Willem Tanke (born April 4, 1959 in Hengelo, the Netherlands) is an organist and acclaimed recitalist known for his interpretations of works by J.S. Bach, Max Reger, Olivier Messiaen and contemporary composers. In addition he is noted for his own musical language as an improviser and a performing composer. As a teenager, he was drawn especially to wanting to play the organ by the religiously-inspired music of J.S. Bach and Olivier Messiaen, and also John Coltrane.

Career

Willem Tanke studied organ and improvisation with Jan Welmers, music theory with Joep Straesser and electronic music with Ton Bruynel at Utrecht Conservatory from 1977 till 1985. He concluded his studies with the Performance Diploma for Organ with full marks (the grade of 10 and honours), and also with diplomas for music theory and improvisation.

In 1984 he sent a recording of Olivier Messiaen's Livre d'orgue to the composer and received an enthusiastic letter from Messiaen's wife, the pianist Yvonne Loriod, assisting him to obtain a scholarship from the Dutch government and the Prins Bernhard Foundation for advanced studies of Messiaen's organ works, which he undertook with Jennifer Bate in London and  in Düsseldorf in the late '80s.

In the early part of his career Willem Tanke specialized in the interpretation of organ works by Olivier Messiaen, Max Reger and late 20th century composers. In 1994 he performed Messiaen's complete organ works in Haarlem (the Netherlands) and Puebla and Guadalajara (Mexico).

Between 1972 and 1988 Willem Tanke was organist to various Roman Catholic churches in Hengelo and De Bilt. From 1989 until 2003 he was organist at St. Willibrordus Church in Berkel-Enschot, where he made recordings for his CDs, "My friend the Indian and other pieces" and "Imaginary Day". His SuperAudioCD "Meditations for a lent" consists entirely of recordings made at the Loret organ in Berkel-Enschot.
Between 1998 and 2000 he was also organist of the Scots International Reformed Church in Rotterdam. Accompanying the African choir there, he learnt around forty songs from in particular Ghana and Cameroon.

In the 21st century Willem Tanke became increasingly known as an improviser and a performing composer, solo and with other musicians. In 2006 he developed the 'rolling wrist' technique: the wrist rolls over the keyboard in order to produce fluent clusters and suggest micro-tones.

Willem Tanke was a professor of organ as a main subject at Utrecht University of Professional Arts Education from 1988 until 2000. Since 2001 he has been teaching theory and improvisation at Codarts, University for the Arts, Rotterdam. From 2006 until 2008 he carried out research for Codarts World Music Research Group called "The Art of Doing Nothing". This research aimed at "improving mental and physical preconditions for musicianship by creating a good balance between performing, improvising and composing, with the help of analysis and research." For the instruction of students who participated in "The Art of Doing Nothing" the following text was used:

"At the beginning there is silence, which allows a good performing attitude to develop, with a calm, concentrated mind, a relaxed body and steady breathing from the lower stomach. With this attitude improvisation results in, for example, a number of rhythmic patterns and melodies. Of these, the most interesting are remembered, recorded, or written down on paper. Gradually, after some hours, days, or even months, a certain structure will be developed, based on the composer's judgment of the right balance between repetition, variation and contrast. At the end, the various improvisations crystallize into a composition. This composition has to be learned by heart, because the discipline of memorizing the rhythmic patterns and melodies is necessary for developing the freedom from which new improvisations can be created. This procedure has a certain resemblance to improvising and composing in, for instance, classical Indian and Iranian music. Brief compositions may be the starting-point for numerous improvisations that can ultimately lead to new compositions. The process is somewhat similar to the continuous changes that take place in any living language."

In 2006 and 2007 Willem Tanke lectured at symposia at the National Centre for the Performing Arts in Mumbai, organized by the ITC-Sangeet Research Academy.

In 2008 he gave a lecture-recital at a symposium on Olivier Messiaen organized by  the Lemmensinstituut in Leuven (Belgium).

Tanke issued his own improvisations and compositions on CD and SuperAudioCD between 1997 and 2007. From then onwards he published his music in particular on his YouTube channel. In 2018 he created a website called "Playing Keyboard Instruments in the 21st Century" in order to document his expertise in playing the pipe organ, the piano and synthesizers/keyboards.

Discography

As a primary artist - classical organist

1999 8 CD-box Olivier Messiaen Complete Organ Works

2006 Super Audio CD Max Reger - Variationen und Fuge fis-moll  über ein Originalthema op. 73; Willem Tanke - Two Wind Fantasies

2007 Remastered 8 CD-box Olivier Messiaen Complete Organ Works

2008 2 DVD-set Olivier Messiaen Livre d' orgue/Organ Works

As a primary artist - improviser/performing composer

1997 CD Spiritual Homeland works for Yamaha SY99 synthesizer

2001 CD My friend the Indian and other pieces with Hans Kulk, analogue synthesizer, Martijn Alsters, wind midi controller and René van Commenée, percussion

2005 CD Imaginary Day - 21 Fantasies for organ

2006 Super Audio CD Max Reger - Variationen und Fuge fis-moll  über ein Originalthema op. 73; Willem Tanke - Two Wind Fantasies

2007 Super Audio CD Meditations for a lent

As a composer:

2006 DVD Ways of Intensity  compositions for piano performed by Manila Santini, Ivan Rutkauskas, Ayano Shimada, Eva-Maria Rauter, Fernando Altamura, Viktoriya Yermolyeva, Esra Kalkanoglu and Jordina Milla y Benseny

With other musicians as a classical organist

1993 Looking Ears I Compositions by Ton Bruynel (Tanke plays the organ on track 7, Dust)

1999 Jan Welmers Organ Works (Tanke plays on track 4, Licht en Donker II)

2001 "Ecoute, écoute"! - Compositions by Roderik de Man (Tanke plays the organ on track 2, Vanishing Points)

2004 Looking Ears Complete - Compositions by Ton Bruynel (Tanke plays the organ on CD 1 track 7, Dust, CD 4 track 6, Reliëf, CD 5 track 7, Arc and CD 6 track 4, Kolom)

2006 Mense Ruiter Orgelmakers (Tanke plays the organ on CD 1 tracks 1-7, organ works by J.S. Bach, Joh. Brahms and W. Tanke)

2015 Merkstenen - Compositions by Jan Welmers (Tanke plays the piano on track 5, Monologen)

With other musicians as an improviser

1999 CD The Tao of Physics -Variations for organ, keyboards and processors in collaboration with Vidna Obmana, electronics

2006 Mense Ruiter Orgelmakers (Tanke plays the organ on CD 1 tracks 1-7, organ works by J.S. Bach, Joh. Brahms and W. Tanke)

2011 Genadeloos - Gijs Hendriks (Tanke plays the piano on tracks 6 and 7, Instant Composing Music No 2 and 3)

2012 MultiTasking - Henri Bok  (Tanke plays the piano on track 11, Improvisation I, and the organ on track 12, Bell Board)

Not yet issued

2008 Album with Mike Garson for two pianos

Special projects

2002 WIND with visual artist Jan Doms and Vidna Obmana, Biennale Rotterdam

2016 "The Enchanted Desert" for organ, flute and percussion, with dance and performance

2017 "Olivier Messiaen and the Cave of Forgotten Sounds" for organ solo

Articles

2007 "New Ways of Improvisation in Western Classical Music", Journal of the Indian Musicological Society.

2007 "The Art of Doing Nothing", Piano Bulletin European Piano Teachers Association.

2007 "Nieuwe invalshoeken voor compositie en improvisatie", Het Orgel.

2008 "The Art of Doing Nothing", Adem.

2008 "Van Messiaen tot...Improvisaties en composities op vogelgezangen van Messiaen".

Lectures

1992 "Orgelbau und Musiktechnologie", Colloquium "Die Orgel in Ostdeutschland und in Polen", Frankfurt/Oder

2006 "New Ways of Improvisation in Western Classical Music", seminar on Improvisation in Music,  ITC Sangeet Research Academy, Mumbai

2007 "Composition as a Framework for Improvisation", seminar on Composing, Composition & Composers in Music, ITC Sangeet Research Academy, Mumbai

2014 "Re-vitalizing a performance practise of the eighteenth and nineteenth century through contemporary improvisation", Royal Music Association, University of Birmingham

2016 "Comment un organiste, non musicien de jazz, peut s'affilier au jazz contemporain par le biais de Messiaen et du jeu avec un joueur de tabla", Université Laval, Québec

Awards and honors

1998 "Silver medal of honor" Nederlandse Sint-Gregoriusvereniging

2000 "Diplôme de Médaille d'argent de la Société Académique d'Éducation et d'Encouragement "Arts-Sciences-Lettres" (Prix Thorlet)"

2015 "Schnittger Dream Prize" for innovation in organ art

References

External links
Willem Tanke's Official Website Retrieved 2019-1-30.

Dutch organists
Male organists
People from Hengelo
1959 births
Living people
21st-century organists
21st-century male musicians
Academic staff of Codarts University for the Arts

Willem Tanke


Biografia
Inizialmente impiegato come estremo ai tempi in cui militava al Clongowes Wood College, all'età di 18 anni D'Arcy debuttò nel rugby professionistico entrando nel .
Il 15 ottobre 1999 giunse anche il debutto con la nazionale irlandese contro la  durante la fase a gironi della .
D'Arcy vinse il suo primo trofeo di club conquistando la Celtic League 2001-02 con un ruolo decisivo nella finale vinta 24-20 contro il , avendo marcato una meta giocando all'ala.

Dal 2004 D'Arcy fu il primo centro titolare dell'Irlanda, formando, con il secondo centro Brian O'Driscoll, una stabile coppia che scese in campo in 50 occasioni.
A coronamento delle sue brillanti prestazioni nel Sei Nazioni 2004 D'Arcy fu votato migliore giocatore del torneo.
In quello stesso anno fu anche candidato al premio come miglior giocatore IRB dell'anno.
L'anno successivo partecipò al tour dei British and Irish Lions giocando nella partita pareggiata 25-25 contro l'.

D'Arcy fu nuovamente votato come migliore giocatore del Sei Nazioni durante l'edizione 2007 del torneo e partecipò successivamente alla Coppa del Mondo in Francia; dopo un lungo infortunio fece anche parte della squadra irlandese che conquistò il Grande Slam nel 2009.

Ancora nel 2009 vinse la sua prima Heineken Cup con il Leinster; lo stesso mese fu convocato dai  per giocare contro  e , mentre a giugno partecipò al tour in Sudafrica dei British and Irish Lions non collezionando però alcuna presenza nei test match ufficiali.
Nel 2011 prese parte alla sua terza Coppa del Mondo, mentre nel 2014 vinse il suo secondo Sei Nazioni con l'Irlanda.

Del maggio 2015 è la decisione di Gordon D'Arcy di ritirarsi dal rugby alla fine dell'ottobre successivo, ovvero al termine della .

Palmarès

 Leinster: 2008-09, 2010-11, 2011-12

 Leinster: 2012-13

 Leinster: 2001–02, 2007–08, 2011–12

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Gordon D'Arcy


Tugpahanan ang Tardamu Airport (Ininggles: Savu Island Airport) sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Nusa Tenggara Timur, sa habagatang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Tardamu Airport. Ang Tardamu Airport nahimutang sa pulo sa Savu Island.

Ang yuta palibot sa Tardamu Airport patag. Sa amihang-kasadpan, dagat ang pinakaduol sa Tardamu Airport. Ang kinahabogang dapit sa palibot dunay gihabogon nga  ka metro ug  km sa habagatan sa Tardamu Airport. Diyutay ray lumulupyo ining dapita. Sa rehiyon palibot sa Tardamu Airport, mga lawis, ug mga luuk talagsaon komon.

Ang klima tropikal nga kasalupan. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Disyembre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Enero, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Pebrero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Agosto, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga tugpahanan sa Provinsi Nusa Tenggara Timur

Tardamu Airport


Unibersidad ang Universitas Tadulako sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Sulawesi Tengah, sa amihanang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Universitas Tadulako.

Ang yuta palibot sa Universitas Tadulako kabungtoran sa sidlakan, apan sa kasadpan nga kini mao ang patag. Sa amihang-kasadpan, dagat ang pinakaduol sa Universitas Tadulako. Kinahabogang dapit sa palibot ang Bulu Kaparunoomo,  ka metros ni kahaboga ibabaw sa dagat,  km sa sidlakan sa Universitas Tadulako. Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Universitas Tadulako medyo hilabihan populasyon.. Ang kinadul-ang mas dakong lungsod mao ang Palu,  km sa habagatan sa Universitas Tadulako.

Hapit nalukop sa kaumahan ang palibot sa Universitas Tadulako.  Ang klima tropikal nga kasalupan. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Septiyembre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Hunyo, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Agosto, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Pebrero, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga unibersidad sa Sulawesi Tengah

Universitas Tadulako


Kalapukan ang Rawa Kella sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Nusa Tenggara Timur, sa habagatang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Ang Rawa Kella nahimutang sa pulo sa Pulau Raijua.

Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Rawa Kella medyo hilabihan populasyon.  Ang klima nga savanna. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Oktubre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Agosto, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Enero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Septiyembre, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga kalapukan sa Provinsi Nusa Tenggara Timur

Rawa Kella


Cueta gallagheri là một loài côn trùng trong họ Myrmeleontidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Hölzel miêu tả năm 2001.

Chú thích

Tham khảo

Cueta

Cueta gallagheri


An Lygosoma afrum in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Peters hadton 1854. An Lygosoma afrum in nahilalakip ha genus nga Lygosoma, ngan familia nga Scincidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lygosoma

Lygosoma afrum


José Manuel Fernández Reyes (ur. 18 listopada 1989 w Kordobie) – hiszpański piłkarz występujący na pozycji obrońcy w Córdobie.

Przypisy

Bibliografia

 Statystyki w bazie FutbolMe
 Statystyki w bazie BDFutbol

Hiszpańscy piłkarze
Urodzeni w 1989
Piłkarze Córdoby CF
Piłkarze Realu Saragossa
Piłkarze Realu Oviedo
Ludzie urodzeni w Kordobie

José Manuel Fernández


Susannah Ostrehan (died 1809) was a Barbadian businesswoman who owned a number of properties in Bridgetown. She was a freed slave, and acquired a number of slaves herself, many of which were friends or family she purchased in order to expedite their manumission.

Early life
Ostrehan was born into slavery. Her mother Priscilla had several other children and was owned by the Ostrehan family, who had been on the island since the 1600s and were prominent members of the plantocracy. Ostrehan was a mulatta, likely fathered by her mother's owner or one of his relatives. It is unclear at what point she was freed, but it occurred relatively early in her life; her mother and siblings remained enslaved.

Holdings

Property
By 1779, Ostrehan owned two houses in central Bridgetown, one on Reed Street and one on Back Church Street (now Suttle Street). Their tax assessment had increased significantly by the following year, suggesting substantial improvements had been made to the properties. Ostrehan continued to expand her property holdings over the following decades, and even expanded into other colonies – in 1799, she bought two seafront lots in St. George's, the capital of Grenada, which she had previously been renting. There is no definite evidence of what the properties were used for, but at least some of them were likely to have been hotels or boardinghouses.

Slaves
As was common for free blacks, Ostrehan assisted enslaved people once she had the means to do so. Some of the people she owned were family members, including her mother and probably her siblings – she "clearly felt that personal ownership of her family members was the safest option in a society ruled by private property". Others she purchased solely in order to free. Barbados had extremely strict manumission laws at the time, which had been imposed in order to limit the number of free blacks on the island. Owners had to pay £200 for male slaves and £300 for female slaves, and also had to show cause to the local authorities. It was often cheaper to manumit in other colonies, and Ostrehan assisted manumissions in Grenada, Dominica, and Berbice at various times. She also used agents to manumit family members, like her mother and niece Elizabeth Swain Bannister, in London. She kept slaves to work on her properties, and no attempts to free them were made before her death.

Death and estate
By the time of her death in late 1809, Ostrehan's wealth was concentrated in "two very large houses" in Bridgetown, which were valued at a combined total of £2,850. The total value of her estate was around £4,000, which included several smaller properties, household effects (mahogany furniture, silverware, porcelain), and thirteen slaves. Ostrehan had no children of her own, and willed most of her fortune to her two nieces, Mary and Susannah II.

Her mother was still enslaved at the time of her death, and thus unable to inherit property; she was willed to a friend, Christian Blackman, with instructions to free her and provide her a house. Four white acquaintances received £100 each, demonstrating the extent of her connections in Barbadian society. Ostrehan's nieces carried on the same line of business, operating hotels in the new colonies of Demerara and Berbice; Susannah II continued to own slaves up until the abolition of slavery in 1833, and received compensation for her loss.

See also
Amaryllis Collymore
Rachael Pringle Polgreen
Dorothy Thomas (entrepreneur)

References

1809 deaths
Barbadian businesspeople
Barbadian slaves
Barbadian women
British slave owners
19th-century British businesspeople
18th-century British businesspeople
18th-century British businesswomen
19th-century British businesswomen
Women slave owners

Susannah Ostrehan


Shun Cutlery is a kitchen knife brand of the KAI Group, headquartered in Tokyo, Japan. In the United States, Shun is sold by Kai USA in Tualatin, Oregon—alongside the Kershaw Knives and Zero Tolerance Knives brands.

History
The origins of the Kai Group date back to 1908, when founder Saijiro Endo established the company in Seki City, Japan. The company produced various cutlery throughout the 20th century, including folding knives, razors, and kitchen cutlery. In 2002, Kai introduced the Shun Cutlery brand to the Western market. All Shun knives are currently made in Seki City and are distributed to over 30 countries.

Awards

Shun has been recognized at the annual Blade Show in Atlanta, Georgia. Additionally, International Forum Design presented the Shun/Ken Onion Chef's Knife with an iF Product Design Award in 2005.

Products

Shun Cutlery produces several lines of kitchen knives in Seki City, Japan.

Shun Series

 Classic
 Classic Pro
 Dual Core
 Fuji
 Hikari
 Hiro
 Kaji
 Kanso
 Premier
 Shun Blue
 Sora

Appearances in media

A Shun Hollow-Ground Slicing Knife appeared in season 3 of Hannibal. A Classic Bird's Beak knife also made an appearance on True Detective.

A set of Shun Premier cutlery was seen on the season 4 finale of The Blacklist. Outdoorsman Steven Rinella also used a Premier Chef's Knife on season 5 of MeatEater.

Mystery writer Jeffery Deaver included a Shun Premier Slicing Knife in the crime novel The Kill Room.

A virtual Shun knife is an award in the mobile game Family Guy: The Quest for Stuff.

References

External links

 Shun Knives Review

2002 establishments in Oregon
Companies based in Tualatin, Oregon
Knife manufacturing companies
Manufacturing companies established in 2002
Japanese brands

Shun Cutlery


Ronda Jo Miller (born 21 April 1978) is a retired American professional deaf female basketball and volleyball player. She is one of the few deaf women basketball players to have tried out for WNBA. Miller is the first deaf woman to make an attempt to play in the WNBA league in 2005. However, she did not make the team.

Biography
Ronda Jo Miller was born profoundly deaf in Little Falls, Minnesota. As a child she played basketball with her brother, Robert using a hoop nailed to a shed next to their barn. She attended the Minnesota State Academy for the Deaf and at the Metro Deaf School. She graduated at Gallaudet University in 2001.

Career
She made her Deaflympic debut at the 1997 Summer Deaflympics as part of the US deaf basketball team that claimed the gold medal. She then became the member of the US deaf volleyball team and clinched silver and bronze medals at the 2001 Summer Deaflympics and 2005 Summer Deaflympics respectively.

Apart from her Deaflympic career, she had a historic stint with Gallaudet University women's basketball team, scoring over 1000 points for Bison.

In 1997, she was nominated for the ICSD Deaf Sportswoman of the Year award for her performance in the basketball event at the 1997 Summer Deaflympics. She was inducted into the Gallaudet Athletics Hall of Fame in 2008. She retired from international basketball competitions in 2014.

References

1978 births
Living people
American women's basketball players
American women's volleyball players
Deaf basketball players
American deaf people
Gallaudet University alumni
People from Little Falls, Minnesota
Deaf volleyball players
21st-century American women

Ronda Jo Miller


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Chorthippus willemsei. Una ning gihulagway ni Carl Otto Harz ni adtong 1971. Ang Chorthippus willemsei sakop sa kahenera nga Chorthippus, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Albanya
 Gresya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Albanya
Insekto sa Gresya
Chorthippus

Chorthippus willemsei


Kaliwatan sa muragkarpa ang Leptobotia punctata. Una ning gihulagway ni Li, Li ug Chen ni adtong 2008. Ang Leptobotia punctata sakop sa kahenera nga Leptobotia, ug kabanay nga Cobitidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya
 Pangmasang Republika sa Tsina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Muragkarpa
Muragkarpa sa Asya
Muragkarpa sa Pangmasang Republika sa Tsina
Leptobotia

Leptobotia punctata


Pseudorhaphitoma thielei is a small sea snail, a marine gastropod mollusk in the family Mangeliidae.

Description
The length of the shell varies between 5.5 mm and 7.5 mm.

Distribution
This marine genus occurs off Zululand, South Africa and Zanzibar

References

 R.N. Kilburn, Turridae (Mollusca: Gastropoda) of southern Africa and Mozambique. Part 7. Subfamily Mangeliinae, section 2; Annals of the Natal Museum 34, pp 317 - 367 (1993)

External links

thielei
Gastropods described in 1993

Pseudorhaphitoma thielei


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Hedotettix xizangensis. Una ning gihulagway ni Zheng, Z. ug H. Zeng ni adtong 2010. Ang Hedotettix xizangensis sakop sa kahenera nga Hedotettix, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tibet

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Tibet
Hedotettix

Hedotettix xizangensis


Kaliwatan sa insekto ang Echmepteryx pauliani. Una ning gihulagway ni André Badonnel ni adtong 1967. Ang Echmepteryx pauliani sakop sa kahenera nga Echmepteryx, ug kabanay nga Lepidopsocidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Madagascar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Echmepteryx
Insekto sa Madagaskar

Echmepteryx pauliani


Surveyor 4 was die vierde onbemande, ruimtetuig in die Amerikaanse Surveyor-program wat gestuur is om die oppervlakte van die Maan te verken. Die ruimtetuig het na 'n andersins foutlose sending neergestort; telemetrie kontak is 2,5 minute voor landing verloor. Die beplande landingsgebied was Sinus Medii (Sentraalbaai) op 0,4° noorderbreedte en 1,33° westerlengte.

Surveyor 6 het 'n paar maande later, in November 1967, suksesvol naby die ongeluksplek van Surveyor 4 geland.

Toerusting
Hierdie ruimtetuig was die vierde in 'n reeks wat ontwerp is om 'n sagte landing op die Maan te doen en om foto's van die maanoppervlak terug te stuur vir die bepaling van eienskappe van die maanoppervlakte vir Apollo-maanlandingsmissies. Toerusting aan boord het 'n televisiekamera en hulpspieëls, 'n grondmeganika-oppervlakmonsternemer, spanningsmeters op die ruimtetuig se landingsbene en talle ingenieurssensors ingesluit. Soos Surveyor 3, was Surveyor 4 ook toegerus met 'n oppervlakklou (met 'n magneet in die klou) om ysterhoudende elemente in die maanoppervlak op te spoor en te meet.

Na 'n foutlose vlug na die maan het radioseine van die ruimtetuig tydens die terminale daal fase op 17 Julie 1967 om 02:03 UT opgehou, ongeveer 2,5 minute voor landing. Kontak met die ruimtetuig is nooit herstel nie, en die sending was dus onsuksesvol. Die vastebrandstof-truvuurpyl het moontlik naby die einde van sy geskeduleerde ontbranding ontplof.

Verwysings

Notas

Surveyor-program
Ruimtetuie

Surveyor 4


Il suo nome significa Ludolf da Colonia (anche se nato a Hildesheim) e talora egli viene identificato come Ludolf von Collen.

Biografia

Nacque a Hildesheim nel 1540.

Dopo la sua emigrazione nei Paesi Bassi, van Ceulen insegnò scherma e matematica a Delft. Nel 1594 riuscì ad aprire una scuola di scherma a Leida. Nel 1600 divenne il primo professore di matematica dell'Università di Leida, dove morì nel 1610.

Calcolo di π

Ludolph van Ceulen spese gran parte della sua vita nel calcolo della costante matematica  (pi greco) usando essenzialmente l'algoritmo usato da Archimede per approssimare la circonferenza con dei poligoni regolari arrivando ad usare poligoni con 2 miliardi di lati. Pubblicò nel suo libro Von de circle (Sul cerchio) (1596) un valore di pi con 20 cifre decimali. Successivamente portò il numero delle cifre a 35. Il valore ottenuto era:

3,14159265358979323846264338327950288...

Fu così orgoglioso di questo risultato che volle che fosse inciso sulla sua pietra tombale. Essa fu persa ma nel 2000 fu ritrovata. Pi greco viene talvolta chiamato anche "Costante Ludolphina" in suo onore.

Opere

Altri progetti

Collegamenti esterni

Ludolph van Ceulen


André Francquenelle (15 August 1889 – 11 July 1965) was a French athlete and national rugby union player. He competed in the men's pole vault at the 1920 Summer Olympics.

References

External links

1889 births
1965 deaths
Athletes (track and field) at the 1920 Summer Olympics
French male pole vaulters
Olympic athletes for France
Place of birth missing
France international rugby union players

André Francquenelle


Kaliwatan sa alibangbang ang Orgyia aneliopa. Una ning gihulagway ni Oswald Beltram Lower ni adtong 1915. Ang Orgyia aneliopa sakop sa kahenera nga Orgyia, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Orgyia

Orgyia aneliopa


Kaliwatan sa alibangbang ang Gymnogramma hollandi. Una ning gihulagway ni Walsingham ni adtong 1897. Ang Gymnogramma hollandi sakop sa kahenera nga Gymnogramma, ug kabanay nga Lacturidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Gymnogramma

Gymnogramma hollandi


Komarowo  (, Komarowe) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie starowyżewskim. W 2001 roku liczyła mieszkańców.

Linki zewnętrzne
 Komorowo w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego

Przypisy

Wsie w obwodzie wołyńskim
Rejon starowyżewski

Komarowo (rejon starowyżewski)


Kaliwatan sa karpa ang Notropis braytoni. Una ning gihulagway ni Jordan ug Barton Warren Evermann ni adtong 1896. Ang Notropis braytoni sakop sa kahenera nga Notropis, ug kabanay nga karpa. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Amihanang Amerika
Notropis

Notropis braytoni


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Neoconocephalus caudellianus. Una ning gihulagway ni Davis, W.T. ni adtong 1905. Ang Neoconocephalus caudellianus sakop sa kahenera nga Neoconocephalus, ug kabanay nga Tettigoniidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Georgia (pagklaro)
Insekto sa Florida
Neoconocephalus
Insekto sa Kapupud-ang Aland

Neoconocephalus caudellianus


Kaliwatan sa insekto ang Stichotrema silvaticum. Una ning gihulagway ni Kifune ug Hirashima ni adtong 1989. Ang Stichotrema silvaticum sakop sa kahenera nga Stichotrema, ug kabanay nga Myrmecolacidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Borneo

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Borneo
Stichotrema

Stichotrema silvaticum


Phoneyusa gabonica là một loài nhện trong họ Theraphosidae.

Loài này thuộc chi Phoneyusa. Phoneyusa gabonica được Eugène Simon miêu tả năm 1889.

Chú thích

Tham khảo

Phoneyusa

Phoneyusa gabonica


Kaliwatan sa insekto ang Australothrips bicolor. Una ning gihulagway ni Bagnall ni adtong 1916. Ang Australothrips bicolor sakop sa kahenera nga Australothrips, ug kabanay nga Thripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Ostralya
 State of Queensland

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Ostralya
Insekto sa State of Queensland
Australothrips

Australothrips bicolor


An Enhydrina schistosa in uska species han Hydrophiidae nga ginhulagway ni Daudin hadton 1803. An Enhydrina schistosa in nahilalakip ha genus nga Enhydrina, ngan familia nga Hydrophiidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Enhydrina

Enhydrina schistosa


Brasilândia de Minas là một đô thị thuộc bang Minas Gerais, Brasil. Đô thị này có diện tích 2515,339 km², dân số năm 2007 là 12821 người, mật độ 4,8 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Minas Gerais

Brasilândia de Minas


Stanko Nick (August 31, 1935– April 24, 2010) was a Croatian university professor, ambassador, and the first dean of Dag Hammarskjöld University College of International Relations and Diplomacy.

Life

Stanko Nick was born in Zagreb to parents Alfred and Jelisava in a family of intellectuals. His father Alfred was a doctor, mother Jelisava was a pharmacist, and his grandfather was a judge in Krakow during the time of Austria-Hungary. After World War II broke out, Nick's father was forced to leave Zagreb and go to Visoko. With the help of local Franciscans he managed to join the partisans. His older brother Natko was a member of Tito Escort Battalion and was killed during the Raid on Drvar. Stanko Nick survived the war, and his oral testimony was recorded by the USC Shoah Foundation Institute. After the war he continued his education at a gymnasium in Zagreb, graduated at the Faculty of Law, obtained his PhD, and found a job at the Ministry of Foreign Affairs in Belgrade. He worked in France, Australia, and the United States. Since 1992 he was working at the Croatian Ministry of Foreign Affairs and since 2000 he was the foreign affairs advisor to Croatian president Stjepan Mesić. He wrote many articles and several books. Stanko Nick died in a hospital in Zagreb in 2010.

References

External links

1935 births
2010 deaths
Croatian diplomats
Ambassadors of Croatia

Stanko Nick


Metapocyrtus (Artapocyrtus) lumawigi – gatunek chrząszcza z rodziny ryjkowcowatych i podrodziny Entiminae.

Gatunek ten opisany został w 2017 roku przez Maurizio Bollino i Franco Sandela na podstawie 20 okazów odłowionych w latach 2014–2015.

Samiec mierzy od przedniej krawędzi przedplecza do tylnego brzegu pokryw 10,2–11,5 mm, a samica 10,5 mm. Oskórek jest ubarwiony czarno, na wierzchu ciała silnie, a na spodzie słabo błyszczący. Głowa jest prawie naga, o dość dużych oczach i płaskim przedzie. Nieco dłuższy niż szerszy ryjek ma rozszerzony wierzchołek, punktowany grzbiet i głębokie rowki: podłużny oraz poprzeczny w nasadowej połowie. Kulistawy, prawie tak długi jak szeroki przedtułów ma delikatnie punktowane przedplecze z pasami jasnożółtych łusek wzdłuż wszystkich brzegów. Prawie jajowate w obrysie pokrywy są mają punktowane rzędy, z których te od pierwszego do dwunastego zaopatrzone są w podłużne pasy miedziano-czerwonych łusek. Zwykle pasy te są przerwane w połowie długości pokryw. Samiec ma smukłe prącie z guzkiem wierzchołkowym, w widoku bocznym równomiernie zakrzywione, a w grzbietowym nieco faliste w części nasadowej oraz równomiernie faliste w szczytowej ćwiartce.

Gatunek endemiczny dla Filipińskiego Luzonu, znany wyłącznie z prowincji Camarines Norte i Camarines Sur w regionie Bicol.

Przypisy

Ryjkowcowate
Chrząszcze Filipin
Gatunki i podgatunki zwierząt nazwane w 2017 roku

Metapocyrtus lumawigi


Sisyra niger là một loài côn trùng trong họ Sisyridae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Retzius miêu tả năm 1783.

Chú thích

Tham khảo

Sisyra

Sisyra niger


Neuronski navigator 1 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom NAV1 sa  hromosoma 1.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.877 aminokiselina, a molekulska težina 202.472 Da.

Funkcija
Ovaj gen pripada porodici neuronskih navigatora i eksprimiran je pretežno u nervnom sistemu. Kodirani protein sadrži upredene domene i konzervirasni domen AAA, karakterističan za ATPaze povezane sa različitim ćelijskim aktivnostima. Ovaj gen sličan je unc-53, genu Caenorhabditis elegans, koji je uključen u navigaciju  aksona. Tačna funkcija ovog gena nije poznata.

Reference

Dopunska literatura

Geni na hromosomu 1
Ljudski proteini
Proteomika

NAV1


Bungtod ang Bukit Tektekan sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Bali, sa habagatan-kasadpang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Bukit Tektekan, o  ka metros sa ibabaw sa naglibot nga tereyn. Mga  ka kilometro ang gilapdon sa tiilan niini. Ang Bukit Tektekan nahimutang sa pulo sa Nusa Penida.

Ang yuta palibot sa Bukit Tektekan kabungtoran sa amihang-kasadpan, apan sa sidlakan nga kini mao ang patag. Sa habagatang-sidlakan, dagat ang pinakaduol sa Bukit Tektekan. Ang kinahabogang dapit sa palibot dunay gihabogon nga  ka metro ug  km sa kasadpan sa Bukit Tektekan. Diyutay ray lumulupyo ining dapita. Sa rehiyon palibot sa Bukit Tektekan, mga lawis, ug mga luuk talagsaon komon.

Ang klima nga savanna. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Marso, sa  °C, ug ang kinabugnawan Hunyo, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Enero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Agosto, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga bungtod sa Provinsi Bali
Mga bungtod sa Indonesya nga mas taas kay sa 200 metros ibabaw sa dagat nga lebel

Bukit Tektekan


Contea di Garfield o Garfield County è la denominazione delle seguenti contee degli Stati Uniti:
 Contea di Garfield – Colorado
 Contea di Garfield – Montana
 Contea di Garfield – Nebraska
 Contea di Garfield – Oklahoma
 Contea di Garfield – Utah
 Contea di Garfield – Washington

Contea di Garfield


Korejski ( / ) službeni je jezik u Južnoj Koreji i Sjevernoj Koreji, kao i jedan od dva službena jezika u kineskoj Yanbian korejskoj autonomnoj prefekturi. Postoji otprilike 80 miliona ljudi širom svijeta koji govore korejski. Duže od jednog milenija, korejski je pisan prilagođenim kineskim znakovima zvanim hanja, dopunjenim pomoću fonetskih sistema kao što su hyangchal, gugyeol, i idu. U 15. vijeku, nacionalni sistem pisanja zvan Hangeul je opunomoćen od strane Sejonga, ali je proširen tek u 20. vijeku, zato što je yangban aristokratija davala prednost za hanja.

Pojedini historijski lingvisti klasifikuju korejski kao izolovani jezik, dok ostali smatraju da pripada kontroverznoj porodici altajskih jezika. Korejski jezik je aglutinativan u svojoj morfologiji i SOG po svojoj sintaksi.

Imena
Korejska imena jezika su bazirana na imenima za Koreju koja se koriste u Sjevernoj i Južnoj Koreji.

U Južnoj Koreji, jezik se najčešće zove Hangungmal (NB pisan kao Hangugmal, izgovara se kao Hangungmal) (), sastojeći se od Hanguk (, ), južnokorejskog imena za Koreju, i mal (, ), što znači "govor"; slovo  na kraju prve riječi postaje  po pravilima asimilacije suglasnika u korejskoj fonologiji. Više formalno, on se može zvati i Hangugeo () ili Gugeo (); doslovno "nacionalni jezik").

U Sjevernoj Koreji i Yanbian korejskoj autonomnoj prefekturi u Kini, jezik se najčešće zove Chosŏnmal (), ili, više formalno, Chosŏnŏ ().

U drugu ruku, Korejanci u bivšem SSSR-u, koji označavaju sebe kao Koryo-saram (고려사람; također Goryeoin [; ; doslovno, "Goryeo ljudi"]) nazivaju jezik Goryeomal ().

U kontinentalnoj Kini, slijedeći uspostavljanje diplomatskih odnosa sa Južnom Korejom 1992., izraz Cháoxiǎnyǔ ( ili u kratkom obliku: Cháoyǔ ()) je bio inače korišten da označi standardni jezik Sjeverne Koreje i Yanbianu, dok Hánguóyǔ ( ili skraćeno: Hányǔ ()) je korišten da označi standardni jezik Južne Koreje.

Reference

Jezici u Južnoj Koreji
Jezici u Sjevernoj Koreji

Korejski jezik


Thái bình La Mã, còn gọi là Hòa bình La Mã, 	 (tiếng Latinh: Pax Romana) là một thời kỳ lâu dài khi Đế quốc La Mã tương đối hòa bình và quân đội ít bành trướng trong các thế kỷ 1 và 2. Do Hoàng đế Augustus đã mở nền thái bình, đôi khi đây được gọi là Thái bình Augustus (Pax Augusta). Nền thái bình kéo dài khoảng 207 năm (từ năm 27 trước Công nguyên cho đến năm 180). Dù Augustus là người mở nền thái bình, Quân đội La Mã liên tiếp phải chinh chiến với các bộ tộc ở biên cương dưới thời ông. Nhiều sử gia coi nền thái bình ấy và sự thịnh vượng mà nó đem lại là những lợi ích chủ yếu của chính quyền La Mã buổi ấy. Những lợi ích này đặc biệt đáng kể trong giai đoạn "Năm vị hoàng đế anh minh". Các hoàng đế này ưu đãi các tầng lớp thống trị, hợp lực với Viện nguyên lão, giữ yên Đế quốc.

Khởi thủy của thuật ngữ
Nền Thái bình La Mã mở đầu với sự lên ngôi của Hoàng đế Augustus vào năm 27 trước Công nguyên đánh dấu sự kết thúc của nền Cộng hòa La Mã cùng với những cuộc nội chiến cuối cùng của nó và kéo dài đến năm 180 khi Hoàng đế Marcus Aurelius qua đời. Từ pax trong tiếng Latinh, thường được dịch là "hòa bình," cũng mang nghĩa là "Hiệp ước" hoặc "hòa thuận."

Ghi chép về Pax Romana lần đầu tiên xuất hiện từ tác gia Seneca năm 55 CN.

Chú thích

Liên kết ngoài
 United Nations of Roma Victrix History: Pax Romana
 Pax Romana Discussion group

Quan hệ ngoại giao của La Mã cổ đại
Đế quốc La Mã thế kỷ 1 TCN
Romana
Quan hệ quốc tế cổ đại
Augustus
Quan hệ quốc tế thế kỷ 1
Quan hệ quốc tế thế kỷ 2
Quan hệ quốc tế thế kỷ 1 TCN
Thuật ngữ chính trị tiếng Latinh
Đế quốc La Mã thế kỷ 1
Đế quốc La Mã thế kỷ 2

Thái bình La Mã


Esta é uma cronologia dos acontecimentos do ano 1817 no Brasil.

Eventos

Março
 6 de março - Inicia-se a Revolução Pernambucana no Brasil contra o domínio português.

Nascimentos

Falecimentos

1817 no Brasil


Kaliwatan sa insekto ang Ablemothrips maxillatus. Una ning gihulagway ni Taracad Narayanan Ananthakrishnan ni adtong 1969. Ang Ablemothrips maxillatus sakop sa kahenera nga Ablemothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Indya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Ablemothrips
Insekto sa Indiya

Ablemothrips maxillatus


Campo di grano con volo di corvi è un dipinto del pittore olandese Vincent van Gogh, realizzato nel 1890 e conservato al Van Gogh Museum di Amsterdam.

Descrizione

Per molto tempo, ma erroneamente, si è ritenuto che questo fosse stato l'ultimo quadro dipinto da Van Gogh prima di morire. Gli storici dell'arte sono infatti incerti su quale sia l'ultimo dipinto di Van Gogh, dal momento che non esistono fonti documentate al riguardo.

Generalmente critici e storici dell'arte vedono in questo quadro una rappresentazione dello stato d'animo tormentato e angosciato dell'artista: la tela è uno straziante grido di dolore, accentuato dal ritmo vorticoso delle pennellate, mediante le quali il pittore proietta il proprio stato d'animo e la propria dimensione di sofferenza sulla realtà circostante.

Una tempesta, quasi come un presentimento di lutto, si sta per abbattere su un campo di grano dal quale si leva, cupo e tenebroso, uno stormo di corvi neri in un basso volo disordinato, quasi come se fossero avvoltoi su un cadavere. È noto che l'artista nutriva un profondo rispetto nei confronti delle forze della natura, e questo spiega perché dipinse cieli agitati in molte delle sue opere: egli infatti riteneva che il soggetto fosse dotato di un incalcolabile potenziale artistico se riprodotto su tela. Il campo di grano, sconquassato senza pietà dal vento, è stato realizzato mediante vere e proprie frustate di giallo, mentre il cielo, inizialmente terso, è ora foriero di burrasca, a tal punto da essere offuscato dall'intenso colore nero delle nubi che, inesorabilmente, si calano ostili e minacciose.

Il campo di grano è inoltre solcato da tre sentieri serpeggianti: il primo nell'angolo in basso a sinistra, il secondo al centro e il terzo nell'angolo in basso a destra. Si noti come i due sentieri laterali sembrano non avere né un punto d'origine né tanto meno sembrano condurre ad un punto preciso del quadro. Questa triplice diramazione, infatti, allude metaforicamente alle alternative annientatrici e terribili che hanno gravato incessantemente sulla vita di van Gogh, il quale - da vero e proprio «discepolo dell'angoscia», nel senso kierkegaardiano del termine - ha faticato a scegliere tra le inconciliabili alternative esistenziali e professionali che ha avuto davanti, le quali spesso conducevano a direzioni diametralmente opposte e inconcludenti, per poi riconoscersi e attuarsi nella possibilità artistica, con la quale ha smesso di reprimere e soffocare le sue tensioni interiori. Il viottolo al centro, che nel corso degli anni è risultato essere il più gravido di interpretazioni, rappresenta una strada senza via d'uscita, potenzialmente percorsa da chi non ha alcuna meta ove andare e non sa nemmeno cosa cercare e che, proprio per questo, rappresenta al meglio la forte angoscia esistenziale che inquietava il pittore. Così egli stesso descrisse la tela in una delle lettere al fratello Théo: «Sono campi estesi di grano sotto cieli agitati e non avevo bisogno di uscire dalla mia condizione per esprimere tristezza e solitudine estrema».

Ritorna qui il contrasto tra il giallo, colore della fertilità e della vita, e il blu cobalto. Quest'accoppiamento cromatico, tuttavia, ha ormai perso ogni nota giubilante e assume toni drammaticamente tenebrosi, carichi di presagio, per nulla alleggeriti dal funereo turbinare dei corvi. I colori, sono depositati sulla tela con pennellate impazienti, frante, appuntite, quasi rabbiose, che rendono quest'opera «la più grande sinfonia coloristica mai realizzata sul dolore di vivere» (Francesco Morante). La luminosità sta ormai per soccombere, vinta dall'oscurità del colore nero che, implacabile, la avvolgerà completamente. All'artista non rimane altro da fare che contemplare, impotente, la tempesta che da lì a poco si scatenerà, proprio come l'uccellino in gabbia già descritto in una lettera a Théo nel 1880: «a guardare fuori il cielo turgido, carico di tempesta, e sente in sé la rivolta contro la propria fatalità». Infatti, nonostante la sua anima continuasse ad ardere di quel fuoco divoratore che da sempre lo aveva caratterizzato, l'artista non vedeva un futuro per la propria esistenza:

Note

Altri progetti

Dipinti di Vincent van Gogh
Dipinti nel Van Gogh Museum
Paesaggi campestri

Campo di grano con volo di corvi


José Augusto da Silva Curvo  (Cuiabá,  — ), também conhecido como Tampinha, foi um médico e político brasileiro filiado ao Partido Social Democrático (PSD). Por Mato Grosso, foi deputado federal em duas ocasiões e secretário de Saúde durante o governo Wilmar de Faria, além de vereador da capital Cuiabá.

Foi casado com Mônica Curvo e teve seis filhos

Carreira política
Começou sua carreira política em 1986 ao ser nomeado secretário de Saúde de Mato Grosso pelo governador Wilmar Peres de Faria. Permaneceu no cargo até 1987.

Foi eleito vereador de Cuiabá em 1988 e deputado federal pelo estado de Mato Grosso em 1990.

Em julho de 1992, como deputado federal, Curvo foi admitido pelo presidente Fernando Collor à Ordem do Mérito Militar no grau de Comendador especial. Entretanto, em 29 de setembro de 1992, votou a favor do processo de impeachment de Collor.

Candidatou-se a prefeito de Cuiabá em 1992, sendo derrotado por Dante de Oliveira. Após passar pelo PL, ingressou no PMDB. Neste partido concorreu a deputado federal em 1994 e a deputado estadual em 2002, sem lograr êxito.

Candidatou-se a deputado federal em 2014 pelo PDT, chegando a ser primeiro suplente. Entre 20 de janeiro a 22 de dezembro de 2019, exerceu o mandato de deputado federal, ocupando a vaga de Ezequiel Fonseca. Permaneceu no cargo até 22 de dezembro de 2019 com o retorno do titular.

Membros do Partido Liberal (1985)
Membros do Movimento Democrático Brasileiro (1980)
Membros do Partido Democrático Trabalhista
Membros do Partido Social Democrático (2011) de Mato Grosso
Deputados federais do Brasil por Mato Grosso
Naturais de Cuiabá
Vereadores de Cuiabá
Médicos de Mato Grosso
Mortes por COVID-19 em Mato Grosso
Comendadores da Ordem do Mérito Militar
Membros do Partido Social Democrático (2011)
Família Campos
Secretários estaduais de Mato Grosso

Tampinha


Classic Loire-Atlantique 2021 er den 21. udgave af det franske cykelløb Classic Loire-Atlantique. Det skulle efter planen have været kørt den 27. marts 2021 på en 16,8 km lang rundstrækning i kommunerne La Haye-Fouassière, Saint-Fiacre-sur-Maine, Maisdon-sur-Sèvre, Château-Thébaud og Vertou i departementet Loire-Atlantique, men det blev flyttet til 2. oktober. Der køres i alt 11 omgange med en samlet distance på 182,8 km med start og mål i La Haie-Fouassière. Løbet er en del af UCI Europe Tour 2021. Den oprindelige 21. udgave blev i 2020 aflyst på grund af coronaviruspandemien.

Referencer

Eksterne henvisninger

2021
UCI Europe Tour 2021

Classic Loire-Atlantique 2021


Coranarta luteola is a moth of the family Noctuidae described by Augustus Radcliffe Grote and Coleman Townsend Robinson in 1865. It is found in the boreal zone of North America, from Alaska to Labrador. Its range extends south to Minnesota and Wisconsin in the Midwest and to Maine in the east. In the Rocky Mountains, it extends as far south as Colorado. It is listed as endangered in the US state of Connecticut.

The length of the forewings is 11–12 mm.

The larvae feed on laurels (including Kalmia microphylla and Kalmia polifolia). Adults feed on flowers, and are particularly fond of Andromeda polifolia.

References

Moths of North America
Moths described in 1865

Coranarta luteola


Aaron Leya Iseka (Bruxelas, 15 de novembro de 1997) é um futebolista profissional belga que atua como atacante pelo FC Metz emprestado pelo Toulouse.

Carreira
Aaron Leya Iseka começou a carreira no .

Futebolistas da Bélgica
Futebolistas do Royal Sporting Club Anderlecht
Futebolistas do Olympique de Marseille
Futebolistas do Sportvereniging Zulte Waregem
Futebolistas do Toulouse Football Club

Aaron Leya Iseka


An Chilara taylori in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Girard hadton 1858. An Chilara taylori in nahilalakip ha genus nga Chilara, ngan familia nga Ophidiidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Chilara

Chilara taylori


Kaliwatan sa murag-anay ang Amicotermes spiculatus. Una ning gihulagway ni Sands ni adtong 1999. Ang Amicotermes spiculatus sakop sa kahenera nga Amicotermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Amicotermes

Amicotermes spiculatus


O rio Jacuípe é um curso de água que banha os estados de Alagoas e Pernambuco.

Nasce na serra da Catita, no distrito de Canastra entre os municípios de Ibateguara e Colônia Leopoldina, Alagoas, e desagua no rio Una no município de Água Preta, em Pernambuco.

Jacuípe

Jacuípe

Rio Jacuípe (Alagoas)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Formosatettix zhengi. Una ning gihulagway ni Ou, X. ni adtong 2011. Ang Formosatettix zhengi sakop sa kahenera nga Formosatettix, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Yunnan Sheng

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Yunnan Sheng
Formosatettix

Formosatettix zhengi


Take Out é um filme independente de drama estadunidense de 2004 dirigido e escrito por Sean Baker e Shih-Ching Tsou. Estrelado por Charles Jang, Jeng-Hua Yu, Wang-Thye Lee e Justin Wan, estreou no Festival de Cinema Slamdance em 18 de janeiro.

Elenco

Charles Jang - Ming Ding
Jeng-Hua Yu - jovem
Wang-Thye Lee - irmã
Justin Wan - Wei

Ligações externas

Filmes em língua inglesa
Filmes em língua mandarim
Filmes dos Estados Unidos de 2004
Filmes de drama dos Estados Unidos

Take Out


William Atherton (født 30. juli 1947 i Orange, Connecticut, USA) er en amerikansk skuespiller. Han er måske bedst kendt for sin rolle som Richard Thornburg i Die Hard fra (1988), og som Walter Peck i Ghostbusters fra (1984). Han er også kendt som stemmen bag Doctor Destiny i Justice League.

Eksterne henvisninger

Skuespillere fra Connecticut
Amerikanere i 2000-tallet
Amerikanere i 1900-tallet

William Atherton


Zinke is a German surname. Notable people with the surname include:

Annelore Zinke (born 1958), German gymnast
Charlotte Zinke (1891–1944), German politician
Clara Louise Zinke (1909–1978), American tennis player
Gustav Zinke (1891–1967), Czechoslovak rower
Heiko Zinke, German sprint canoeist
Olaf Zinke (born 1966), German former speed skater
Ryan Zinke (born 1961), United States Secretary of the Interior

See also
Zincke, a surname
Zink (disambiguation)

German-language surnames

Zinke


Cannabis in Quebec became legal when the national Cannabis Act went into force on 17 October 2018.
Cannabis in Canada has been legal for medicinal purposes since 2001 under conditions outlined in the Marihuana for Medical Purposes Regulations, later superseded by the Access to Cannabis for Medical Purposes Regulations, issued by Health Canada and seed, grain, and fibre production was permitted under licence by Health Canada.

The federal Cannabis Act, legalizing cannabis for recreational use, came into effect on 17 October 2018. Each province and territory set its own laws for various aspects, such as the legal age, whether householders can grow cannabis and the method of retail sales.

Legalization of recreational marijuana

During the planning stages, the Société québécoise du cannabis was to be the only legal entity to transport or sell cannabis at the retail level. In contrast to the common age minimum of 19 in most provinces, in Quebec the age limit would be 18, later raised to 21. The new government justified increasing the age requirement out of concern for the effects cannabis has on the still-developing brain of young adults under 21. Critics however argue that the law change is unwarranted because those between the ages of 18 and 21 or even through age 25 are the biggest consumers of marijuana and if they are denied access to legal dispensaries they will turn to the unregulated black market. It is also incongruous with the age limit for other legal substances since one needs to be only 18 years of age to buy alcohol, tobacco, and vaping products in Quebec and is the age of majority. Under the newly elected Coalition Avenir Québec government, the Deputy Minister for Health in October 2018, Lionel Carmant announced that the Government will tighten the rules on cannabis consumption, including increasing the legal age to consume to 21 from 18. Also home-growing would not be permitted.

Twelve Société québécoise du cannabis stores opened on October17, 2018; by March 2022, this had increased to 87 retail locations throughout the province. A full 150 different products are sold, in dried, fresh or oil format, but not edibles, as well as accessories such as vaporizers. On-line sales from the SQDC web site also commenced on 17 October. Adults may possess up to 30 grams of dried cannabis, the maximum allowed per purchase, but a full 150 grams may be kept in a household, regardless of the number of adult residents. Under Quebec's provincial law, it was originally prohibited to cultivate four cannabis plants for personal use, even though it was permitted by the federal law. However, Murray Hall challenged Quebec's law, and on September 3, 2019, Justice Manon Lavoie deemed that sections 5 and 10 of Quebec's Cannabis Regulation Act were unconstitutional. Quebec's Court of Appeal has sided with the Quebec government. The opposition says they plan to appeal, but as of March 2022 residents of Quebec may not grow cannabis at home. In her ruling, Judge France Thibault wrote that both sides in the case were motivated by the desire to combat the harms associated with consumption. The Quebec government argued they could ban growing cannabis at home in order to protect Quebecers, especially young people. The other side argued that the Quebec government could not overrule federal law that allows Canadians to grow up to four plants per household.

This means that unless the law changes Quebec residents can be fined $750 per plant if found to be growing cannabis, unless they are doing so with a medical authorization through their physician and Health Canada.

Maxime Guérin said he was surprised by the ruling, but that he and his team were prepared to appeal to the Supreme Court and intended on bringing in additional expert legal counsel. They had 60 days to file their appeal, and Guérin said he expected the high court to hear the appeal in about 12–18 months (update: see Murray Hall v. Quebec Public Prosecutor 2019 QCCS 3664 at CanLII).

The consumption of cannabis is heavily restricted; it cannot be used wherever tobacco smoking is prohibited, as well as in a long list of other locations. Some municipalities have restricted smoking in some or all public spaces, but this does not include Montreal. Impairment under the influence of drugs is illegal as it is for drunk driving.

The legal age for the purchase or possession of cannabis in the Province was raised to 21 effective January1, 2020. Edibles were expected to be sold later in the year, starting with liquids and later, products such as
granola bars and muffins. However, on First Nations reserves in Quebec edibles such as gummies, chocolate and muffins can be purchased. The legal age to purchase on a First Nations reserves is still 18.

Following the adoption of the Cannabis Act in 2018, which decriminalized the recreational use of cannabis nationally, the province of Quebec enacted its own law, called the Cannabis Regulation Act, prohibiting possession of a cannabis plant, with fines ranging from $250 to $750.  Following the ruling, Janick Murray-Hall  challenged the Quebec law, which was then declared unconstitutional in 2019 on the basis that it was a matter for federal jurisdiction, rather than provincial.  In 2021, the decision was overturned by the Quebec Court of Appeal, causing Murray-Hall to pursue the Supreme Court. In April 2023, the Supreme Court of Canada ruled in favour of the provincial legislation, deeming Quebec's ban on homegrown cannabis plans to be constitutional.

Usage
In 2013, 11.5 percent of residents reported that they consumed cannabis in the past twelve months, the fifth lowest in the country. In 2017, Statistics Canada reported that the province had the sixth lowest per capita usage in the country of 18.49 grams per person.

See also

 Bloc pot

References

External links

Quebec law

Cannabis in Quebec


Danmarksmonumentet er en monument af Louis Hasselriis, der er opsat i Østre Anlæg i København.

Historie
Monumentet, der også kaldes for Guldbryllupsmonumentet, blev udført i anledning af kong Christian 9. og dronning Louises guldbryllup 26. maj 1892. Parret var kendt som Europas svigerforældre, da flere af deres børn var konger og dronninger rundt om i Europa. Monumentet blev afsløret foran Statens Museum for Kunst i 1897 efter indvielsen af museet året før. Prisen for monumentet var på ca. 96.000 kr, hvoraf den største del blev betalt af en indsamling.

Monumentet blev præsenteret med pomp og pragt, men dommen var hård, og værket blev både latterliggjort og hånet. I 1919/1920 lykkedes det at få det gemt godt af vejen i det nærliggende Østre Anlæg. Her blev det placeret på Pücklers Bastion, i nærheden af Østerport Station med søjlens forside vendt mod banegraven. Flytningen var beregnet til at koste ca. 100.000 kr. Monumentet står stadig på den gamle bastion, hvor det i sommerhalvåret er halvt skjult af store løvtræer.

Motivet
Monumentet er udført med en rund sokkel med tre fremspring med hver en skulptur af en løve og en søjle i midte. Øverst på søjlen står en statue af Mor Danmark, der er iført kappe og krone samt et dragtspænde fra bronzealderen og Dagmarkorset fra middelalderen. I vestre arm holder hun et guldhorn fra germansk jernalder, mens den højre hånd støtter sig til et skjold med de danske løver.

I et bånd rundt om søjlen er der portrætmedaljonger af kongefamilien med tilhørende monogrammer. Længere nede er der en indsat tre bronzerelieffer, der viser store begivenheder i kongeparrets liv, så som deres vielse og sønnen Vilhelm der modtager den græske krone. På soklen er der tre bronzeplader, hvor der på den forreste står "Dyb Hengivenhed og sand Kjærlighed rejste dette mindesmærke i anledning af kong Christian 9. og Dronning Louises Guldbryllup den 26. Mai 1892." De to andre plader har ingen indskrifter.

Noter

Skulpturer i Danmark
Etableret i 1897

Danmarksmonumentet


South Carthage – miasto w Stanach Zjednoczonych, w stanie Tennessee, w hrabstwie Smith.

Miasta w stanie Tennessee

South Carthage


Rupinder Kaur (ur. 28 stycznia 1985) – australijska zapaśniczka walcząca w stylu wolnym. Zajęła 27 miejsce na mistrzostwach świata w 2017. Czwarta na igrzyskach Wspólnoty Narodów w 2018. Brązowa medalistka mistrzostw Wspólnoty Narodów w 2017 roku.

Przypisy

Australijscy zapaśnicy
Urodzeni w 1985

Rupinder Kaur


Pale (FBiH), prijašnji naziv Pale-Prača, općina u Bosni i Hercegovini.
 Pale (RS), općina u Bosni i Hercegovini.
 Pale (Srebrenica), naselje u općini Srebrenica.

Pale


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Conoblemmus araxianus. Una ning gihulagway ni Andrey Vasil'evich Gorochov ni adtong 1996. Ang Conoblemmus araxianus sakop sa kahenera nga Conoblemmus, ug kabanay nga Gryllidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Conoblemmus

Conoblemmus araxianus


Ang Jaudlingbach ngalan niining mga mosunod:

Awstriya

 Jaudlingbach (suba sa Awstriya, lat 48,82, long 15,20), Niederösterreich,
 Jaudlingbach (suba sa Awstriya, lat 48,75, long 15,18), Niederösterreich,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya

Jaudlingbach


Du Già là một xã thuộc huyện Yên Minh, tỉnh Hà Giang, Việt Nam.

Địa lý
Xã Du Già có vị trí địa lý:
Phía đông giáp xã Du Tiến
Phía tây giáp huyện Vị Xuyên
Phía nam giáp huyện Bắc Mê
Phía bắc giáp xã Đường Thượng và xã Lũng Hồ.

Xã Du Già có diện tích 69,24 km², dân số năm 2019 là 8.424 người, mật độ dân số đạt 122 người/km².

Hành chính
Xã Du Già được chia thành 14 thôn: Cốc Pảng, Nà Liên, Làng Khác A, Làng Khác B, Thâm Luông, Giàng Trù A, Giàng Trù B, Giàng Trù C, Giàng Trù D, Khau Đáy, Ngài Sảng A, Khau Ria, Lũng Dầm, Ngài Sảng B.

Lịch sử
Trước đây, Du Già là một xã thuộc huyện Đồng Văn.

Ngày 15 tháng 12 năm 1962, Hội đồng Chính phủ ban hành Quyết định số 211-CP về việc thành lập huyện Yên Minh trên cơ sở tách xã Du Già thuộc huyện Đồng Văn.

Ngày 29 tháng 1 năm 1997, Chính phủ có Nghị định số 8/CP về việc thành lập xã Du Tiến trên cơ sở 5.815,3 ha diện tích tự nhiên và 2.223 nhân khẩu của xã Du Già.

Sau khi điều chỉnh địa giới hành chính xã Du Già còn lại 6.783,7 ha diện tích tự nhiên và 3.562 nhân khẩu.

Chú thích

Tham khảo

Du Già


US Open 2017 – gra podwójna mężczyzn – zawody deblowe mężczyzn, rozgrywane w ramach ostatniego, czwartego w sezonie wielkoszlemowego turnieju tenisowego, US Open. Zmagania miały miejsce pomiędzy 31 sierpnia–8 września na nowojorskich kortach USTA Billie Jean King National Tennis Center.

Zawodnicy rozstawieni

Drabinka

Faza finałowa

Faza początkowa

1. ćwiartka

2. ćwiartka

3. ćwiartka

4. ćwiartka

Pula nagród

Uwagi

Bibliografia

US Open 2017
US Open – gra podwójna mężczyzn

US Open 2017 (gra podwójna mężczyzn)


Hokes Bluff là một thành phố thuộc quận Etowah, tiểu bang Alabama, Hoa Kỳ. Dân số năm 2009 là 4458 người, mật độ đạt 144 người/km².

Tham khảo

Thành phố ở quận Etowah, Alabama
Thành phố của Alabama

Hokes Bluff, Alabama


Shuttleworthia is a Gram-positive, non-spore-forming, obligately anaerobic and non-motile bacterial genus from the family of Lachnospiraceae with one known species (Shuttleworthia satelles). Shuttleworthia satelles has been isolated from the human periodontal pocket.

References

Lachnospiraceae
Monotypic bacteria genera
Bacteria genera

Shuttleworthia


An Spinoblesthis acuta in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Maria Helena M. Galileo ngan Martins hadton 1987. An Spinoblesthis acuta in nahilalakip ha genus nga Spinoblesthis, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Spinoblesthis

Spinoblesthis acuta


An Parapercis snyderi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Jordan ngan Edwin Chapin Starks hadton 1905. An Parapercis snyderi in nahilalakip ha genus nga Parapercis, ngan familia nga Pinguipedidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Parapercis

Parapercis snyderi


Fuentes é um município da Espanha, na província de Cuenca, comunidade autônoma de Castela-Mancha. Tem  de área e em  tinha  habitantes (). Limita com os municípios de Cuenca, Arcas, Cañada del Hoyo, Monteagudo de las Salinas e Reíllo.

Municípios de Cuenca (província)
Municípios por nome de Castela-Mancha
Municípios da Espanha por nome
Localidades de Cuenca (província)
Localidades de Castela-Mancha
Localidades da Espanha

Fuentes (Espanha)


Nuncjatura Apostolska w Portugalii – misja dyplomatyczna Stolicy Apostolskiej w Republice Portugalskiej. Siedziba nuncjusza apostolskiego mieści się w Lizbonie.

Nuncjusz apostolski pełni tradycyjnie godność dziekana korpusu dyplomatycznego akredytowanego w Portugalii od momentu przedstawienia listów uwierzytelniających.

Historia
Papieże mianują swoich przedstawicieli w Portugalii od co najmniej XV w.

Nuncjusze apostolscy w Portugalii
 ...
 1896–1903 – kard. Andrea Aiuti Włoch; kreowany kardynałem w 1903
 abp Giuseppe Macchi (1904 – 1906) Włoch
 abp Giulio Tonti (1906 – 1915) Włoch
 abp Achille Locatelli (1918 – 1922) Włoch
 abp Sebastiano Nicotra (1923 – 1928) Włoch
 abp Giovanni Beda Cardinale (1928 – 1933) Włoch
 abp Pietro Ciriaci (1934 – 1953) Włoch
 abp Fernando Cento (1953 – 1958) Włoch
 abp Giovanni Panico (1959 – 1962) Włoch
 abp Maximilien de Fürstenberg (1962 – 1967) Belg
 abp Giuseppe Maria Sensi (1967 – 1976) Włoch
 abp Angelo Felici (1976 – 1979) Włoch
 abp Sante Portalupi (1979 – 1984) Włoch
 abp Salvatore Asta (1984 – 1989) Włoch
 abp Luciano Angeloni (1989 – 1993) Włoch
 abp Edoardo Rovida (1993 – 2002) Włoch
 abp Alfio Rapisarda (2002 – 2008) Włoch
 2008–2019 – abp Rino Passigato Włoch
 od 2019 – abp Ivo Scapolo

Bibliografia
 Giga-Catholic Information
 Catholic-hierarchy

Portugalia
Stolica Apostolska
Kościół katolicki w Portugalii
Religia w Lizbonie

Nuncjatura Apostolska w Portugalii


Kaliwatan sa karpa ang Sinocyclocheilus maitianheensis. Una ning gihulagway ni Li ni adtong 1992. Ang Sinocyclocheilus maitianheensis sakop sa kahenera nga Sinocyclocheilus, ug kabanay nga karpa.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pangmasang Republika sa Tsina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Pangmasang Republika sa Tsina
Sinocyclocheilus

Sinocyclocheilus maitianheensis


An Melegena pubipennis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1869. An Melegena pubipennis in nahilalakip ha genus nga Melegena, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Melegena

Melegena pubipennis


An Barbus bourdariei in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Pellegrin hadton 1928. An Barbus bourdariei in nahilalakip ha genus nga Barbus, ngan familia nga cyprinidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Barbus

Barbus bourdariei


An Rhombosolea plebeia in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Richardson hadton 1843. An Rhombosolea plebeia in nahilalakip ha genus nga Rhombosolea, ngan familia nga Pleuronectidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Rhombosolea

Rhombosolea plebeia


Villanueva del Pardillo é um município da Espanha, na província e comunidade autônoma de Madrid. Tem  de área e em  tinha  habitantes (). Limita com os municípios de Colmenarejo, Galapagar, Majadahonda, Las Rozas de Madrid, Valdemorillo e Villanueva de la Cañada.

Municípios da Comunidade de Madrid
Municípios da Espanha por nome
Localidades da Comunidade de Madrid
Localidades da Espanha

Villanueva del Pardillo


È conosciuta per aver recitato nel ruolo di River Tam nella serie Firefly, nel ruolo di Cameron Phillips nella serie Terminator: The Sarah Connor Chronicles e nel ruolo di Orwell in The Cape.

Biografia
Nasce a San Antonio in Texas, è figlia di un'insegnante e di un general contractor, e ha due sorelle più piccole: Christie e Kaitlin. La passione di Summer è il ballo, che pratica dall'età di cinque anni. Già da piccola vince diversi premi e riesce ad entrare al Majestic Theatre di San Antonio, dove danza per un lungo periodo entrando come membro nel Ballet San Antonio Academy. Un grave infortunio al piede la costringe a fermarsi momentaneamente, e in attesa della completa guarigione si trasferisce da alcuni amici a Los Angeles. Dopo alcune esperienze nel campo della danza, decide di diventare attrice, continuando comunque a danzare.

Ha partecipato a numerosi programmi di beneficenza, come per il B.C. Women's Hospital & Health Centre, dove ha autografato numerosi orsacchiotti di peluche messi poi in vendita su eBay per aiutare la raccolta fondi dell'ospedale. Summer è anche un'amante degli animali e supporta la Society for the Prevention of Cruelty to Animals Los Angeles. Nel 1995 diventa vegetariana, ma nel 2005 sceglie di riprendere l'assunzione di carne a causa dei duri allenamenti in vista del film Serenity. Attualmente vive a San Antonio con suo marito Val Morrison e sua figlia Milena Jo nata nel Gennaio del 2015. Ha dato alla luce un'altra bambina nell'Ottobre del 2017, Sunny Isabou.

Partecipa ad una audizione per il ruolo di Pink Ranger nello show Power Rangers e viene scritturata come seconda scelta dal regista. Il primo ruolo da attrice lo ottiene nel 2002 per una parte in un episodio della serie Angel, dove interpreta il ruolo di una ballerina fantasma nell'episodio Dietro le quinte della terza stagione. Il regista dell'episodio, Joss Whedon, colpito dalla sua bravura, decide di scritturarla per il ruolo di River Tam, una dei protagonisti della serie fantascientifica Firefly, che si concluderà dopo solo 15 puntate a causa del basso indice di ascolti. Tra il 2003 e il 2004 fa alcune comparse in telefilm come Cold Case nell'episodio Follia di un amore ("Love Conquers Al"), e ottiene un piccolo ruolo nei panni di una ragazza di nome Shelly nel film Sleepover. Compare anche in CSI: Scena del crimine nell'episodio Cosa mangia Grissom? ("What's Eating Gilbert Grissom?"), e nella seconda stagione del telefilm The Unit nel ruolo di Crystal Burns, la ragazza di Jeremy Erhart. Il 2005 è l'anno del suo primo vero film, Serenity, che funge da conclusione della serie Firefly, diretto dallo stesso Joss Whedon. La partecipazione a Serenity le consente di vincere un Saturn Award come miglior attrice non protagonista. Nel 2006 interpreta il ruolo di protagonista nei film Mammoth e nel remake del film The Initiation of Sarah della ABC, oltre ad una parte nella serie fantascientifica The 4400, comparendo in più episodi dello show.

Nel 2008 viene chiamata ad interpretare Cameron Phillips, un terminator inviato a proteggere John Connor da Skynet nella serie tv Terminator: The Sarah Connor Chronicles, serie che le fa vincere l'SFX Award come miglior attrice protagonista. Appare inoltre come special-guest star nel telefilm The Big Bang Theory nei panni di se stessa. Nel 2009 interpreta nella serie Dollhouse la dottoressa Bennett Halverson, la programmatrice di una Dollhouse rivale.

Inoltre, Joss Whedon ha dichiarato di voler creare un film insieme alla Glau, che si chiamerà The Serving Girl, basato sulla danza.

Compare nella serie televisiva Chuck, recitando insieme ad Adam Baldwin con cui aveva già lavorato in Firefly.

Nel 2010 partecipa alle riprese della nuova serie tv The Cape, nella quale Summer interpreta il ruolo di una blogger di nome Orwell, la quale aiuterà il protagonista nella sua missione. In seguito alla messa in onda del nono episodio della serie la serie è stata sospesa, mentre il decimo e ultimo episodio (su tredici inizialmente previsti) è visibile unicamente sul sito della NBC. Poco tempo dopo è stata confermata la cancellazione della serie.

Si trova inoltre nel cast dei film The Legend of Hell's Gate e Knights of Badassdom, usciti nelle sale nel 2011. Nel 2011 è nel cast dell'alternate reality game The Human Preservation Project, progetto vincitore del Leone d'Argento a Cannes 2012. Nel 2013 recita nella serie TV Arrow. Nel 2019 ha preso parte alla serie Netflix Wu Assassins nella parte del wu dell'acqua.

Filmografia

Attrice

Cinema
Sleepover, regia di Joe Nussbaum (2004)
 Serenity, regia di Joss Whedon (2005)
The Legend of Hell's Gate, regia di Tanner Beard (2011)
Inside the Box, regia di David Martín Porras – cortometraggio (2013)
Knights of Badassdom, regia di Joe Lynch (2013)
Dead End, regia di Jay Torres – cortometraggio (2015)

Televisione
Angel – serie TV, episodio 3x13 (2002)
Firefly – serie TV, 14 episodi (2002-2003)
Cold Case - Delitti irrisolti – serie TV, episodio 1x06 (2003)
CSI - Scena del crimine – serie TV, episodio 5x06 (2004)
4400 – serie TV, 8 episodi (2005-2007)
Mammoth, regia di Tim Cox – film TV (2006)
L'iniziazione (The Initiation of Sarah), regia di Stuart Gillard – film TV (2006)
The Unit – serie TV, 7 episodi (2006-2007)
Terminator: The Sarah Connor Chronicles – serie TV, 31 episodi (2008-2009)
The Big Bang Theory – serie TV, episodio 2x17 (2009)
Dollhouse – serie TV, 4 episodi (2009-2010)
Luna di miele fatale (Deadly Honeymoon), regia di Paul Shapiro – film TV (2010)
Chuck – serie TV, episodio 4x08 (2010)
The Cape – serie TV, 10 episodi (2011)
Alphas – serie TV, 4 episodi (2011-2012)
Grey's Anatomy – serie TV, episodi 8x16-8x17 (2012)
Help for the Holidays, regia di Bradford May – film TV (2012)
Hawaii Five-0 – serie TV, episodio 3x16 (2013)
NTSF:SD:SUV:: – serie TV, episodio 3x01 (2013)
Arrow – serie TV, 9 episodi (2013-2014)
Sequestered – serie TV, 12 episodi (2014)
Con Man – webserie, episodi 1x01-1x07 (2015)
Castle – serie TV, episodio 8x14 (2016)
Wu Assassins – serie TV, episodi 1x09-1x10 (2019)

Doppiatrice
 Superman/Batman: Apocalypse, regia di Lauren Montgomery (2010) - Kara Zor-El

Riconoscimenti
 SFX Award
 2005 – Miglior attrice per Serenity

 SyFy Genre Awards
 2006 – Candidatura a miglior attrice di una serie televisiva per Serenity

 Saturn Award
 2006 – Miglior attrice non protagonista per Serenity
 2008 – Miglior attrice non protagonista per Terminator: The Sarah Connor Chronicles
 2009 – Candidatura a miglior attrice non protagonista per Terminator: The Sarah Connor Chronicles

 Scream Award
 2008 – Candidatura a miglior attrice di una serie televisiva di fantascienza per Terminator: The Sarah Connor Chronicles

 Teen Choice Award
 2008 – Candidatura a miglior attrice di una serie televisiva di azione per Terminator: The Sarah Connor Chronicles
 2008 – Candidatura a miglior attrice televisiva emergente per Terminator: The Sarah Connor Chronicles
 2009 – Candidatura a miglior attrice di una serie televisiva di azione per Terminator: The Sarah Connor Chronicles

Classifiche

 AskMen.com
 36º posto nella Top 99 Women of 2009
 Wizard Magazine
 8º posto nella classifica Sexiest Women of Tv (marzo 2008)
 SFX Magazine
 Miglior attrice del 2005
 FHM.com
 16º posto FHM's 100 Sexiest Women (2009)
 26º posto FHM's 100 Sexiest Women (2010)
 37º posto FHM's 100 Sexiest Women (2011)

Doppiatrici italiane
Nelle versioni in italiano dei film e serie TV in cui appare, Summer Glau è stata doppiata da:
 Emanuela Damasio in Terminator: The Sarah Connor Chronicles, The Big Bang Theory
 Perla Liberatori in CSI - Scena del crimine, Serenity
 Domitilla D'Amico in The Unit, Dollhouse
 Alessandra Bellini in Luna di miele fatale
 Francesca Manicone in Cold Case - Delitti irrisolti
 Chiara Gioncardi in Alphas
 Ilaria Stagni in Firefly
 Laura Lenghi in Arrow

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Attori televisivi statunitensi
Germano-statunitensi
Irlando-americani

Summer Glau


Antônio Gonçalves là một đô thị thuộc bang Bahia, Brasil. Đô thị này có diện tích 316,13 km², dân số năm 2007 là 9747 người, mật độ 30,83 người/km².

Ghi chú

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Bahia

Antônio Gonçalves


Caister Castle er en middelalderborg med voldgrav, der ligger i West Caister, omkring 5 km nord for byen Great Yarmouth i Norfolk, England

Borgen har et tårn, der er 33 m højt, som blev opført mellem 1432 og 1446 af Sir John Fastolf, der sammen med Sir John Oldcastle var inspiration til William Shakespeares karakter John Falstaff. Borgen blev ramt af en stor brand i 1469, da den blev belejret og erobret af hertugen af Norfolk. Borgen gik i forfald og blev en ruin, med undtagelse af tårnet, efter år 1600, hvor der blev opført et nyt hus nær ved.

Borgens tårn står stadig intakt og er åbent for offentligheden. Det er en listed building af første grad og et scheduled monnument.

Se også
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger

Slotte i Norfolk

Caister Castle


Kaliwatan sa insekto ang Brueelia straminea. Una ning gihulagway ni Henry Denny ni adtong 1842. Ang Brueelia straminea sakop sa kahenera nga Brueelia, ug kabanay nga Philopteridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Brueelia

Brueelia straminea


Termas de Heliogábalo é o nome pelo qual é conhecido, incorretamente, um hórreo () do início do  em Roma. A estrutura ficava na encosta nordeste do Palatino e era delimitada ao norte pela Via Sacra, ao sul pela subestrutura do terraço conhecido como Vinha Barberini, a oeste pela fundação do chamado Templo de Júpiter Estator e a leste por um terraço da era neroniana.

História
A definição tradicional da estrutura como uma terma deve-se à existência de um  (termas privadas) no setor ocidental do complexo. Contudo, este balneu não era parte da estrutura original e foi incluído numa reforma no . A atribuição ao reinado do imperador Heliogábalo é derivada, por outro lado, da leitura de uma passagem da "História Augusta" segundo a qual este imperador havia mandado construir um "lavacrum publicum in aedibus aulicis". A presença do Elagabálio, o santuário construído por Heliogábalo no Palatino, nas imediações da Vinha Barberini acabou por consolidar esta interpretação.

Além das termas, durante o período imperial tardio foram incorporados no complexo outras estruturas que, no passado, os arqueólogos haviam interpretado  erroneamente como um local de culto cristão, identificado alternativamente como Santa Maria Antiqua, San Cesareo in Palatio ou Santa Maria de Metrio.

Bibliografia

Ligações externas

Edifícios comerciais da Roma Antiga em Roma

Termas de Heliogábalo


Vilsonovo šetalište jest jedno od najpoznatijih šetališta u glavnom bosanskohercegovačkog gradu Sarajevu.
Šetalište se proteže uz rijeku Miljacku, od Mosta Suade i Olge do zgrade Elektroprivrede BiH i mosta u ulici Topal Osman-paše.

Današnji naziv šetalište je dobilo po 28. predsjedniku Sjedinjenih Američkih Država Woodrowu Wilsonu.

Naziv
Trasa ulice formirana je tokom austrougarske ere. Šetalište je prvobitno nazvano Kalajeva promenada, po zajedničkom ministru finansija Austro-Ugarske monarhije i utadašnjem pravitelju Bosne i Hercegovine – Benjaminu Kalaju.

Nakon Prvog svjetskog rata i uspostave Kraljevine SHS, Kalajeva promenada je preimenovana u Vilsonovo šetalište, a tokom Drugog svjetskog rata, od 1941. do 1945. i perioda marionetske NDH šetalište se zvalo Musolinijevo šetalište, prema italijanskom fašističkom vođi. Nakon rata ponovo je nazvano Vilsonovo, a tokom perioda od 1960. godine dodijeljeno mu je novo ime, Omladinsko šetalište. Današnji naziv ponovo mu je vraćen 1993. godine.

Šetalište
Ulica Vilsonovo šetalište je važna ulica za Grad Sarajevo, međutim u popodnevnim satima i tokom vikenda ulica je zatvorena za saobraćaj tako da šetalište postaje rekreacijsko područje. Dužinom ulice postoji 480 stabala lipe i kestena. Šetalište često posjećuju ne samo ljudi koji žive u neposrednoj blizini, već i ljudi iz cijelog grada, kao i turisti.

Reference

Ulice u Sarajevu
Centar (Sarajevo)

Vilsonovo šetalište


This article is the Electoral history of John Turner, the seventeenth Prime Minister of Canada.

A liberal, Turner served one term as Prime Minister (June 30 to September 17, 1984), as successor to Pierre Trudeau. He had the second shortest-tenure of office of all the prime ministers, with only Charles Tupper having a shorter term.  Like Tupper, he never sat in Parliament while he was prime minister.

Turner led the Liberal Party of Canada in two general elections (1984) and (1988), and lost both to Brian Mulroney. He resigned the party leadership following the 1988 general election, and was succeeded by Jean Chrétien.

Turner stood for election to the House of Commons of Canada eight times and was elected each time.

Turner stood for election as leader of the Liberal Party twice.  He lost in 1968 to Pierre Trudeau, but he won in 1984, becoming Trudeau's successor as Liberal leader.  He beat Jean Chrétien in the 1984 convention, but was eventually succeeded by Chrétien after the 1988 election loss.

Summary

Turner ranks twenty-second out of twenty-three prime ministers for time in office, serving one term of 79 days. Only Charles Tupper had a shorter term, of 68 days in office.  Like Tupper, Turner never sat in the House of Commons as prime minister.

Turner is the first of two prime ministers from British Columbia, the other being Kim Campbell.

A lawyer, Turner got involved in politics at an early age. He was first elected to the House of Commons at age 33, in the federal election of 1962.  He was appointed to Cabinet by Prime Minister Lester Pearson (1965 to 1968) and then by Prime Minister Pierre Trudeau (1968 to 1975).  He resigned from Cabinet in 1975 and returned to private practice of law.

Turner had contested the Liberal Party leadership in 1968 when Pearson retired, but was defeated by Trudeau, who became prime minister.  When Trudeau announced his retirement in 1984, Turner again entered the leadership contest.  This time he won, defeating Jean Chrétien.

Turner led the Liberals in two general elections (1984) and (1988).  Following his election as party leader in 1984, Turner called a general election.  The Liberals were defeated by Brian Mulroney, going from government to opposition.  Brian Mulroney won the largest majority in the Commons (in number of seats) in Canadian history, and the Liberals won only ten more seats than the third party, the New Democratic Party.  Turner became Leader of the Official Opposition.  In 1988, he again led the Liberals. While they were again defeated by Mulroney, under Turner's leadership they more than doubled their seats in the Commons, outstripping the NDP to remain the dominant second party.

Turner never sat as prime minister in the House of Commons, because he was not a member of the Commons when he was elected leader of the Liberal Party.  In the 1984 general election, he won a seat in the Commons, but Parliament was not recalled until after the change in government.  Turner then sat in Commons as Leader of the Opposition.  He is only the second prime minister who never sat in Parliament as prime minister, the other being Charles Tupper.

Turner stood for election to the Commons eight times:  three times from Montreal (St. Lawrence—St. George), three times from Ottawa (Ottawa–Carleton), and twice from Vancouver (Vancouver Quadra).  He was elected all eight times.  He served a total of 22 years, 9 months, 17 days in the House of Commons.

After his second general election defeat, Turner resigned as leader of the Liberal Party in 1990, being succeeded by Chrétien.  He continued to sit in the Commons until the 1993 election, when he retired from politics.

Federal general elections: 1984 and 1988

Turner led the Liberal Party in two general elections (1984) and (1988).  He lost both times to Brian Mulroney.

Federal election, 1984

In his first election as leader, Turner led the Liberals to a major defeat, winning only forty seats in the Commons.  Mulroney won the largest majority (in seat numbers) in Canadian history.

1 Leader of the Opposition when election was called;  Prime Minister after election.
2 Prime Minister when election was called;  Leader of the Opposition after the election.
3 Table does not include parties which received votes but did not elect any members.

Federal election, 1988

In his second general election as leader, Turner doubled the Liberal Party standings in the House of Commons, but remained in Opposition.

1 Prime Minister when election was called;  Prime Minister after election.
2 Leader of the Opposition when election was called;  Leader of the Opposition after the election.
3 Table does not include parties which received votes but did not elect any members.

Federal constituency elections:  1962 to 1974;  1984 and 1988

Turner stood for election to the House of Commons eight times.  He was elected each time.

1962 Federal Election: St. Lawrence–St. George

 Elected.
X Incumbent.
1 Rounding error.

1963 Federal Election: St. Lawrence–St. George

 Elected.
X Incumbent.

1965 Federal Election: St. Lawrence–St. George

 Elected.
X Incumbent.
1 Rounding error.

The constituency of St. Lawrence–St. George was abolished in the 1968 re-distribution.

1968 Federal Election: Ottawa—Carleton, Ontario

 Elected.

1972 Federal Election: Ottawa—Carleton, Ontario

 Elected.
X Incumbent.

1974 Federal Election: Ottawa—Carleton, Ontario

 Elected.
X Incumbent.

1984 Federal Election: Vancouver Quadra, British Columbia

 Elected.
X Incumbent.
1 Less than 0.1%.
2 Rounding error.

1988 Federal Election: Vancouver Quadra, British Columbia

 Elected.
X Incumbent.
1 Less than 0.1%.
2 Rounding error.

Liberal Party Leadership Conventions:  1968, 1984

Turner contested the leadership of the Liberal Party twice.  In 1968, he lost to Trudeau, but in the 1984 convention he won the leadership, becoming Trudeau's successor as Liberal leader and prime minister.

1968 Leadership Convention

Turner entered the leadership contest as the youngest candidate.  He eventually lost on the fourth ballot to Trudeau, coming in third place after Trudeau and Robert Winters, a former minister in Pearson's government.

1 Rounding error.

1984 Leadership Convention

Trudeau announced his retirement early in 1984.  Turner entered the leadership election and won on the second ballot.  His main opposition was Jean Chrétien, who came in second.

See also

 Electoral history of Pierre Trudeau - Turner's predecessor as leader of the Liberal Party and as Prime Minister.
 Electoral history of Brian Mulroney - Turner's successor as Prime Minister.
 Electoral history of Jean Chrétien - Turner's successor as leader of the Liberal Party.

References

External links

 Library of Parliament:  History of Federal Ridings Since 1867
 CPAC - 1968 Liberal Convention
 CPAC – 1984 Liberal Convention

Turner, John

Electoral history of John Turner


An Mormyrus bernhardi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Pellegrin hadton 1926. An Mormyrus bernhardi in nahilalakip ha genus nga Mormyrus, ngan familia nga Mormyridae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mormyrus

Mormyrus bernhardi


"Enoch Arden" (poema), de Alfred Tennyson

Filmes
 Enoch Arden (1911), de D. W. Griffith
 Enoch Arden (1914), de Percy Nash
 Enoch Arden (1915), de Christian Cabanne

Outros usos
 Enoch Arden (Strauss), Op. 38, TrV. 181, de Richard Strauss
 Lei Enoch Arden, legislação estadunidense sobre o divórcio

Enoch Arden


René Pranz (ur. 4 sierpnia 1985 roku w Wiedniu) – austriacki szermierz, florecista, uczestnik Letnich Igrzysk Olimpijskich w Rio de Janeiro oraz Uniwersjady w Kazaniu z 2013 roku.

Wczesne życie
Urodził się w Wiedniu. Studiował na wydziale ekonomii i prawa na Uniwersytecie w Salzburgu.

Kariera

Mistrzostwa Europy
Brał udział w Mistrzostwach Europy w Sheffield w 2007 roku, zajmując siódme miejsce w kategorii indywidualnej floretu.

Uniwersjada
W 2013 roku brał udział w Uniwersjadzie w Kazaniu w kategorii indywidualnej floretu.

Igrzyska Olimpijskie
W kwietniu 2016 Pranz pokonał tureckiego szermierza Martino Minuto w finale europejskiego turnieju kwalifikacyjnego. Wynik ten dał mu awans na Letnie Igrzyska Olimpijskie w Rio de Janeiro. W 1/32 turnieju uległ 14/15 Brazylijczykowi Guilherme Toldo. Zmagania zakończył na 33-35 pozycji.

Przypisy

Bibliografia
 https://web.archive.org/web/20170408095757/http://www.eurofencing.info/athletes/biography/rene-pranz
 https://www.olympic.org/rene-pranz
 http://salzburg.orf.at/news/stories/2769439/
 http://fie.org/es/fencers/Rene-PRANZ-7259/career
 https://web.archive.org/web/20170408171559/http://www.mat-fencing.com/page.php?id=1597
 http://www.telegraph.co.uk/olympics/2016/08/08/rio-olympics-2016-day-two-24-hours-in-24-pictures/rene-pranz-of-austria-duels-with-brazils-guilherme-toldo-during/

Urodzeni w 1985
Austriaccy szermierze
Uczestnicy Letnich Igrzysk Olimpijskich 2016
Ludzie urodzeni w Wiedniu

René Pranz


Dmitrij Matwiejewicz Dmitrijew (Płotkin), ros. Дмитрий Матвеевич Дмитриев (Плоткин) (ur. w styczniu 1901 w Jekaterynosławiu, zm. 7 marca 1939) – radziecki funkcjonariusz służb specjalnych, komisarz bezpieczeństwa państwowego III rangi.

Życiorys
Był narodowości żydowskiej. W 1918 uczył się w szkole komercyjnej w Jekaterynosławiu, później był inspektorem jekaterynosławskiego oddziału edukacji narodowej, 1918–1919 był członkiem komunistycznej frakcji partii Poalej Syjon, w styczniu 1920 został lektorem politycznym gubernialnego nadzwyczajnego komitetu sanitarnego w Jekaterynosławiu. W 1920 pracował w jekaterynosławskim gubernialnym komisariacie wojskowym, 1920-1922 służył w wojskach Czeki, od 1921 należał do RKP(b), od 1922 do sierpnia 1924 był pełnomocnikiem Wydziału Ekonomicznego Pełnomocnego Przedstawicielstwa GPU/OGPU Południowego Wschodu. Od sierpnia 1924 do 15 sierpnia 1925 był szefem Wydziału II Zarząd Ekonomicznego OGPU ZSRR, od sierpnia 1925 do grudnia 1929 pełnomocnikiem i pomocnikiem szefa Wydziału II Zarządu Ekonomicznego NKWD ZSRR, od 10 grudnia 1929 do 25 listopada 1931 szefem Wydziału II, a od 16 lipca do 1 października 1930 i ponownie od 25 stycznia do 1 kwietnia 1931 szefem Wydziału IV Zarządu Ekonomicznego OGPU ZSRR. Od 1 kwietnia 1931 do 15 lutego 1932 był szefem Wydziału III Zarządu Ekonomicznego OGPU ZSRR, od 25 listopada 1931 do 27 maja 1935 pomocnikiem szefa Zarządu Ekonomicznego OGPU ZSRR/GUGB NKWD ZSRR, jednocześnie od 1 października 1932 do 1 kwietnia 1933 szefem Wydziału VII Zarządu Ekonomicznego OGPU ZSRR, a od 27 maja 1935 do 15 lipca 1936 zastępcą szefa Zarządu Ekonomicznego GUGB NKWD ZSRR, 29 listopada 1935 otrzymał stopień starszego majora bezpieczeństwa państwowego. Od 15 lipca 1936 do 22 maja 1938 był szefem Zarządu NKWD obwodu swierdłowskiego, 1 października 1936 awansowano go na komisarza bezpieczeństwa państwowego III rangi, od 22 maja do 28 czerwca 1938 pełnił funkcję szefa Głównego Zarządu Dróg Szosowych NKWD ZSRR. Był deputowanym do Rady Najwyższej ZSRR 1 kadencji. 20 grudnia 1932 otrzymał Order Czerwonego Sztandaru, a 19 grudnia 1937 Order Lenina.

28 czerwca 1938 został aresztowany, 7 marca 1939 skazany na śmierć przez Wojskowe Kolegium Sądu Najwyższego ZSRR pod zarzutem "aktywnego udziału w antyradzieckiej terrorystycznej i szpiegowskiej organizacji w systemie NKWD" i rozstrzelany. 9 grudnia 1994 pośmiertnie zrehabilitowany.

Bibliografia
 Przewodnik po historii Partii Komunistycznej i ZSRR (ros.)
 http://www.sakharov-center.ru/asfcd/martirolog/?t=page&id=24399 (ros.)
 Krótka biografia na stronie Stowarzyszenia Memoriał (ros.)

Deputowani do Rady Najwyższej ZSRR
Komisarze bezpieczeństwa państwowego III rangi
Odznaczeni Orderem Czerwonego Sztandaru
Odznaczeni Orderem Lenina
Ofiary wielkiego terroru w ZSRR
Radzieccy Żydzi
Straceni przez rozstrzelanie
Urodzeni w 1901
Zmarli w 1939
Żydowscy funkcjonariusze rosyjskich i radzieckich służb specjalnych

Dmitrij Dmitrijew (1901–1939)


Spiriferida – wymarły rząd ramienionogów żyjących od środkowego ordowiku po wczesną jurę.

Cechuje się spiralnym brachidium, muszlą o obu skorupkach mocno wypukłych, zwykle nieperforowanych i pokrytych radialnymi żebrami Area wyraźna, ale występuje tylko na skorupce brzusznej. Skorupki kalcytowe.

Rząd kosmopolityczny, liczny w paleozoiku, w triasie i jurze rzadki. Skamieniałości różnych gatunków spiriferidów mają znaczenie w datowaniu skał paleozoicznych i są ważnymi skamieniałościami przewodnimi.

Przypisy

Bibliografia

Wymarłe ramienionogi

Spiriferida


Exploração Sustentável é o uso dos recursos naturais disponíveis para fazer com que os seres humanos consigam desenvolver suas atividades necessárias para seu desenvolvimento de maneira que não venha prejudicar ou destruir a mesma, preservando e evitando o máximo possível qualquer impacto negativo ao meio ambiente, gerando uma melhor qualidade de vida para as gerações atuais e futuras.

Com o crescimento contínuo de organizações ambientalistas e o aumento da consciência da população em geral, a discussão sobre a importância da preservação, e de uma exploração que garanta a diversidade das florestas a longo prazo, está cada vez mais crescente. Sobretudo, no meio empresarial, as práticas voltadas á exploração sustentável dos recursos e dos potenciais dos principais biomas brasileiros vítimas de desmatamentos generalizados, são ainda extremamente minoritárias. A exploração de florestas nativas sem o devido cuidado com a sustentabilidade dos remanescentes florestais, bem como o aumento na demando por madeira, associado á expansão da fronteira agrícola e pecuária, têm contribuído para a elevação no nível de desmatamento no país. O crescimento da extração e o consumo dos recursos biológicos, vem trazendo consequências negativas para os ecossistemas e também para a população humana, com a destruição dos habitats, poluição do meio ambiente e extinção de espécies.

Um exemplo muito comum do uso descontrolado dos recursos naturais, que vai de contra partida a exploração sustentável, é a exploração descontrolada e sem precedentes de madeira nas florestas nacionais, como por exemplo a floresta Amazônica, em que se mostra uma atividade que gera enormes impactos ambientais. Sendo, na maioria das vezes irreversíveis, apesar de promover o desenvolvimento econômico, deixa de lado a busca por um avanço que venha ser vantajoso para a comunidade e para o meio ambiente, deixando incertas as condições futuras do ecossistema nessas localidades.

Posicionamento Legislativo

A possibilidade de aliar a exploração da madeira sem agressão ao meio ambiente natural, sem prejudicar o desenvolvimento econômico e trazer benefícios a todos, é o grande exponencial da exploração sustentável.  Com o Princípio do Desenvolvimento Sustentável, diante da legislação vigente no país, principalmente após o surgimento de diplomas como o Código Florestal, instituído pela Lei 4.771/65 e a Constituição Federal de 1988, pesquisa-se sobre a viabilidade da atividade madeireira no Brasil. Dessa forma, analisa-se a existência de um equilíbrio nos procedimentos exploratórios atuais com a legislação. A grande questão que preocupa o cenário atual do Direito Ambiental, é se há sustentabilidade nas formas de exploração dos recursos naturais, mais especificamente a madeira encontrada nas matas brasileiras.

Projeto de Lei do Senado (PLS 77/2015)
Foi desenvolvido um Projeto de Lei do Senado (PLS 77/2015), que regulamenta a exploração sustentável dos recursos naturais da Amazônia Legal e do Cerrado. No texto, são traçadas regras para a exploração mineral em áreas degradadas e programas ambientais remunerados pelos serviços ambientais instituídos pelo governo, para a concessão de benefícios ao pequeno produtor rural. A elaboração do Zoneamento Ecológico-Econômico da Amazônia Legal, é uma previsão do projeto, que defende a criação de medidas emergenciais para minimizar o impacto dos danos ao meio ambiente, levando em consideração as áreas a serem conservadas e as áreas críticas.

O objetivo, é compensar as áreas degradadas e assegurar a exploração sustentável dos biomas, garantindo, assim, "a salvaguarda da biodiversidade, da saúde humana, dos valores paisagísticos, estéticos e turísticos, do regime hídrico e da estabilidade social".

Floresta Amazônica e a Exploração Sustentável
Na Reserva de Desenvolvimento Sustentável Mamirauá, na região do Médio Solimões, no Estado do Amazonas, pesquisadores do Instituto de Desenvolvimento Sustentável Mamirauá (IDSM), vinculado ao Ministério da Ciência e Tecnologia (MCT), projetam e criam, planos de manejo para exploração sustentável dos recursos madeireiros em áreas de florestas amazônicas inundáveis. O objetivo é equilibrar a preservação da floresta, a exploração da madeira, a biodiversidade das espécies de árvores ameaçadas de extinção, juntamente com o atendimento das necessidades econômicas da população. Esse modelo implantado, estimula as comunidades locais e conta com ampla participação das mesma, formando uma ligação entre saberes tradicionais e informações tecno-científicas, visando otimizar os resultados do projeto.

Modelo comunitário de exploração sustentável da madeira Amazônica
A princípio, os cientistas fazem um mapeamento participativo da área junto com a população, e escolhem a área de uso florestal destinada a cada comunidade, promovendo negociações intercomunitárias. As mesmas, recebem apoio para discutir os estatutos criados pelas próprias associações, que são legalizadas, tornando-se responsáveis pela exploração econômica dos recursos madeireiros.

São designados critérios para definir as árvores a serem retiradas e as que vão permanecer, estabelecendo um limite de extração de cinco árvores por hectare. Dessa forma, a preocupação em minimizar danos à mata e seguir a legislação em vigor ajuda à organização da exploração, de modo a reduzir os danos á floresta e garantir que apenas as árvores selecionadas sejam derrubadas. A identificação de parcerias com madeireiras e usuários é estabelecida, afim de estabelecer negociações para a compra da madeira manejada.

O modelo está se expandido cada vez mais para toda a área da reserva, que inicialmente foi implantado em uma área de 260 mil hectares. O projeto também avalia a sustentabilidade do manejo para divulgação e difusão do modelo e acompanha como o manejo florestal afeta a renda familiar.

Meio ambiente do Brasil
Sustentabilidade

Exploração sustentável


Kaliwatan sa insekto ang Thorybothrips unicolor. Una ning gihulagway ni Schille ni adtong 1911. Ang Thorybothrips unicolor sakop sa kahenera nga Thorybothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Polskowa
 Unggriya
 Litwanya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Polskowa
Thorybothrips
Insekto sa Lyetuwanya
Insekto sa Ungariya

Thorybothrips unicolor


Euura auritae is a species of sawfly belonging to the family Tenthredinidae (common sawflies). The larvae forms galls on willows (Salix species). It was first described by Jens-Peter Kopelke in 2000. E. auritae is one of a number of closely related species which is known as the Euura atra subgroup.

Description
The gall is an elongate swelling that tapers into the young shoot. It is  to  long by approximately  wide. The bark around the gall is smooth and contains one larva which has three dorsal annulets on the third abdominal segment, and a suranal plate without pseudocerci. Pupation is probably in the gall.

In Britain the gall has been found on eared willow (Salix aurita). Elsewhere it has also been found on grey willow (S. cinerea), downy willow (S. lapponum) and (S. starkeana).

Other similar looking galls in the Euura atra subgroup are,
 E. atra  found on white willow (S. alba) and crack willow (S. fragilis).
 E. salicispurpureae, found on purple willow (S. purpurea)
 E. myrtilloides found on swamp willow (Salix myrtilloides)
 E. weiffenbachiella, found on creeping willow (S. repens) and S. rosmarinifolia

Distribution
Euura auritae has been recorded in central and northern Europe to Finland, Norway and Sweden. Also Czech Republic, Great Britain and the Netherlands.

References

Tenthredinidae
Gall-inducing insects
Hymenoptera of Europe
Insects described in 2000
Taxa named by Jens-Peter Kopelke
Willow galls

Euura auritae


Haarlem er ein býur og ein kommuna í Niðurlondum.

Haarlem liggur við Spaarne-ánna. Býurin varð mest sannlíkt stovnaður í 900-talinum og fekk keypstaðarrættindi í 1245.

Í býnum er eitt nú tað elsta almenna forngripasavnið í Niðurlondum, Teylers-savnið. Býurin er eisini kendur fyri Sankta Bavo Kirkjuna (Sint-Bavokerk) og Frans Hals Savnið, sum er eitt savn fyri list frá tí niðurlendska gullaldrinum.

Haarlem jarnbreytastøðin er tann elsti bygningurin av jarnbreytabygningum í Niðurlondum.

Sunnanfyri býin liggur heimsins størsta blómupark, Keukenhof.

Annað
Býarparturin Harlem í New York er uppkallaður eftir hesum niðurlendska býnum.

Býir í Niðurlondum

Haarlem