: 2, 8)

Okładka
 Vic (Victoria Braithwaite) – okładka

Opinie krytyków
Zdaniem Stephena Thomasa Erlewine'a z AllMusic Ten Rapid ma "nastrój tak spójny, że mógłby pochodzić z tej samej sesji. (…) Każda z ich piosenek brzmi jakby krążyła w kółko, otaczając się wzajemnie zazębiającymi się, matematycznymi wzorami. (…) Ten Rapid nie wciąga od razu, choć jest intrygujący".

Przypisy

Albumy kompilacyjne Mogwai
Albumy muzyczne wydane w roku 1997
Albumy Rock Action Records
Albumy Jetset Records


Ang Gora Sokhta ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Sōkhtah (bukid sa Apganistan, Helmand),
 Sōkhtah (bukid sa Apganistan, Wilāyat-e Zābul),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Gora Sokhta


Della famiglia dei principi Čerkasskij, era figlia del principe cabardino Temrjuk.

Biografia

Dopo la morte della sua prima moglie, Anastasija Romanovna Zachar'ina, Ivan IV pensò di sposare Caterina, sorella del re di Polonia, ma quest'ultimo pretendeva in cambio Pskov, Smolensk e Novgorod. Nel 1560 lo Zar mandò a cercare una sposa presso i principi caucasici, e il 15 luglio 1561 giunse a Mosca la principessa Kučenej, accompagnata dal fratello Saltankul, e fu scelta come moglie.

La principessa pertanto si battezzò, assumendo il nome di Marija, e il 21 agosto furono celebrate le nozze. La coppia ebbe un unico figlio, Vasilij (2 marzo - 5 maggio 1563, che morì ad appena due mesi di vita. Negli anni seguenti accompagnò spesso lo zar nei suoi pellegrinaggi in diversi monasteri.

Nella storia russa tradizionalmente Marija Temrjukovna è vista come una presenza negativa nella vita di Ivan IV: alcuni contemporanei accusarono Maria di controllare lo zar e di avere pesanti responsabilità nella svolta in senso repressivo della politica della Moscovia. Heinrich von Staden, un avventuriero che visse a lungo alla corte di Mosca, scrisse che fu proprio lei a dare a Ivan l'idea dell'Opričnina.

Marija Temrjukovna morì nel 1569 e fu sepolta nella chiesa del Monastero femminile dell'Ascensione, al Cremlino, accanto ad Anastasija Romanovna.
Nel 1929, in seguito alla distruzione del monastero, le spoglie furono traslate nella Cattedrale dell'Arcangelo Michele. Come dopo la morte della sua prima moglie, Ivan sospettò che i boiardi l'avessero avvelenata.

Altri progetti

Coniugi degli zar di Russia

Marija Temrjukovna