Hải Chính là một xã thuộc huyện Hải Hậu, tỉnh Nam Định, Việt Nam.

Xã Hải Chính có diện tích 3,47 km², dân số năm 2022 là 6.267 người, mật độ dân số đạt 1.806 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Hải Chính


An Pheucticus melanocephalus in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni William Swainson hadton 1827. An Pheucticus melanocephalus in nahilalakip ha genus nga Pheucticus, ngan familia nga Cardinalidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 P. m. melanocephalus
 P. m. maculatus

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Pheucticus

Pheucticus melanocephalus


Eklavya: The Royal Guard é um filme de drama indiano de 2007 dirigido e escrito por Vidhu Vinod Chopra. Foi selecionado como representante da Índia à edição do Oscar 2008, organizada pela Academia de Artes e Ciências Cinematográficas.

Elenco

 Amitabh Bachchan - Eklavya
 Sanjay Dutt - Inspector Pannalal Chohar
 Jackie Shroff - Rana Jyotiwardhan
 Saif Ali Khan - Prince Harshvardhan
 Vidya Balan - Rajjo
 Sharmila Tagore - Rani Suhasinidevi
 Boman Irani - Rana Jayvardhan
 Jimmy Shergill - Prince Udaywardhan

Ligações externas

Filmes em língua hindi
Filmes da Índia de 2007

Eklavya: The Royal Guard


Osoby o tym nazwisku:
 Aleksandr Głazunow – rosyjski kompozytor
 Ilja Głazunow – rosyjski malarz
 Wasilij Głazunow – radziecki wojskowy

Głazunow


Rafał Kowalczyk – profesor doktor habilitowany, przyrodnik, popularyzator nauki, fotograf przyrodniczy. Specjalista w zakresie ekologii i zarządzania populacjami ssaków. Od 1993 r. pracownik naukowy w Instytucie Biologii Ssaków PAN, w latach 2013-2021 dyrektor tej placówki.

Życiorys
W 1993 ukończył studia na Wydziale Leśnym w Szkole Głównej Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie. Tam też w 2001 r. uzyskał stopień naukowy doktora na podstawie rozprawy pt. Czynniki kształtujące organizację przestrzenną populacji i aktywność borsuka Meles meles w Puszczy Białowieskiej. W 2013 w Muzeum i Instytucie Zoologii Polskiej Akademii Nauk na podstawie dorobku naukowego oraz rozprawy habilitacyjnej pt. Sukces inwazji jenota Nyctereutes procyonoides w Europie w aspekcie jego zdolności adaptacyjnych, uzyskał stopień doktora habilitowanego. Postanowieniem Prezydenta RP z dn. 5.09.2022 r. uzyskał tytuł profesora nauk ścisłych i przyrodniczych w dyscyplinie nauki biologiczne. Obecnie zatrudniony na stanowisku  profesora i kustosza kolekcji naukowej w Instytucie Biologii Ssaków PAN w Białowieży. Jest autorem i współautorem ponad 150 publikacji i opracowań naukowych dotyczących ekologii i paleoekologii ssaków drapieżnych i kopytnych, w tym żubra. Jest członkiem Bison Specialist Group SSC IUCN i Komitetu Biologii Środowiskowej i Ewolucyjnej PAN oraz redaktorem pomocniczym czasopisma naukowego Mammal Research. Członek Związku Polskich Fotografów Przyrody.

Przypisy

Absolwenci Szkoły Głównej Gospodarstwa Wiejskiego
Ludzie związani z Białowieżą
Polscy ekolodzy
Polscy leśnicy
Polscy przedstawiciele nauk leśnych
Pracownicy Instytutu Biologii Ssaków PAN

Rafał Kowalczyk


Kristian 6. (30. november 1699 – 6. august 1746) var kongur av Danmark í tíðarskeiðnum 1730 til 1746. Hann var ein dúgligur og arbeiðssamur kongur. Hann vildi fegin, at fólkið, sum stóð undir honum, skuldi hava góð og livlig kor. Menn hann gloymdi heldur ikki seg sjálvan. Honum tókti ikki, at tann gamla kongsborgin, sum faðir hansara hevði vælt um, var nóg hóskiligur bústaður fyri einaveldisharran, og tí tók hann hana niður og reisti ta glæsiligu Kristiansborg. Hon var ovurhonds dýr. Uttan um borgina læt hann spenna jarnketur, so eingin skuldi koma ov nær. Kristiansborg er í Keypmannahavn og varð liðugt í 1780. Slottið var kongsslott áðrenn Amalienborg. Tað er brent í grund tvær ferðir - í 1794 og í 1884. Kristiansborg hevur síðan 1918 hýst fólkatinginum og stjórnini.

Danir
Kongalig úr Danmark
Statsleiðarar
Føðingar í 1699
Føðingar í 1690-árunum
Andlát í 1746
Andlát í 1740-árunum
Kongar

Kristian 6.


Karekin Bekdżijan (ur. 12 grudnia 1942 w Stambule) – duchowny Apostolskiego Kościoła Ormiańskiego, od 1992 biskup Niemiec. Sakrę otrzymał 27 września 1992 roku z rąk Waskena I. 28 maja 1998 roku uzyskał godność arcybiskupa.

Przypisy

Urodzeni w 1942
Biskupi Apostolskiego Kościoła Ormiańskiego
Ludzie urodzeni w Stambule

Karekin Bekdżijan


Tân Lập là một xã thuộc huyện Lục Yên, tỉnh Yên Bái, Việt Nam.

Xã Tân Lập có diện tích 32,08 km², dân số năm 2019 là 3.956 người, mật độ dân số đạt 123 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Tân Lập, Lục Yên


is a 2017 Japanese science fiction film directed by Kiyoshi Kurosawa. It stars Kaho, Shōta Sometani, and Masahiro Higashide. It is a spin-off from his 2017 film Before We Vanish. It was originally produced as a five-part television series on WOWOW, and was re-edited for theatrical release in Japan on 11 November 2017. It was selected to screen in the Panorama section at the 68th Berlin International Film Festival in 2018.

Plot
A clinical engineer, Tatsuo (Shōta Sometani), encounters a new doctor, Makabe (Masahiro Higashide), at the hospital. Makabe is an alien who came to invade Earth. Tatsuo is forced to be a guide to help Makabe collect human concepts. Etsuko (Kaho), who is Tatsuo's wife, notices that she is immune to the alien's influence. She tries to save her husband.

Cast

Release
The film was released in Japan on 11 November 2017. It screened in the Panorama section at the 68th Berlin International Film Festival on 21 February 2018.

Reception
Jessica Kiang of Variety commented that "Foreboding plays like an unwieldy summary of Kurosawa's gloomy thematic preoccupations and his worst formal tendencies: It's overlong and lacking focus, and the underwater pacing and dissociative, somnolent acting style make it hard to invest in the human characters even before they've been partially zombified." Deborah Young of The Hollywood Reporter wrote, "This Berlin Panorama Special entry seems like an unnecessary variation on the first film, sharing most of its pros and cons, including some eerie moments, slow storytelling and excess length, but lacking its more spectacular action sequences." Contrastingly, Mark Schilling of The Japan Times stated that "Instead of recycling the earlier film, Yocho is quite different in story and tone ... darker and scarier from beginning to end."

References

External links

2017 films
2010s science fiction films
Japanese science fiction films
2010s Japanese-language films
Films directed by Kiyoshi Kurosawa
Film spin-offs
2010s Japanese films

Foreboding (film)


An Paliga rubicundalis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Warren hadton 1896. An Paliga rubicundalis in nahilalakip ha genus nga Paliga, ngan familia nga Crambidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Paliga

Paliga rubicundalis


Kinh tế Myanmar là một trong những nền kinh tế kém phát triển nhất thế giới, đã phải chịu hàng thập kỷ trì trệ do quản lý yếu kém và cấm vận quốc tế. GDP của Myanmar là 71,2 tỉ USD (ước lượng 2019) và tăng trưởng trung bình 2,9% một năm, thấp nhất trong Tiểu vùng Sông Mekong Mở rộng. EU, Hoa Kỳ và Canada đã áp đặt các lệnh trừng phạt kinh tế Myanmar, nhưng những lệnh cấm vận này đã được dỡ bỏ từ năm 2011 sau khi Myanmar chuyển từ chính phủ quân sự sang chế độ dân sự.

Về mặt lịch sử, Myanmar là con đường giao thương chính giữa Ấn Độ và Trung Quốc từ thế kỷ I TCN. Các quốc gia Môn ở Myanmar đã đóng vai trò như là trung tâm thương mại quan trọng tại vịnh Bengal. Sau khi Myanmar bị chinh phục bởi người Anh, quốc gia này đã trở thành đất nước giàu có nhất ở Đông Nam Á. Đó cũng một thời là nhà xuất khẩu gạo đứng đầu thế giới, từng sản xuất 75% lượng gỗ tếch cho thế giới và có tỉ lệ cao dân chúng biết chữ.

Sau khi thành lập chính phủ nghị viện năm 1948, thủ tướng U Nu đã thi hành chính sách quốc hữu hóa. Chính phủ cũng đã cố thực hiện một kế hoạch tám năm thiếu tính toán. Đến năm 1950, xuất khẩu gạo đã giảm 2/3 và khoáng sản giảm 96%. Cuộc đảo chính năm 1962 đã đưa đến chương trình kinh tế được gọi là "Con đường đưa Myanmar đi lên xã hội chủ nghĩa", một kế hoạch nhằm quốc hữu hóa toàn nền kinh tế. Chương trình thất bại thảm hại này đã biến Myanmar thành một trong những quốc gia nghèo nhất thế giới.

Năm 2011, khi chính phủ của tân tổng thống Thein Sein nắm quyền điều hành đất nước, Myanmar đã thi hành một chính sách cải cách nhiều mặt bao gồm việc chống tham nhũng, chỉnh sửa tỷ giá hối đoái, sửa luật đầu tư nước ngoài và thuế. Đầu tư nước ngoài tăng từ 300 triệu USD trong năm 2009-10 lên 20 tỷ USD trong năm 2010-11, tương đương 667%. Dòng vốn chảy vào lớn làm cho đồng tiền Myanmar tăng giá trị thêm 25%. Để đối phó tình trạng này, chính phủ đã nới lỏng các hạn chế nhập khẩu và hủy bỏ hết thuế xuất khẩu. Mặc cho vấn đề về tiền tệ hiện nay, nền kinh tế Myanmar được dự đoán sẽ tăng trưởng khoảng 8,8% trong năm 2011. Sau khi hoàn thành cảng nước sâu Dawei trị giá 58 triệu USD, Myanmar dự kiến sẽ là trung tâm thương mại kết nối Đông Nam Á và Biển Đông với Ấn Độ Dương, tiếp nhận hàng hóa từ Trung Đông, châu Âu và châu Phi thông qua biển Andaman, thúc đẩy sự phát triển của khu vực ASEAN.

Lịch sử

Trước khi là thuộc địa
Trước khi trở thành thuộc địa của Anh, nền kinh tế Myanmar về bản chất là nền kinh tế tự cung tự cấp. Phần lớn dân cư liên quan đến hoạt động sản xuất gạo và làm nông nghiệp Miến Điện cũng thiếu một hệ thống tiền tệ chính thức cho đến triều vua Mindon Min vào giữa thế kỷ XIX. Đất đai về mặt hình thức là thuộc về nhà vua. Hơn nữa, vua cũng kiểm soát việc xuất khẩu, cùng với việc khai thác đá quý, các giếng dầu và sản xuất gỗ tếch. Myanmar liên quan mật thiết đến thương mại ở Ấn Độ Dương. Gỗ tếch nguyên khối là một mặt hàng xuất khẩu có giá trị, được người châu Âu dùng để đóng tàu do độ bền của nó, và đã trở thành mặt hàng xuất khẩu chính của Myanmar từ thế kỷ XVIII đến thế kỷ XIX.

Thời kỳ thuộc địa (1885 - 1948)
Trong thời gian bị Anh chiếm đóng, Myanmar là quốc gia giàu có nhất ở Đông Nam Á. Nó cũng từng là nhà xuất khẩu gạo lớn nhất thế giới. Dưới chính quyền thuộc địa, Myanmar cung ứng dầu thông qua công ty dầu Burma. Myanmar cũng là nước giàu tài nguyên thiên nhiên và nguồn lao động. Nó sản xuất 75% lượng gỗ tếch của thế giới và có tỉ lệ dân chúng biết chữ cao. Vậy nên người ta tin rằng Myanmar sẽ phát triển nhanh chóng.

Độc lập

Thiết quân luật (1988 - 2011)

Xem thêm
Kinh tế Lào
Kinh tế Campuchia

chú thích

Liên kết ngoài
News, information, journals, magazines related to Burmese business and commerce

Myanmar

Kinh tế Myanmar


St. Joseph Academy, previously St. Joseph's College and Academy, was a Catholic girls' school in Adrian, Michigan, operating from 1896 to 2012. Established by Catholic nuns in a building that had previously operated as a hospital, the school operated as a high school and elementary school for most of its existence; the high school component closed in 1975.

Establishment and early years
The school was established by Mother Camilla Madden, founder of the Adrian Dominican Sisters, on September 8, 1896, "to provide education to girls from families of moderate or poor financial circumstances". The order had previously operated a private hospital, but both income and membership dwindled as public hospitals became more prevalent, leading to the decision to establish a school. As early as 1892, plans were made to renovate a nearby house called Elm House for the remaining long-term hospital residents, but the Bishop of Detroit, John Samuel Foley, initially rejected the proposal to establish a school, asserting that the educational needs of the region were already met by the existing Saint Mary Academy in Monroe, Michigan, which later became part of St. Mary Catholic Central High School. After rejecting the proposed new school several more times, Foley finally relented to a provisional effort after visiting Adrian to preside over the induction of new sisters on November 18, 1895. The order then set about obtaining certification for the sisters to become teachers, and placed the first advertisement for the new school in the Michigan Catholic. Tuition was initially $2.50 per week. A priest of the diocese, James O'Reilly, D.D., who has assisted with building community support for the institution, was appointed as its first director.

Initially housed at the Motherhouse of the Dominican Sisters, which was converted from its previous use as a hospital to house the school and dormitory, the school received only six students on its first day of classes, far fewer than the fifteen nuns certified as teachers. However, more students enrolled over the next several weeks, and the prospects for the success of the school brightened. The school used its initial low enrollment to its advantage, publicizing the amount of attention that could be devoted to each student, given the ratio of teachers to students. Enrollment doubled to 30 students in 1897, and to 60 students in 1898, with the first commencement ceremony being held for graduates in 1899. After this, students came in increasing numbers to this boarding school and the ecumenical province grew rapidly with new members. The school quickly expanded and gained a good reputation, with a priest who evaluated the school in 1899 stating that "[n]o better institution for girls will be found in the state", and a reporter describing it as "in the front ranks of educational institutions of its character in the West". Increasing enrollment necessitated the addition of a new wing to the building, including an auditorium, which was completed in 1902. By 1906, enrollment had reached 200 students.

The school succeeded in both reviving the solvency of the order, and providing an influx of new members, with a proportion of students choosing to join as nuns.

Later developments
By the 1920s the school had an enrollment of over 500 students, including "students from virtually every state in the union". The teachers and alumni played a substantial role in defeating a 1920 Michigan ballot initiative that would have required students to attend public schools, which would have eliminated St. Joseph Academy and other parochial schools. In 1919, St. Joseph's College had been established in the same building, and authorized to award bachelor's degrees. It operated there until a new building was completed on the campus for it in 1922. Eventually, the operation of the academy and the college under the same name led to confusion, leading to the college being renamed Siena Heights in 1939. A new building was constructed for St. Joseph Academy in 1948. A Montessori school opened at the Academy in 1971, while the high school component of the school closed in 1975. The Adrian Dominican Montessori Teacher Education Institute remained in operation after the closure of the Academy in 2012. In 2016, the Adrian Dominican Sisters gifted the Academy's building to Siena Heights University, which had also been established by the Sisters.

Chemist Miriam Michael Stimson was a noted alumnus of the school who remained as a member of the order, and later taught at Siena Heights University.

References

1896 establishments in Michigan
Former high schools in Michigan
Michigan
2012 disestablishments in Michigan
Educational institutions established in 1896
Educational institutions disestablished in 2012
Girls' schools in Michigan

St. Joseph Academy (Adrian, Michigan)


Il pareggiatore è una macchina utilizzata nel settore lavorazione e allestimento degli stampati e della carta che serve ad allineare i fogli mediante un tavolo vibrante, in genere in acciaio con superficie microperforata, dotato di due righelli laterali (uno a destra e uno a sinistra) più uno posteriore.

Una mazzetta di fogli stampati o non stampati caricata su questo tavolo viene inclinata, tramite uno snodo, verso destra o verso sinistra. Durante questa inclinazione un motore vibrante permette un allineamento preciso dei fogli della mazzetta. Questo allineamento ottimizza la stampa e il taglio della carta così preparata.

Alcuni modelli di pareggiatori sono dotati anche di un rullo spremi-aria o rullo spiana-aria che, a velocità regolabile, elimina l'aria che si trova tra i singoli fogli di carta della mazzetta, ottimizzando così ancora di più il processo di allineamento.

Cancelleria
Tipografia

Pareggiatore


Sutina je naseljeno mjesto u sastavu općine Posušje, FBiH, Bosna i Hercegovina.

Stanovništvo

Reference

Sutina (Posušje)


Sotto il nome di Màrtiri di Cordova si indica un gruppo di cristiani mozarabi (che rifiutavano l'assimilazione culturale con gli arabi-musulmani) che, sotto gli Emiri di al-Andalus, in particolare ʿAbd al-Raḥmān II e suo figlio Maometto I, furono condannati a morte dalle autorità islamiche per aver pubblicamente vilipeso il Corano e insultato il Profeta Maometto, nella Grande Moschea di Cordova, pur sapendo che una precisa disposizione puniva con la morte i responsabili di tali azioni.

Eulogio fu il più importante dei «Martiri di Cordoba» assieme a Sancho, Rodrigo e Salomone.

Contesto storico
Strappata ai Visigoti dagli Arabi nel 771, Cordova raggiunse il suo apogeo culturale nel X secolo, prima di essere riconquistata nel 1236 da Ferdinando III di Castiglia. I musulmani non si erano quasi mai mostrati persecutori dei cristiani, limitandosi a imporre loro di non testimoniare la propria fede in pubblico e di versare un cospicuo tributo periodico in quanto "dhimmi"; se ciò provocava lo spirito d'indipendenza dei cristiani, i più sensibili non potevano tollerare una specie di ibernazione religiosa. Di qui sporadiche reazioni alla dominazione, che venivano soffocate con immediate repressioni.

Di una di queste reazioni furono protagonisti Rodrigo, Salomone ed Eulogio. Questo era prete; non potendo accettare la passività dei cristiani, parlò apertamente contro il Corano. Imprigionato una prima volta, venne rilasciato nell'851. Avendo incontrato in carcere santa Flora e Marta (Maria) che furono poi decapitate morendo in nome della fede cristiana, Sant'Eulogio attribuirà la sua scarcerazione, avvenuta pochi giorni dopo il loro martirio, proprio all'intercessione di queste due donne, contribuendo così alla loro santificazione. Nominato vescovo di Toledo, non poté essere ordinato, perché venne anch'egli decapitato l'11 marzo 859. La legislazione islamica prevedeva infatti la pena di morte per i rei di blasfemia e d'insulto alla religione coranica.

L'appariscente contestazione cristiana, regolarmente sanzionata dalla pena di morte prevista per i reati di vilipendio della religione del Profeta Maometto, finì quando le autorità islamiche di Cordova si rivolsero - preoccupate per il mantenimento dell'ordine pubblico - alle autorità ecclesiastiche cristiane perché intervenissero a metter fine a un'azione che comportava, com'era a tutti noto, la condanna a morte.

Ci furono colloqui tra Cordova, Santiago di Compostela e la stessa Roma, e un apposito concilio, svoltosi a Cordova nel l'852 e presieduto da Recafredo, metropolita di Siviglia, con la presenza anche dell'exceptor (ossia esattore delle imposte) Comes, un funzionario cristiano della corte omayyade, decise - con l'opposizione del solo vescovo di Cordova, Saul - che quelle azioni da quel momento in poi non dovessero essere più fraintese come "santo martirio" per l'attestazione della vera fede ma come forme irrituali di suicidio, quindi irrimediabilmente condannate dal credo cristiano, anche senza tener conto che quei martìri non erano stati il prodotto di una persecuzione, condotta oltretutto da pagani, e che nessuna manifestazione miracolosa aveva chiosato la santità di quei "màrtiri".

Le decisioni del concilio di Cordova non vennero mai riconosciute dalla Chiesa di Roma che venera tuttora come santi i martiri di Cordova, anche se occorre dire che alcuni di loro erano stati giustiziati prima del deliberato conciliare e che, quindi, potevano essere considerati màrtiri a pieno titolo anche dalla Chiesa cristiana locale.

Quattordici condanne a morte e relative esecuzioni di cristiani proseguirono fino all'859, in molti casi (p.es. Aurelio e Sabigotone) per vera o presunta imputazione di apostasia, che prevede nella Shari'a la condanna a morte del reo, salvo si possa dimostrare la sua insanità mentale o si verifichi il pentimento dell'apostata. L'esecuzione di Eulogio - rimesso dapprima in libertà dall'Emiro Muhammad I ma incarcerato nuovamente nell'859 (secondo alcuni, a causa delle sue continue accese prediche anti-islamiche, secondo altri per l'aiuto offerto ai convertiti che venivano considerati apostati) e decapitato l'11 marzo 859 - mise fine a quelle che venivano giudicate plateali manifestazioni di ostilità al governo islamico di al-Andalus.

Lista dei martiri di Cordova
 824
 Adolfo e Giovanni, martirizzati il giorno 27 settembre 824
 835
 Pomposa, martirizzata il giorno 19 settembre 835
 850
 Perfetto, martirizzato il giorno 18 aprile 850
 851
 Isacco, martirizzato il giorno 3 giugno 851
 Sancio, martirizzato il giorno 5 giugno 851
 Pietro, Valabonso, Sabiniano, Vistremondo, Abenzio e Geremia, martirizzati il giorno 7 giugno 851
 Sisenando, martirizzato il giorno 16 luglio 851
 Paolo, martirizzato il giorno 20 luglio 851
 Teodemiro, martirizzato il giorno 25 luglio 851
 Alodia e Nunilone, martirizzate il giorno 22 ottobre 851
 Flora e Maria, martirizzate il giorno 24 novembre 851
 852
 Gumesindo e Servidio, martirizzati il giorno 13 gennaio 852
 Giorgio, Aurelio, Sabigoto (o Sabigotone) detta anche Natalia, Felice e Liliosa martirizzati il giorno 27 luglio 852
 Cristoforo e Leovigildo, martirizzati il giorno 20 agosto 852
 Emila e Geremia, martirizzati il giorno 15 settembre 852
 853
 Fandila, martirizzato il giorno 13 giugno 853
 Anastasio, Felice e Degna martirizzati il giorno 14 giugno 853
 Benilde, martirizzata il giorno 15 giugno 853
 Colomba, martirizzata il giorno 17 settembre 853
 854
 Abbondio, martirizzato il giorno 11 luglio 854
 855
 Amatore, Pietro e Ludovico, martirizzati il giorno 30 aprile 855
 Witesindo, martirizzato il giorno 15 maggio 855
 Sandila, martirizzato il giorno 3 settembre 855
 856
 Elia, Paolo e Isidoro, martirizzati il giorno 17 aprile 856
 Argimiro, martirizzato il giorno 28 giugno 856
 Aurea, martirizzata il giorno 19 luglio 856
 857
 Rodrigo e Salomone, martirizzati il giorno 13 marzo 857
 859
 Eulogio, martirizzato il giorno 11 marzo 859
 Leocrizia, martirizzata il giorno 15 marzo 859
 864
 Laura, martirizzata il giorno 19 ottobre 864

Note

Bibliografia
 Évariste Lévi-Provençal, Histoire de l'Espagne musulmane, Parigi-Leida, G.-P. Maisonneuve–E.J. Brill, 1950, 3 voll.
 Reinhart Dozy Histoire des musulmans d'Espagne, Leyda, E.J. Brill, 1932, 3 voll.
 Claudio Lo Jacono, Storia del mondo islamico (VII-XVI secolo). I. Il Vicino Oriente, Torino, Einaudi, 2003.

Altri progetti

Storia di al-Andalus
Storia medievale del cristianesimo
Cristianesimo e islam
Cordova
Santi spagnoli del IX secolo
Martiri cristiani
Gruppi di santi cristiani

Martiri di Cordova


Hidalgo, službeno Slobodna i suverena država Hidalgo (šp: Estado Libre y Soberano Hidalgo) jest jedna od 31 savezne države i uz federalni distrikt jedna od 32 meksičke administrativne jedinice prvog nivoa. Sastoji se od 84 općine sa glavnim gradom Pachuca de Soto.
Nalazi se na istoku države, unutar regije Istočni Meksiko. Graniči sa saveznim državama San Luis Potosí i Veracruz na sjeveru, Puebla na istoku, Tlaxcala i México na jugu i Querétaro na sjeveru.

Zauzima površinu od 20.813 km2 i po površini je 26. meksička država. Prema podacima iz 2015. godine, u državi je živjelo 2.858.359 stanovnika, što je svrstava na 17. mjesto. Po gustoći stanovništva od 140 stanovnika/km2, zauzima 8. mjesto od 32 administrativna entiteta Meksika.

Benito Juárez je 1869. godine formirao državu Hidalgo a za glavni grad je imenovao grad Pachuca, kojemu je u nazivu dodat sufiks "de Soto" u znak priznanja za Manueal Fernanda Sotu, koji se smatra najvažnijom pokretačkom snagom u procesu stvaranja države. Država je nazvana u čast Miguela Hidalgo y Costilla, inicijator meksičkog rata za nezavisnost.

Država je poznata po ekoturizmu, kulturnim i arheološkim znamenitostima, uključujući i područje Huasteca, ruševinama Tula, prirodnim izvorima tople vode, starim hacijendama i planinskim masivima.
Hidalgo je također poznat po svojim planinskim terenima, ali dio države leži i na na priobalnoj ravnici.

Reference

Vanjski linkovi

 Službena stranica države

Hidalgo

Države i teritorije osnovane 1869.

Hidalgo (savezna država)


Rezistin – poznat i kao adipozni tkivno-specifični sekrecijski faktor (ADSF) ili C/EBP-epsilon-regulirani mijeloid-specifični izlučeni cisteinom-bogati protein (XCP1) – je cisteinom bogati peptidni hormon, izveden iz  masnog tkiva. Kod čovjeka, njegovu sintezi kodira gen RETN.

Kod primata, svinja i pasa, rezistin izlučuju imunske i epitelne ćelije, dok se kod glodara  stvara u masnom tkivu. Dužina rezistinskog prepeptida, kod čovjeka je 108, a kod miša i pacova po 114 aminokiselinskih ostataka; molekularna težina je ~ 12,5 kDa. Resistin je hormon izveden iz masnog tkiva (sličan citokinu),  čija je fiziološka uloga bila predmet mnogih kontroverzi u vezi sa njegovom vezom sa gojaznošću i diabetes melitus tip 2 (T2DM).

Pokazano je da rezistin uzrokuje "visoku razinu" lošeg "holesterola (lipoproteina male gustine ili LDL-a), povećavajući rizik od srčanih bolesti. Rezistin povećava proizvodnju LDL-a u ljudskim ćelijalijama jetre, gdje također i razgrađuje LDL receptore. Kao rezultat toga, jetra je manje sposobna da izbaci "loši" holesterol iz tijela. Resistin ubrzava akumulaciju LDL u arterijama, povećavajući rizik za bolesti srca. Negativno utiče na efekte statina, glavnog lijeka za smanjenje holesterola koji se koristi u liječenju i prevenciji kardiovaskularnih bolesti.

Otkriće
Resistin je otkrila grupa doktora Mitchell A. Lazara sa Medicinskog fakulteta (School of Medicine)  University of Pennsylvania , 2001.  Nazvan je "rezistin" zbog uočene insulinske rezistencije kod miševa kojima je ubrizgan. Utvrđeno je da se rezistin proizvodi i oslobađa iz masnog tkiva i da služi endokrinim funkcijama, koje su vjerovatno uključene u otpornost na insulin. Ova ideja prvenstveno proizlazi iz studija koje pokazuju da se serumska razina otpornosti povećava s pretilošću u nekoliko modelnih sistema (ljudi, pacovi i miševi). Od ovih zapažanja, dalja istraživanja su povezala rezistin sa drugim fiziološkim sistemima kao što su upala i energetske homeostaze.

Upala

Upala je prva urođena imunska reakcija na infekciju ili iritaciju koja je rezultat nakupljanja leukocita (neutrofila, mastocita, itd.) |i njihovog lučenja upalnih, biogenih supstanci, kao što su  histamin, prostaglandin i proupalnih citokina. Kao što je pomenuto, nedavno je otkriveno da rezistin također sudjeluje u upalnom odgovoru.

U daljnjoj potpori njegovom upalnom profilu, pokazalo se da rezistin povećava transkripcijske događaje, što dovodi do povećane ekspresije nekoliko proupalnih citokina, uključujući (ali ne ograničavajući se na) interleukin-1 (IL-1), interleukin-6 (IL-6), interleukin-12 (IL-12) i faktor nekroze tumora-α (TNF-α) u NF-κB posredovanom (jedarni faktor kappa-pojačivač lahkog lanca (način na koji posreduju aktivirane B-ćelije). Također se pokazalo da rezistin regulira međućelijsku adhezijsku molekulu-1 (ICAM1) vaskularne adhezijske ćelijske molekule-1 (VCAM1) i hemokinski (CC motiv) ) ligand 2 (CCL2). Svi su uključeni u hemotoksične puteve u aktiviranju leukocita za odlazak do mesta infekcije. Djelovanje samog rezistina može se pojačati interleukinima, a također i mikrobnim antigenima, kao što je lipopolisaharid, koje prepoznaju leukociti. Uzeto zajedno, jer rezistenin slovi da doprinosi rezistenciji na insulin, rezultati poput spomenutih sugeriraju da rezistin može biti veza u dobro poznatoj udruženosti upale i rezistencije na insulin.

U skladu s tim, očekuje se da, ako rezistin zaista služi kao veza između pretilosti i T2DM, a istovremeno doprinosi upalnom odgovoru, onda također treba primijetiti srazmjerni porast hroničnih upala u vezi sa pretilošću i rezistencije na insulin. U stvari, nedavni podaci pokazuju da je ta mogućnost doista slučaj, demonstrirajući pozitivne korelacije između pretilosti, rezistencije na insulin i hronične upale, za koju se vjeruje da je djelomično usmjerena signalizacijom rezistencije. Ovu ideju nedavno je osporila studija koja pokazuje da su povećani nivoi rezistenina kod osoba s hroničnim bubrežnim oboljenjima povezani sa smanjenom bubrežnom funkcijom i upalom, ali ne i sa rezistencijom na insulin. Bez obzira na to, u pogledu rezistenina i upalnog odgovora, može se zaključiti da rezistin zaista ima obilježja proupalnog citokina i mogao bi djelovati kao ključni čvor u upalnim bolestima,  sa ili bez povezane rezistencije na insulin.

Gojaznost i rezistencija na insulin

Potvrdni argumenti
Mnogo onoga što je pretpostavljeno o ulozi rezistenina u energetici metabolizma i T2DM,  može se izvesti iz studija koje pokazuju snažne korelacije između rezistenina i gojaznosti. Osnovno vjerovanje onih koji podržavaju ovu teoriju je da će se razina serumskog rezistenina povećavati s povećanom gojaznošću. Suprotno tome, utvrđeno je da nivo serumskog rezinina opada sa  smanjenjem masnoće, nakon medicinskog tretmana. Posebno, izgleda da je centralna gojaznostost (masno tkivo u struku) najistaknutija regija masnog tkiva koja doprinosi porastu nivoa serumskog rezistenta. Ova činjenica poprima značajne implikacije uzimajući u obzir dobro shvaćenu vezu između centralne pretilosti i rezistencije na insulin, dvije izrazite osobine T2DM.

Iako se čini da se nivo rezistenina povećava s gojaznošću, može li se onda zaključiti da su takva povećanja rezinotina u serumu odgovorna za rezistencija na insulin koji je povezan sa povećanom gojaznošću? Mnogi istraživači u svojim studijama pokazali su da je to zaista tako, pronalazeći pozitivne korelacije između nivoa rezistenina i otpornosti na insulin. Ovo otkriće dodatno potkrepljuju studije koje potvrđuju direktnu korelaciju između nivoa rezistenina i ispitanika sa T2DM. Ako rezistin doprinosi patogenezi rezistencije na insulin kod T2DM, onda bi dizajniranje lijekova za promociju smanjenog serumskog rezistenta kod ispitanika s T2DM moglo donijeti ogromne terapijske koristi.

Negirajući argumenti
Količina dokaza koji podržavaju teoriju o vezi između rezistencije na  insulun, gojaznosti i T2DM je ogromna. Ipak, ovoj teoriji nedostaje podrška cijele naučne zajednice, kako se broj studija koje dokazuju dokaze i dalje širi. Takve studije su utvrdile značajno smanjenu koncentraciju rezistina u serumu s povećanom adipoznošću, sugerirajući, ne samo da se rezistenin ne regulira kod gojaznih ispitanika, već i da smanjeni nivoi rezinina mogu doprinijeti vezama između gojaznosti i T2DM. Također su predstavljeni podaci koji protivrječe ideji da se gubitak težine podudara sa smanjenim koncentracijama rezinina u serumu; takve studije, umjesto toga, izvještavaju da je gubitak kilograma povezan s izrazitim povećanjem serumskog rezistenina. Ideja da rezin povezuje gojaznost s T2DM sada je pod još većom lupom, jer su nedavna istraživanja potvrdila sveprisutnu ekspresiju rezistenina u mnogim tkivima, umjesto onih koja su karakteristična samo za gojaznost, poput adipocita.

Iako se gotovo toliko naučnika protivi teoriji kao i onih koji je podržavaju, postoji dovoljno dokaza koji podupiru ideju da rezistin ima neku nepotpuno definiranu ulogu u energetskoj homeostazi, dok istovremeno pokazuju svojstva koja pomažu pojavu upalnih odgovora na mjesta infekcije.

Struktura
Kristalne strukture rezistenina otkrivaju neobičan sastav nekoliko podjedinica koje se drže zajedno pomoću nekovalentne interakcije koje čine njegovu strukturu. Takva struktura pokazuje multimerni sklop koji se sastoji od disulfidnih veza koje tvore heksamer. Svaka proteinska podjedinica sadrži domen "glave", bogate karboksi-terminalnim disulfidom beta listova i amino-terminalni segment alfa-spiralnog "repa". Alfa-spiralni segmenti se udružuju da bi formirali trodimenzijske zavojnice, a površinski izloženi međulanci disulfidnih veza posreduju u stvaranju heksamera od repa do repa. Loptasti domen rezistenina sadrži pet disulfidnih veza (Cys35–Cys88, Cys47–Cys87, Cys56–Cys73, Cys58–Cys75 i Cys62–Cys77).  To sugerira da će se obrazac disulfida sačuvati.

Međulančane disulfidne veze rezistenina i rezistinolike molekule  β (RELMß) su nove, po tome što su vrlo rastvorljive,  u rasponu od 84,6% do 89,5%. Prosječna izloženost rastvaraču za sve disulfidne veze iznosi 9,9%, a 16,7% za 1.209 međulančanih disulfidnih veza. Stoga su najviše nepokrivenih disulfidnih veza pronađeno za netaknute proteine, u otpornim disulfidima u visokoj rezoluciji.

Mutant Cys6Ser rezistenina bio je znatno jači pri niskoj koncentraciji i imao je veći učinak od rezidina divljeg tipa kod visoke koncentracije. Ovaj rezultat sugerira da obrada međutrimerskih disulfidnih veza može odražavati obavezni korak ka aktivaciji. Ostali rezultati također sugeriraju da i mutirani Cys6Ser i divlji tip rezistenta ciljaju uglavnom jetru.

Reference

Vanjski linkovi

Hormoni
Tkiva
Endokrinologija
Gojaznost
Biomolekule
Peptidi
Geni na hromosomu 19

Rezistin


George Allen Crocker (born 1943) is a former United States Army Lieutenant General. He was one of the army officers profiled in Rick Atkinson's book The Long Gray Line: The American Journey of West Point's Class of 1966, published in 1989.

Early life and education
Crocker graduated from high school in 1961 and then spent a year at the University of Arkansas.

Career
Crocker started at the West Point in July 1962 and graduated on 8 June 1966 as a second lieutenant. he elected to serve in the infantry.

Vietnam War
Crocker attended Ranger School at Fort Benning starting in September 1966, graduating on 12 November 1966. He was assigned to the 9th Infantry Division which was being deployed to South Vietnam.

In late January 1967 Crocker arrived at Bien Hoa Air Base, South Vietnam and then went by truck to Củ Chi Base Camp. Immediately on arrival at Củ Chi he was sent to join a company of the 27th Infantry Regiment for training in the field. During this time he assumed command of a platoon when the platoon leader he was shadowing was hit by shrapnel and earned his Combat Infantryman Badge.

Crocker joined the 9th Infantry Division at Đồng Tâm Base Camp and took command of a platoon of the 3rd Battalion, 47th Infantry Regiment. He was awarded the Silver Star for leading his platoon on a successful night ambush on 3 May 1967.

In June 1967 Crocker's 6-month field command came to an end and he then became staff officer responsible for air operations for the 3rd Battalion (S3-Air).

On 19 June 1967 during Operation Concordia 6 companies from the 3rd and 4th Battalions, 47th Infantry Regiment engaged the Vietcong in Cần Giuộc District and the command & control UH-1 Crocker was flying in was shot down by small arms fire and crash-landed in a paddyfield, they were rescued shortly afterwards by another UH-1. Crocker was shot down and rescued again twice more that day. The 47th Regiment lost 46 dead and claimed 250 VC killed in the operation.

In September 1970 Crocker, now a Captain began his second tour in Vietnam serving as an adviser to the Army of the Republic of Vietnam (ARVN) 42nd Ranger Battalion based in Cần Thơ. During this tour he was superficially wounded by a sniper bullet to the head and later contracted Typhus which led to him being sent back to the U.S. for several weeks to recover. On his return to Vietnam he had been replaced as adviser to the ARVN Rangers and he became aide to Lieutenant General William J. McCaffrey, the deputy commander of United States Army Vietnam based at Long Binh Post.

1970s to 1999

In late 1971 Crocker was transferred to the Seventh Army at Ferris Barracks, Erlangen, West Germany serving first as a Battalion operations officer and then commanding an infantry company.

In mid-1974 Crocker attended Command and General Staff College and then graduate school at Duke University obtaining a master's degree in psychology and counselling.

On 1 July 1976 Maj. Crocker became a tactical officer at West Point.

Crocker commanded the 1st Battalion, 505th Parachute Infantry Regiment during the US invasion of Grenada.

On 15 May 1985 he was seriously injured during a night parachute drop near the Canoochee River when he was blown into trees, suffering 12 broken ribs and a collapsed lung.

In July 1985 he became operations officer (G3) of the 82nd Airborne Division.

During 1986 he attended the Army War College.

In October 1987 Col. Crocker took command of the 1st Brigade, 82nd Airborne Division.

Crocker served as commander of the 82nd Airborne Division from 10 March 1995 to 27 November 1996.

In 1996 he was promoted to Lieutenant General and appointed as Commander of I Corps at Fort Lewis. In March 1999, Crocker oversaw the court martial of Major General David Hale.

Crocker retired from active service in September 1999.

Personal life
He married Vonda Jones, a graduate of the University of Arkansas on 29 June 1966. Their daughter Cheryl was born in December 1966 and their son was born in 1974.

After retiring from the U.S. Army in 1999, he returned to Arkansas.

References

1943 births
United States Army generals
Recipients of the Distinguished Service Medal (US Army)
Recipients of the Silver Star
Living people

George A. Crocker


Glaenocorisa is a genus of water boatmen in the family Corixidae. There are at least 2 described species in Glaenocorisa.

Species
 Glaenocorisa cavifrons (Thomson, 1869)
 Glaenocorisa propinqua (Fieber, 1861)
 Glaenocorisa quadrata Walley, 1930

References

 Thomas J. Henry, Richard C. Froeschner. (1988). Catalog of the Heteroptera, True Bugs of Canada and the Continental United States. Brill Academic Publishers.

Further reading

External links
 NCBI Taxonomy Browser, Glaenocorisa

Glaenocorisini
Nepomorpha genera

Glaenocorisa


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Hemihetrodes bachmanni. Una ning gihulagway ni Karsch ni adtong 1887. Ang Hemihetrodes bachmanni sakop sa kahenera nga Hemihetrodes, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Namibya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Namibya
Hemihetrodes

Hemihetrodes bachmanni


An Aphyonus gelatinosus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Günther hadton 1878. An Aphyonus gelatinosus in nahilalakip ha genus nga Aphyonus, ngan familia nga Aphyonidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Aphyonus

Aphyonus gelatinosus


Aguaçu é um distrito do município brasileiro de Cuiabá no estado de Mato Grosso.

Etimologia
O nome Aguaçu na língua indígena dos bororos significa "Água Grande" em referência ao rio que margeia. Coxipó -Açu = grande/ Coxipó = rio, refere-se também à palmeira babaçu, usada amplamente no local e regiões próximas, tendo sido segundo tradição oral, plantada pelos índios bororos, primitivos moradores da região.

História
O distrito de aguaçu está situado às margens do Rio Coxipó-Açu, que se originou pela influência do garimpo em meados de 1932. No local, incorporado ao cotidiano do distrito, é possível encontrar objetos e edificações antigas como casas de pau a pique, barro e palha, às vezes tijolo cru (adobe), canoas feitas de tronco escavado, o pote de barro para água, a panela de barro branco e cinza de catipé, pilão, jacá, rede feita à mão e a medicina tradicional envolta num clima de "benzeções", ervas medicinais e até superstições.

Muitas das famílias que ainda vivem no distrito são descendentes dos índio bororos e escravos africanos. Há ruínas que provam a existência de quilombos. Conta-se também que ouve migração de cristão-novos e mouros que de maneira truculenta se instalaram na região. O agrupamento destes povos marcaram as características dos mais antigos moradores do distrito. Em 2016 possuía cerca de 2200 moradores.

Distritos de Cuiabá

Aguaçu (Cuiabá)


Huyện Kuvshinovsky () là một huyện hành chính tự quản (raion), của Tỉnh Tver, Nga. Huyện có diện tích 1878 km², dân số thời điểm ngày 1 tháng 1 năm 2000 là 19600 người. Trung tâm của huyện đóng ở Kuvshinovo.

Tham khảo

Huyện của Tỉnh Tver
Huyện của Nga

Kuvshinovsky (huyện)


Kaliwatan sa isda ang Dolichopteryx longipes. Una ning gihulagway ni Vaillant ni adtong 1888. Ang Dolichopteryx longipes sakop sa kahenera nga Dolichopteryx, ug kabanay nga Opisthoproctidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Dolichopteryx

Dolichopteryx longipes


An Orestias lastarriae in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Philippi hadton 1876. An Orestias lastarriae in nahilalakip ha genus nga Orestias, ngan familia nga Cyprinodontidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Orestias

Orestias lastarriae


Novovoronezh () là một thị trấn ở tỉnh Voronezh, Nga, tọa lạc bên ngạn trái của sông Đông, nằm cách Voronezh  về phía nam. Dân số:

Tham khảo

Thành phố và thị trấn ở tỉnh Voronezh

Novovoronezh


Kaliwatan sa alibangbang ang Micropterix tuscaniensis. Una ning gihulagway ni Heath ni adtong 1960. Ang Micropterix tuscaniensis sakop sa kahenera nga Micropterix, ug kabanay nga Micropterigidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Micropterix

Micropterix tuscaniensis


The Amateur Adventuress er en amerikansk stumfilm fra 1919 af Henry Otto.

Medvirkende
Emmy Wehlen - Norma Wood
Allan Sears - Oliver Morley
Eugene Pallette - George Goodie
William V. Mong - William Claxtonbury
Marian Skinner
Lucille Ward
Victor Potel - Gregory Charles Sentel
Rosemary Theby - Flossie
Bonnie Hill - Bit Part

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1919

The Amateur Adventuress


Gadżymurad Omarowicz Omarow (azer. Hacımurad Ömərov; ur. 9 sierpnia 1994 roku) – azerski zapaśnik walczący w stylu wolnym. Zajął 22 miejsce na mistrzostwach świata w 2017. Brązowy medalista igrzysk solidarności islamskiej w 2021. Drugi w Pucharze Świata w 2018 i piąty w 2016. Brązowy medalista MŚ juniorów i wicemistrz Europy juniorów z 2013. Mistrz Europy U-23 w 2017 roku.

Przypisy

Azerscy zapaśnicy
Urodzeni w 1994

Gadżymurad Omarow


As inscrições de Doliscana () são inscrições da língua georgiana escritas em asomtavruli no , situada no Reino de Tao-Clarjétia (atual província de Artvin, na Turquia). As inscrições mencionam o príncipe e rei titular georgiano . As inscrições são datadas da primeira metade do .

Inscrições

Inscrição 1

Tradução: "Cristo, glorifica nosso rei Simbácio com longevidade."

Inscrição 2

Tradução: "São Miguel, São Gabriel."

Inscrição 3

Tradução: "Criado pela mão do bispo Gabriel."

Inscrição 4

Tradução: "Santo Estêvão, tenha misericórdia do padre Gabriel."

Inscrição 5

Tradução: "Jesus Cristo, tenha misericórdia da igreja de nossos reis, ó Cristo tenha misericórdia."

Bibliografia

Inscrições georgianas
Achados arqueológicos

Inscrições de Doliscana


Zbrodnia w Szaleniku-Kolonii – zbrodnia dokonana 2 lutego 1944 r. na polskich mieszkańcach wsi Szalenik-Kolonia, położonej w województwie lubelskim, w powiecie tomaszowskim, w gminie Bełżec, przez nacjonalistów ukraińskich z oddziału Ukraińskiej Powstańczej Armii.

Przebieg
2 lutego 1944 r. na wieś Szalenik-Kolonię koło Bełżca napadła UPA i zamordowała polskich mieszkańców. Wśród zamordowanych byli: Ewa Latawiec (lat 42), Franciszek Latawiec (lat 44), Helena Latawiec (lat 19), Janina Latawiec (lat 7), Anna Raczewska (lat 44), Maria Raczewska (lat 10), Kazimierz Raczewski (lat 3), Bronisław Targosz (lat 18), Józef Targosz (lat 54), Anna Telek (lat 14), Katarzyna Targosz (lat 10), Stefania Targosz (lat 19).

Zobacz też
 Czystka etniczna w Małopolsce Wschodniej
 Napad UPA na pociąg osobowy na trasie Bełżec-Rawa Ruska

Przypisy

Bibliografia

Masakry
1944 w okupowanej Polsce
Zbrodnie nacjonalistów ukraińskich w dawnym województwie lwowskim
Zbrodnie oddziałów UPA
Szalenik-Kolonia

Zbrodnia w Szaleniku-Kolonii


Diễn Hồng là một xã thuộc huyện Diễn Châu, tỉnh Nghệ An, Việt Nam.

Xã có diện tích 5,85 km², dân số năm 1999 là 9.384 người, mật độ dân số đạt 1.604 người/km².

Lịch sử
Xã Diễn Hồng là địa phương đầu tiên của huyện Diễn Châu và là xã thứ 6 của tỉnh Nghệ An về đích nông thôn mới (NTM) trong năm 2014.
Diễn Hồng Có 1 Trường mầm non,1 trường trung học cơ sở diễn hồng,và 1 trung học phổ thông diễn hồng, có 1 Trung tâm đào tạo lái xe máy và Đào tạo lái ôtô đoàn A.

Khu Công Nghiệp Diễn Hồng
Diễn Hồng Có 1 Khu công nghiệp ,khu công nghiệp diễn hồng khu công nghiệp lớn của huyện điên châu nhiều tập đoàn lớn đầu tư hàng nghìn tỷ đồng vào khu công nghiệp diễn hồng tạo công ăn việc làm cho người dân địa phương, đóng   thuế cho nhà nước hàng trăm tỷ mỗi năm, đóng thuế cho xã diễn hồng ,xã diễn hồng thu thuế từ khu công nghiệp diễn hồng thu hàng trăm tỷ mỗi năm tạo thu nhập cho nhân dân địa phương có công ăn việc làm, làm cho diễn hồng trở xã giàu có phát triển kinh tế bậc nhất việt nam.

Doanh nhân
 Nguyễn Hồng Thái Giám đốc Công An Việt Nam ,Cháu Thái Sư Cương Quốc Công Nguyễn Xí.

 Hồ Xuân Hùng Chủ tịch Tỉnh Nghệ An Giám đốc tập đoàn cao su việt nam.

Chú thích

Tham khảo

Diễn Hồng


Ang Band-e Khoshk ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Band-e Khushk (tagaytay sa Apganistan, Daykundi Province),
 Band-e Khushk (bukid), Samangān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Band-e Khoshk


Puerto Cabello è un importante porto della costa centrale del Venezuela, situato nello stato del Carabobo e capoluogo dell'omonimo comune.

La città conta circa 200.000 abitanti.

Fu per secoli il principale porto di Caracas, Maracay e Valencia, le principali città del Venezuela centrale. Attualmente è il terzo porto del Venezuela per volume di traffico.

Puerto Cabello fu collegato nell'Ottocento alla città di Barquisimeto da uno dei primi tratti ferroviari del Sudamerica.

Possiede due massicci edifici castrensi di epoca coloniale, il Castillo de San Felipe, oggi meglio conosciuto come Castillo Libertador, eretto nella prima metà del Settecento e il Fortín de Solano, della seconda metà dello stesso secolo. Entrambe le fortezze costituiscono un'eloquente testimonianza del poderoso sistema difensivo spagnolo nei Caraibi meridionali e per tale ragione vennero ripetutamente attaccate dai pirati inglesi e olandesi (questi ultimi asserragliati nelle Antille olandesi, a breve distanza dalle coste venezuelane).

Puerto Cabello fu l'ultimo avamposto coloniale ad essere ceduto dall'impero spagnolo (nel 1823) quando Simón Bolívar ottenne l'indipendenza del Venezuela.

Attualmente la città è collegata a Caracas dalla prima autostrada costruita nel Venezuela ed è un fiorente centro commerciale ed industriale, principalmente nella cantieristica.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Puerto Cabello


An Caprimulgus eximius in uska species han Aves nga ginhulagway ni Temminck hadton 1826. An Caprimulgus eximius in nahilalakip ha genus nga Caprimulgus, ngan familia nga Caprimulgidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 C. e. eximius
 C. e. simplicior

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Caprimulgus

Caprimulgus eximius


Kaliwatan sa alibangbang ang Euproctis homonyma. Una ning gihulagway ni Felix Bryk ni adtong 1935. Ang Euproctis homonyma sakop sa kahenera nga Euproctis, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Euproctis

Euproctis homonyma


An Lethops connectens in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Hubbs hadton 1926. An Lethops connectens in nahilalakip ha genus nga Lethops, ngan familia nga Gobiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Lethops

Lethops connectens


Kaliwatan sa insekto ang Protonemura neofiligera. Una ning gihulagway ni Ignac Sivec ug Bill P.Stark ni adtong 2009. Ang Protonemura neofiligera sakop sa kahenera nga Protonemura, ug kabanay nga Nemouridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Viyetnam

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Viyetnam
Protonemura

Protonemura neofiligera


Esta é a lista dos regentes e chefes do Executivo do município de Santa Maria, estado brasileiro do Rio Grande do Sul.

Distrito de Cachoeira do Sul

Freguesia de Santa Maria da Boca do Monte
Por Lei Provincial n° 6, de 17 de novembro de 1837, foi criada a Freguesia de Santa Maria da Boca do Monte, passando a então Capela Curada à Paróquia, o que quer dizer que deixava de ser filial de Cachoeira do Sul para ser também Matriz. Nesse tempo, segundo o historiador João Belém, cada Freguesia constituía sua Assembleia Paroquial, escolhida por votação secreta, que detinha funções parecidas com os atuais vereadores, sendo que o mais votado assumia os cargos de 1° Juiz de Paz e Presidente da Assembleia, este último uma espécie de prefeito. O mandato exercido era de três anos.

Em Santa Maria, contudo, com o desenrolar da Revolta dos Farrapos, a primeira eleição para a Assembleia Paroquial só ocorreu em 7 de novembro de 1846, sendo eleito Presidente da Assembleia Francisco Ribeiro Pinto.

Município emancipado

Vila de Santa Maria da Boca do Monte
Por Lei Provincial n° 400, de 16 de dezembro de 1857, a Freguesia de Santa Maria da Boca do Monte foi elevada à categoria de vila, sendo, em 17 de maio de 1858, instalado o novo município. O cargo de Presidente da Assembleia foi substituído pelo de Vereador-presidente e separado do cargo de 1° Juiz de Paz, ambos com mandato de quatro anos, permanecendo o coronel José Alves Valença como primeiro Vereador-presidente.

Uma Circular da Residência da Província provocou mudanças no código eleitoral, onde os vereadores eleitos, no dia seguinte de sua posse, elegiam o Vereador-presidente e seu Vice. Foi marcada uma nova eleição com as novas regras para 1° de julho de 1882, para o quadriênio 1883-1886.

Período Republicano

Juntas Intendenciais da República Provisória
Durante os conturbados anos de 1889 e 1892, quatro juntas intendenciais, nomeadas por Decreto Estadual, estiveram à frente do Executivo municipal. O gabinete do ex-Vereador-presidente José Ferreira Camboim Filho manteve-se no cargo após a Proclamação da República, no aguardo da nomeação da Primeira Junta Intendencial.

Intendência Municipal
No dia 1° de setembro de 1892 foi nomeado o Primeiro Intendente Municipal, assumindo o cargo no dia 20, junto com o Conselho Municipal, eleito em 27 de agosto.

Prefeitura Municipal
Com a Revolução de 30 e assunção de Getúlio Vargas ao poder, a nomenclatura do cargo de Intendente Municipal foi alterado para Prefeito Municipal, que permanece até os dias atuais.

Ver também

Eleição municipal de Santa Maria em 2008
Eleição municipal de Santa Maria em 2016

Santa Maria

Lista de prefeitos de Santa Maria (Rio Grande do Sul)


An Prototroctes maraena in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Günther hadton 1864. An Prototroctes maraena in nahilalakip ha genus nga Prototroctes, ngan familia nga Retropinnidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Prototroctes

Prototroctes maraena


The 1997 Doc Martens European League was a  professional non-ranking snooker tournament that was played from 28 December 1996 to 18 May 1997. All matches including the play-offs were played at the Diamond Centre at Irthlingborough.

Ronnie O'Sullivan won in the final 10–8 against Stephen Hendry.

League phase

Top four qualified for the play-offs. If points were level then most frames won determined their positions. If two players had an identical record then the result in their match determined their positions. If that ended 4–4 then the player who got to four first was higher.

 28 December Match Day 1
 Ken Doherty 7–1 John Parrott
 Ronnie O'Sullivan 7–1 Steve Davis
 29 December Match Day 2
 Peter Ebdon 7–1 John Parrott
 Peter Ebdon 5–3 Ken Doherty
 Steve Davis 6–2 John Higgins
 18 January Match Day 3
 Stephen Hendry 6–2 Ronnie O'Sullivan
 John Parrott 7–1 Jimmy White
 John Higgins 6–2 Stephen Hendry
 19 January Match Day 4
 Ken Doherty 6–2 Jimmy White
 Peter Ebdon 5–3 Jimmy White
 Ronnie O'Sullivan 4–4 John Higgins
 Stephen Hendry 7–1 Steve Davis
 12 April Match Day 5
 John Higgins 4–4 Ken Doherty
 John Parrott 4–4 Stephen Hendry
 13 April Match Day 6
 Ronnie O'Sullivan 4–4 John Parrott
 Ken Doherty 6–2 Peter Ebdon
 Stephen Hendry 7–1 Jimmy White
 10 May Match Day 7
 John Higgins 4–4 Ken Doherty
 Steve Davis 5–3 Ken Doherty
 Ronnie O'Sullivan 7–1 Jimmy White
 11 May Match Day 8
 Steve Davis 4–4 John Higgins
 Ronnie O'Sullivan 4–4 Stephen Hendry
 John Parrott 4–4 Jimmy White
 Unknown Dates so far
 Steve Davis 4–4 Peter Ebdon
 Peter Ebdon 5–3 John Higgins

Play-offs
17–18 May (Diamond Centre, Irthlingborough, England)

References

Premier League Snooker
1997 in snooker
1997 in British sport

1997 European League


Spolno vezano nasljeđivanje i "spolno vezane osobine" su termini koji se, u najširem smislu, odnose na pojavu da ispoljavanje određenih individualnih svojstava kontroliraju geni koji su smješteni na spolnim hromosomima. Pri tome se – u najužem smislu – u tom okviru osobine obično diferenciraju u:
 parcijalno (nekompletno) i
 kompletno spolno vezane.

Parcijalno spolno vezani geni nalaze se na homologim segmentima X hromosoma i Y hromosoma, pa je apriorna vjerovatnoća pojave rekombinacija u heterosomalnim i autosomalnim hromosomima (teorijski) podjednaka. Stvarna frekvencija hijazmi između X i Y gonosoma je, ipak, relativno niska jer su njihovi homologi segmenti sasvim kratki.

Među svojstvima sa ovim oblikom nasljeđivanja, dominantne fenotipske oznake su, naprimjer,
pigmentozni retinitis,
a recesivne su:
totalno sljepilo za boje (monohromatizam),
xeroderma pigmentosum (kožno oboljenje sa malignim posljedicama),
cerebralna skleroza,
spazamska paraplegija (oduzetost sa grčenjem) itd.

Kompletno spolno vezani geni se nalaze na (međusobno) nehomologim dijelovima X i Y hromosoma, što određuje isključivo hemizigotnu genotipsku konstituciju muških individua.

Holandrični geni su Y–(kompletno) vezani geni.

X-vezano nasljeđivanje
.
U sisara, ženke su homogametski spol, sa dva X hromosoma (XX), dok su mužjaci heterogametski – s pojednim X i Y hromosomom (XY). Geni na X ili Y hromosomom i označavaju se kao spolno vezani.

X–vezane dominantne osobine
X–vezane dominantne osobinesu relativno rijetke, ali raširenije nego što se to obično pretpostavlja. Žene su dvostruko češće aficirane. Međutim, zbog neaktiviranja jednog X hromosoma, izražajnost ovakvih svojstava kod njih je često manja nego kod muškaraca. Ovakvu prirodu nasljeđivanja imaju:
XgA antigen,
vazopresin–rezistentni dijabetes,
G–6–PD deficijencija,
ginekomastija,
"smeđi zubi" (defektni zubni emajl) i
drugi oblici fosfatemije u vitamin–D–rezistentnom rahitisu,
hipodoncija,
manijačno–depresivna psihoza,
nistagmus,
noćno sljepilo,
anosmija (mirisno sljepilo) itd.

Takva svojstva se relativno jasno uočavaju u proučavanim rodoslovima.
 U genealoškim stablima sa višečlanim porodom u pojedinim porodicama dominantne osobine, po pravilu, ne "preskaču" generacije.
 U matičnoj populaciji, dominantne (kompletno) X–vezane osobine se javljaju u oba spola, ali češće kod žena nego kod muškaraca.
 Žene su često umjereno varijabilnije aficirane nego muškarci.
 Djeca aficiranih majki, bez obzira na spol, imaju 50% šansi da budu aficirana.
 Aficirani muškarci se javljaju samo u potomstvu aficirane majke; općepoznato je, naime, da očevi sinovima obligatno "daju" Y gonosom.
 Sve kćeri aficiranog oca su – aficirane a svi sinovi su neaficirani.
 Neaficirane kćeri se mogu pojaviti samo u potomstvu neaficiranog oca i neaficirane ili aficirane heterozigotne majke.
 Isključivo neaficirane osobe se javljaju samo u potomstvu neaficiranog roditeljskog para.
 Heterozigotne kćeri se javljaju samo u potomstvu genotipski homogenih homozigotnih bračnih parova.

X–vezane recesivne osobine

X–vezane recesivne osobine su, naprimjer:
hemofilije (A i B),
neosjetljivost na miris KCN,
deficijentno viđenje zelene i crvene boje (deutan i protan defekti),
nefrogeni dijabetes,
agamaglobulinemija,
ihtioza (ljuskavost kože),
muskularne distrofije (Duchenne i Becker tipa),
katarakt,
parkinsonizam,
imperforirani anus
i druga obilježja.

Primarno se prepoznaju po izrazito većoj učestalosti kod muškog spola, a zatim i po nizu drugih osobenosti u horizontalnoj i vertikalnoj distribuciji posmatranog heredograma.
 Mogu "preskočiti" jednu ili više generacija u proučavanom genealoškom stablu, što se u genealoškim shemama očituje u tzv. "kosoj" distribuciji aficiranih osoba..
 U genetički ravnotežnoj matičnoj populaciji, recesivne kompletno X–vezane osobine se češće javljaju u muškom polu (u kojem je relativna frekvencija recesivnog alela jednaka frekvenciji recesivnog fenotipa: q, dok kod žena ona iznosi: q2). Na svaku ženu recesivnog fenotipa javlja se 1/q aficiranih muškaraca, pa je njihova učestalost (u odnosu na žene) obrnuto srazmjerna proporciji recesivnog alela.
 Aficirani muškarci su obično potomci neaficiranih roditelja; majka je normalna ili asimptomatski nositelj i može imati aficirane rođake.
 Sinovi aficiranog oca ne mogu od njega "dobiti" X–vezani alelogen.
 Sve kćeri aficiranog muškarca su (neaficirani) heterozigoti.
 Žene mogu biti aficirane ako je otac aficiran a majka neaficirani nosilac recesivnog alela.
 Svi sinovi aficirane majke i neaficiranog oca su aficirani, a kćeri neaficirane (heterozigoti).
 Polovina sinova neaficiranog oca i heterozigotne majke su aficirani, a polovina kćeri je heterozigotna.
 Polovina zajedničkih potomaka (bez obzira na spol) aficiranog muškarca i heterozigotne žene su aficirani, a polovina njihovih kćeri su heterozigoti.
 Svi potomci dvaju aficiranih osoba su aficirani.
 Muškarci mogu imati aficiranog sina samo u braku sa aficiranom ili heterozigotnom ženom, a neaficirani otac ne može imati aficiranu kćer.
 Heterozigotne kćeri se ne javljaju samo u potomstvu geno¬tipski homogenih homozigotnih bračnih parova.

Holandrične osobine
Holandrične – kompletno Y–vezane osobine mogu imati isključivo muškarci ili "interseksi" (sa najmanje jednim Y–gonosomom). Relativno je mali broj ovakvih gena. Pored toga, jedan region Y ima homologni segment na X–hromosomu. Zbog te regionalne diploidije, geni koji su locirani na tim dijelovima se ponašaju kao i autosomalni, a odgovarajući segmenti se označavaju kao pseudoautosomni regioni (PAR). Pouzdano Y–vezana obilježja su veoma rijetka. Jedan od najbolje istraženih holandričnih gena je SRY, ranije označavan kao TDF (testis determining factor). Iako je presudni determinator muškog spola, njegova funkcija nije dovoljno razjašnjena. Misli se da djeluje zajedno sa nizom autosomalnih gena (nao što su SOX9 i DAX1). Više holandričnih gena su značajni za mušku fertilnost (AZF–geni, tj. azoospermic factor). U toj skupini su i RMB (RNA–binding motif) i DAZ.

U pseudoautosomalnim regionima pouzdano je identificirano 12 gena, među kojima su i već pomenuti SRY (kome odgovara X–hromosomska varijanta SOX3), te SHOX (kontrolira osteogenezu) i RPS4Y (koji kodira ribosomni protein). Pored esencijalne genetičke determinacije muškog spola, kao holandrične fenotipske oznake najčešće se pominju:
hipertrihoza ušnih školjki,
opnom spojeni nožni prsti,
keratodermija (orožnjala oštećenja) dlanova i stopala,
fenomen koji je poznat pod nazivom "čovjek dikobraz" (ichthyosis histrix gravior) i
tumor–gen koji je odgovoran za gonadoblastom.

U novije vrijeme, međutim, holandrična priroda kontrole aurikularne hipertrihoze se dovodi u pitanje jer se vjeruje da se ovdje radi o X–vezanom spolno ograničenom svojstvu (koje se javlja isključivo kod muškaraca).

Holandrične osobine su relativno jednostavno prepoznatljive. U mogućim genealoškim analizama, međutim, posebnu pažnju treba usmjeriti na njihovo diferenciranje od rijetkih X–vezanih obilježja.

 Pogođeni su samo muškarci.
 Ovakve osobine redovno nasljeđuju svi sinovi aficiranog oca.
 Neaficirani muškarac ne može imati aficirano (muško) potomstvo.
 Interakcija alelnih Y–vezanih gena može se uočavati samo u (zanemarljivo rijetkim) primjerima numeričkih Y–gonosomopatija (sa dva ili više Y–hromosoma) – praćenih "svježim" mutacijama posmatranog gena.

Također pogledajte
Spolno kontrolirano nasljeđivanje
Interakcija gena
Monogensko nasljeđivanje
Oligogensko nasljeđivanje
Poligensko nasljeđivanje

Reference

Genetika

Spolno vezano nasljeđivanje


An Dryobius sexnotatus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Linsley hadton 1957. An Dryobius sexnotatus in nahilalakip ha genus nga Dryobius, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dryobius

Dryobius sexnotatus


Jabłonowo Pomorskie là một thị trấn thuộc huyện Brodnicki, tỉnh Kujawsko-Pomorskie ở trung-bắc Ba Lan. Thị trấn có diện tích 3 km². Đến ngày 1 tháng 1 năm 2011, dân số của thị trấn là 3686 người và mật độ 1100 người/km².

Tham khảo

Thị trấn của Kujawsko-Pomorskie
Brodnicki

Jabłonowo Pomorskie


An Synaptura megalepidoura in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Fowler hadton 1934. An Synaptura megalepidoura in nahilalakip ha genus nga Synaptura, ngan familia nga Soleidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Synaptura

Synaptura megalepidoura


The Ragamuffin er en amerikansk stumfilm fra 1916 af William C. deMille.

Medvirkende
 Blanche Sweet som Jenny.
 Tom Forman som Bob Van Dyke.
 Minnette Barrett som Beth.
 Mrs. Lewis McCord som Mary.
 J. Parks Jones som Jack Dexter.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1916
Dramafilm fra USA

The Ragamuffin


Kaliwatan sa bantol ang Sebastapistes strongia. Una ning gihulagway ni Cuvier ni adtong 1829. Ang Sebastapistes strongia sakop sa kahenera nga Sebastapistes, ug kabanay nga bantol. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Bantol
Bantol sa Kadagatang Indyan
Bantol sa Ostralya
Sebastapistes

Sebastapistes strongia


Il Ciarforon o Charforon (pron. fr. AFI: ) è una montagna delle Alpi Graie, alta 3.642 m.

Pronuncia
Il toponimo in francese "Charforon" si pronuncia "Sharforòn".
La grafia "Ciarforòn" altro non è che la grafia adattata in italiano della pronuncia in patois valsavarein "Tcharforòn".

Descrizione
Si trova nel Parco nazionale del Gran Paradiso, nel massiccio del Gran Paradiso, e domina la Valsavarenche.

La parete nord (verso la Valsavarenche) si presenta coperta dal ghiacciaio; la parete sud (verso il Piemonte) ha invece un aspetto roccioso di forma trapezoidale.

Ascesa alla vetta

L'ascesa alla vetta avviene normalmente dal Rifugio Vittorio Emanuele II, da cui si può ammirare la parete nord della montagna. Le vie di ascensione hanno tutte carattere alpinistico, non banali. Gli itinerari più semplici percorrono i versanti ovest o est, il primo roccioso, il secondo parzialmente nevoso. La parete nord, un ampio scivolo di ghiaccio di 45-50 gradi di pendenza, un tempo tagliato a metà da un grande seracco (ora quasi scomparso), costituisce un'ascensione su ghiacciaio di media difficoltà.

Note

Bibliografia

Altri progetti

Collegamenti esterni

Montagne del Massiccio del Gran Paradiso
Montagne della Valle d'Aosta
Montagne della città metropolitana di Torino
Tremila delle Alpi Graie

Ciarforon


Kaliwatan sa kasili ang Ophichthus apicalis. Una ning gihulagway ni Anonymous [bennett ni adtong 1830. Ang Ophichthus apicalis sakop sa kahenera nga Ophichthus, ug kabanay nga Ophichthidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan ug Kadagatang Pasipiko
 east to Taiwan
 Thayland
 Pilipinas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Indyan
Isdangtunay sa Thayland
Isdangtunay sa Pilipinas
Ophichthus

Ophichthus apicalis


Događaji
1202 - Krstaška opsada Zadra i početak Četvrtog krstaškog rata
1205 - Bitka kod Drinopolja između krstaškog Latinskog Carstva i Drugog Bugarskog carstva

Ličnosti

Rođeni
1201 - Nasirudin Tusi, perzijski polihistor
1208 - Jakov I "Osvajač", kralj Aragonije

Umrli
1202 - Knut VI, kralj Danske
1203 - Aleksije Komnen Paleolog, grčki plemić i despot iz porodice Paleolog, koja je poslije postala bizantijska carska dinastija

Decenije

1200-e


Droga I/57 – droga krajowa we wschodnich Czechach
 Droga I/57 – droga krajowa I kategorii na Słowacji prowadząca od dawnego przejścia granicznego z Czechami do autostrady D1 i miasta Dubnica nad Váhom

Droga I/57


Huyện Suba là một huyện thuộc tỉnh Nyanza ở Kenya. Theo điều tra dân số ngày 24 tháng 8 năm 1999, huyện này có dân số 155666 người. Huyện Suba có diện tích 1055 km². Huyện lỵ đóng tại Mbita Point.

Tham khảo

Huyện cũ của Kenya

Suba (huyện)


An Scolecenchelys castlei in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Mccosker hadton 2006. An Scolecenchelys castlei in nahilalakip ha genus nga Scolecenchelys, ngan familia nga Ophichthidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Scolecenchelys

Scolecenchelys castlei


An Eburodacrys amazonica in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Julius Melzer hadton 1927. An Eburodacrys amazonica in nahilalakip ha genus nga Eburodacrys, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eburodacrys

Eburodacrys amazonica


Český Krumlov (tjekkisk udtale: [ˈtʃɛskiː ˈkrumlof] ( eller Böhmisch Krumau) er en by i regionen Sydbøhmen i Tjekkiet, med omkring 13.000 indbyggere. Den er kendt som et turistcenter, som er blandt de mest besøgte steder i landet. Det historiske centrum med Český Krumlov Slotskompleks er beskyttet ved lov som et bymonumentreservat, og siden 1992 har det været udpeget på UNESCOs verdensarvsliste på grund af dets velbevarede gotiske, renæssance- og barokarkitektur.

Český Krumlov består af bydelene  Domoradice, Horní Brána, Latrán, Nádražní Předměstí, Plešivec og Vnitřní Město og landsbyerne Nové Dobrkovice, Nové Spolí, Slupenec og Vyšný.

Etymologi
Krumlov har sin oprindelse i mellemhøjtysk Krumme Aue, som kan oversættes til kroget eng, efter et sving på  floden Vltava. Adjektivet Český ("Bømisk") blev tilføjet i det 15. århundrede for at adskille det fra Moravský Krumlov i det sydlige Mæhren.

Geografi
Český Krumlov ligger omkring 20 km  sydvest for České Budějovice og 134 km  syd for Prag. Den ligger på begge bredder af floden Vltava. Det ligger i forbjergene til f Bøhmerwald. Det højeste punkt i kommunens område er bakken Vyšný vrch på 744 meter  over havets overflade. Den nordlige del af området ligger i Blanský les beskyttede landskabsområde.

Historie

Takket være den bekvemme beliggenhed ved floden har området været permanent beboet. Områdets ældste boplads går tilbage til ældre stenalder (70.000–50.000 f.Kr.), massebebyggelsen er påvist i bronzealderen (1.500 f.Kr.). Der var Keltiske bosættelser  i yngre jernalder (ca. 400 f.Kr.), og den første slaviske bosættelse fra det 6. århundrede e.Kr. I den tidlige middelalder førte handelsruter gennem dette område langs Vltava.

Český Krumlov Slot blev grundlagt kort før 1250 af en lokal gren af den adelige Vítkovci-familie, efterkommere af Witiko af Prčice. Den første skriftlige omtale af Český Krumlov var i et skøde fra 1253 som Chrumbenowe. Byen blev etableret i to etaper. Den første del kaldet Latrán blev bygget spontant under slottet, hovedsageligt af folk, der havde en administrativ forbindelse med slottet. Den anden del blev efterfølgende grundlagt som en helt ny bebyggelse og kaldt Old Town. Siden byens grundlæggelse har både tjekkiske og tyske nationaliteter været repræsenteret. Et jødisk samfund er dokumenteret siden 1334.

I 1302 uddøde Vítkovci-linjen, og kong Wenceslaus 2. som erhvervede godset og slottet ved hjemfald, afstod det til Rosenberg-familien, som senere gjorde det til deres families hovedresidens. Peter 1. af Rosenberg lod det nuværende øvre slot opføre i begyndelsen af det 14. århundrede. Under hans styre blomstrede Rosenberg-godserne. Český Krumlov opnåede den højeste velstand i det 15. århundrede under styret af Oldřich 2.af Rosenberg, da godset blev udvidet betydeligt.

Rosenbergerne fremmede stærkt handel og håndværk inden for bymurene. I slutningen af det 15. århundrede, da der blev fundet guld nær  byen, kom tyske minearbejdere for at bosætte sig, hvilket ændrede den etniske balance endnu mere. I en af kirkerne blev prædikenerne holdt på tjekkisk indtil 1780'erne, hvor kirken Saint Judoc blev lukket. I 1555 samlede Vilhelm af Rosenberg  bydelene af Latrán og den gamle bydel, som indtil da havde været adskilt, og forenede byen. I slutningen af 1500-tallet lod han slottet genopføre  i renæssancestil.

I 1602 solgte Vilhelms bror Peter Vok af Rosenberg Krumlov til kejser Rudolf 2. som gav den til sin uægte søn Julius d'Austria. Efter det bøhmiske oprør og slaget ved Det Hvide Bjerg i 1620 gav kejser Ferdinand 2. Krumlov til det adelige Huset Eggenberg, og byen blev sæde for hertugdømmet Krumlov. Fra 1719 til 1947 tilhørte slottet Huset Schwarzenberg.

I det 19. århundrede skete industrialiseringen og udviklingen af transporten, og det meste af byens befæstning blev revet ned.

Der var 8.662 indbyggere i Krumlov i 1910, hvoraf 7.367 (85 %) var tyskere og 1.295 (15 %) tjekker. Efter 1. verdenskrig var Český Krumlov en del af Bøhmiske Skovregion i et nyoprettet Tjekkoslovakiet, men tysk-østrigske deputerede erklærede regionen for at være en del af Tysk-Østrig. I 1919 anerkendte Saint-Germain-en-Laye-traktaten området som en del af Tjekkoslovakiet. I 1938 blev det annekteret af Nazi-Tyskland, som en del af Reichsgau Oberdonau-enheden i Sudeterlandet, under München-aftalen. Efter 2. verdenskrig blev byens mangeårige tyske befolkning fordrevet, og byen blev igen en del af Tjekkoslovakiet.

Under den kommunistiske æra i Tjekkoslovakiet gik den historiske Český Krumlov i forfald. Men siden fløjlsrevolutionen i 1989 er mange af byens seværdigheder blevet restaureret, og det er nu et populært turistmål.

I august 2002 blev Český Krumlov beskadiget af de  europæiske oversvømmelser i 2002.

Seværdigheder

Den historiske bymidte med slotskomplekset har siden 1992 været optaget på UNESCOs verdensarvsliste, som en af de første i landet. Byen har beholdt gadeplanen fra middelalderen. Det meste af arkitekturen i den gamle bydel og slottet stammer fra det 14. til det 17. århundrede.  Den historiske kerne, i dag Vnitřní město ("Indre by") bydel, er inden for en hestesko-slynge af floden, med den gamle Latrán bydel og borgkompleks på den anden side af Vltava.

Byen har kun bevaret få fragmenter af byens befæstning, dannet af en byport fra 1598-1602, en bastion fra 1505, og rester af zwinger-mure.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Official information portal
 Tourist portal
 International Music Festival Český Krumlov
 Český Krumlov and its monuments

Verdensarvsområder i Tjekkiet
Byer i Tjekkiet
Byer i Sydbøhmen
Sider uden gennemgået oversættelser

Český Krumlov


Alang sa ubang mga dapit sa mao gihapon nga ngalan, tan-awa ang Sungai Seluang.

Suba ang Sungai Seluang sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Kalimantan Selatan, sa sentro nga bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Sungai Seluang nidagayday paingon ngadto sa Makassar Strait.

Ang mga gi basihan niini

Mga suba nidagayday paingon ngadto sa Makassar Strait
Mga suba sa Provinsi Kalimantan Selatan

Sungai Seluang (suba sa Indonesya, Provinsi Kalimantan Selatan)


Hageniinae – podrodzina ważek z rodziny gadziogłówkowatych.

Należy tutaj następujący rodzaj:

 Sieboldius

Przypisy

Gadziogłówkowate

Hageniinae


An Anthalma latifasciata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Warren hadton 1901. An Anthalma latifasciata in nahilalakip ha genus nga Anthalma, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Anthalma

Anthalma latifasciata


Kaliwatan sa alibangbang ang Lymantriades xuthoaria. Una ning gihulagway ni Collenette ni adtong 1955. Ang Lymantriades xuthoaria sakop sa kahenera nga Lymantriades, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Lymantriades

Lymantriades xuthoaria


An Cnemidophorus in uska genus han Reptilia. An Cnemidophorus in nahilalakip ha familia nga Teiidae.

Ilarom nga taxa

 Cnemidophorus abaetensis
 Cnemidophorus angusticeps
 Cnemidophorus arenivagus
 Cnemidophorus arizonae
 Cnemidophorus arubensis
 Cnemidophorus burti
 Cnemidophorus calidipes
 Cnemidophorus ceralbensis
 Cnemidophorus communis
 Cnemidophorus costatus
 Cnemidophorus cozumelae
 Cnemidophorus cryptus
 Cnemidophorus deppei
 Cnemidophorus dixoni
 Cnemidophorus exsanguis
 Cnemidophorus flagellicaudus
 Cnemidophorus gramivagus
 Cnemidophorus gularis
 Cnemidophorus guttatus
 Cnemidophorus gypsi
 Cnemidophorus hyperythrus
 Cnemidophorus inornatus
 Cnemidophorus labialis
 Cnemidophorus lacertoides
 Cnemidophorus laredoensis
 Cnemidophorus leachei
 Cnemidophorus lemniscatus
 Cnemidophorus lineattissimus
 Cnemidophorus littoralis
 Cnemidophorus longicaudus
 Cnemidophorus marmoratus
 Cnemidophorus martyris
 Cnemidophorus maximus
 Cnemidophorus mexicanus
 Cnemidophorus motaguae
 Cnemidophorus mumbuca
 Cnemidophorus murinus
 Cnemidophorus nativo
 Cnemidophorus neomexicanus
 Cnemidophorus neotesselatus
 Cnemidophorus nigricolor
 Cnemidophorus ocellifer
 Cnemidophorus opatae
 Cnemidophorus pai
 Cnemidophorus parecis
 Cnemidophorus parvisocius
 Cnemidophorus pseudolemniscatus
 Cnemidophorus rodecki
 Cnemidophorus sackii
 Cnemidophorus scalaris
 Cnemidophorus septemvittatus
 Cnemidophorus serranus
 Cnemidophorus sexlineatus
 Cnemidophorus sonorae
 Cnemidophorus tergolaevigatus
 Cnemidophorus tesselatus
 Cnemidophorus tigris
 Cnemidophorus uniparens
 Cnemidophorus vacariensis
 Cnemidophorus vanzoi
 Cnemidophorus velox

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cnemidophorus

Cnemidophorus


Crveno jezero je krška jama ispunjena vodom, tajanstveno i teško dostupno jezero u blizini Imotskog, Hrvatska. te bi to, prema nekim podacima, bilo najdublje jezero u Evropi. Jezero je nastalo urušavanjem svoda iznad jame. Postoji legenda o Gavanovim dvorima prema kojoj su u davnoj prošlosti iznad jezera postojali dvori koji su propali u zemlju te je na tom mjestu nastalo jezero. Ime mu dolazi od crvenih stijena na rubu jezera. Među mještanima postoji uvjerenje da nije moguće ubaciti kamen u jezero i da padne na dno.

Mjerenja podmornicom obavljena su 2013, kada je utvrđena dubina 255 metara. Napravljena su snimanja, pri čemu je presjek rađen svakih 10 metara. Snimanja će omogućiti izradu potpune 3D represija ove jame.

Francuski speleoronilac Frédéric Swierczynski 6. maja 2017. zaronio je u Crveno jezero i postao prvi čovjek u historiji koji je kročio na dno. Zaron je trajao četiri sata, a Francuz je dno dotakao na 245 metara.

Godine 2016. Crveno jezero bilo je i na meti ukrajinskih i francuskih skakača koji su se vinuli u zrak s litice i bacili se u duboko jezero, zavezani užetom.

Približno 1,5 km jugoistočno smješteno je Modro jezero.

Reference

Vanjski linkovi

 Grad Imotski

Jezera u Hrvatskoj
Imotski
Spomenici prirode u Hrvatskoj

Crveno jezero


Pauline & Paulette é um filme de drama franco-batavo-belga de 2001 dirigido por Lieven Debrauwer. Foi selecionado como representante da Bélgica à edição do Oscar 2002, organizada pela Academia de Artes e Ciências Cinematográficas.

Elenco
 Dora van der Groen - Pauline
 Ann Petersen - Paulette
 Rosemarie Bergmans - Cécile
 Julienne De Bruyn - Martha
 Idwig Stéphane - Albert
 Bouli Lanners - Taxista

Filmes da Bélgica de 2001
Filmes de drama da Bélgica
Filmes com trilha sonora de Frédéric Devreese
Filmes da França de 2001
Filmes dos Países Baixos de 2001
Filmes de drama da França
Filmes de drama dos Países Baixos
Filmes em língua francesa
Filmes em língua neerlandesa
Filmes sobre irmãs

Pauline & Paulette


An Trigonoptera gracilis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Aurivillius hadton 1917. An Trigonoptera gracilis in nahilalakip ha genus nga Trigonoptera, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Trigonoptera

Trigonoptera gracilis


Cascalho Rico là một đô thị thuộc bang Minas Gerais, Brasil. Đô thị này có diện tích 367,732 km², dân số năm 2007 là 2799 người, mật độ 7,1 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Minas Gerais

Cascalho Rico


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Teleutias vitripennis. Una ning gihulagway ni Max Beier ni adtong 1960. Ang Teleutias vitripennis sakop sa kahenera nga Teleutias, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Peru

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Peru
Teleutias

Teleutias vitripennis


Codename: Kids Next Door is 'n Amerikaanse televisiereeks wat deur Bruce Knapp vervaardig is.

Rolverdeling

 Benjamin Diskin as Numbuh 1/Nigel Uno en Numbuh 2/Hogarth Pennywhistle "Hoagie" Gilligan, Jr.
 Lauren Tom as Numbuh 3/Kuki Sanban
 Dee Bradley Baker as Numbuh 4/Wallabee "Wally" Beatles, Numbuh T/Thomas "Tommy" Gilligan en The Toiletnator
 Cree Summer as Numbuh 5/Abigail "Abby" Lincoln en Cree Lincoln
 Jennifer Hale as Numbuh 86/Fanny Fulbright
 Rachael MacFarlane as Numbuh 362/Rachel McKenzie
 Tom Kenny as Knightbrace
 Mark Hamill as Stickybeard
 Grey DeLisle as Crazy Old Cat Lady en Gramma Stuffum
 Daran Norris as Count Spankulot
 Tara Strong as Mushi Sanban
 Keone Young as Kani Sanban
 Janice Kawaye as Numbuh 83/Sonia

Verwysings

Eksterne skakels

Amerikaanse televisiereekse

Codename: Kids Next Door


Kaliwatan sa isda ang Diaphus kuroshio. Una ning gihulagway ni Kawaguchi ug Nafpaktitis ni adtong 1978. Ang Diaphus kuroshio sakop sa kahenera nga Diaphus, ug kabanay nga Myctophidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
amihanan-kasadpang Kadagatang Pasipiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Diaphus

Diaphus kuroshio


O jogo da velha quântico é uma "generalização quântica" do jogo da velha em que os movimentos dos jogadores são "superposições" de peças ('X' e 'O') no jogo clássico. O jogo foi inventado por Allan Goff, que o descreve como "uma maneira de introduzir a física quântica sem matemática" e oferecendo "uma base conceitual para entender o significado da mecânica quântica".

Jogos matemáticos

Jogo da velha quântico


The 2018 season was St. Patrick's Athletic F.C.'s 89th year in existence and was the Supersaints' 67th consecutive season in the top flight of Irish football. It was the seventh year that Liam Buckley is the team's manager (in his current spell), following replacing Pete Mahon in December 2011. Buckley resigned from his post as manager on 25 September with assistant Ger O'Brien taking over for the remainder of the season. It was the first year of the new format of the League of Ireland Premier Division where by there will be 10 teams playing each other four times, twice home and twice away. On 19 December 2017 the fixtures were announced with Pat's down to play champions Cork City on the opening day of the season on 16 February 2018.

Squad

Transfers

Pre-season

In

Out

Mid-season

In

Out

Squad statistics

Appearances, goals and cards
Number in brackets represents (appearances of which were substituted ON).
Last updated – 28 October 2018

Top scorers
Includes all competitive matches.
Last updated 28 October 2018

Top assists
Includes all competitive matches.
Last updated 28 October 2018

Top clean sheets
Includes all competitive matches.
Last updated 28 October 2018

Disciplinary record

Captains

Club

Coaching Staff
Manager: Liam Buckley
Head Of Player Recruitment/Coach: Dave Campbell
Assistant coach/Director of Football: Ger O'Brien
Coach: Martin Doyle
Goalkeeping coach: Pat Jennings
Chartered Physiotherapist/Strength and Conditioning Coach: Mark Kenneally
Coaches Assistant: Graeme Buckley
Physiotherapist: Christy O'Neill
Club Doctor: Dr Matt Corcoran
Kit Man: Derek Haines
Equipment Manager: David McGill
Under 19's Manager: Darius Kierans
Under 19's Assistant Manager: Simon Madden
Under 17's Manager: Jamie Moore
Under 17's Assistant Manager: Darragh O'Reilly
Under 17's Assistant Manager: Sean Gahan
Under 15's Manager: Denis Hyland
Under 15's Assistant Manager: Sean O'Connor
Under 15's Coach: Paul Webb
Under 19's/17's/15's Coach: Keith Andrews
Under 19's/17's Goalkeeping Coach: Stephen O'Reilly

Kit

|
|
|
|}

The club released a new home kit for the season, with the away kit being retained from the 2017 season. During the season, a new limited edition third kit was released for the friendly game with Newcastle United.

Competitions

League of Ireland

League table

Results summary

Results by round

Matches

FAI Cup

EA Sports Cup

Leinster Senior Cup

Friendlies

Pre-season

Mid-season

References

2018
2018 League of Ireland Premier Division by club

2018 St Patrick's Athletic F.C. season


Kim Yeon Jung (; Shimane, Japão, 3 de fevereiro de 1976), mais conhecida profissionalmente como Kenzie () é uma compositora e produtora sul-coreana, que atua sob a empresa SM Entertainment. Kenzie é conhecida por escrever grandes sucessos comerciais de artistas da SM.

Biografia
Kim Yeon-jung nasceu em 3 de fevereiro de 1976, ela mudou-se para os Estados Unidos na década de noventa, com o objetivo de continuar seus estudos, no país, ingressou na conceituada Berklee College of Music, obtendo especialização em produção e engenharia musical. Embora Kenzie tivesse formação em música clássica e sabendo tocar piano e trompete, ela conheceu a cena pop  e o êxito de grupos da empresa SM Entertaiment, como S.E.S. e H.O.T., no fim dos anos noventa, o que a levou a estabelecer para si mesma uma meta de trabalhar com a empresa. Após se formar e retornar a Coreia do Sul, conseguiu realizar sua intento, além de conhecer o CEO Lee Soo-man e obter dele ensinamentos em sua carreira como compositora.

Desde então, Kenzie passou a trabalhar com os artistas da SM. Ela é casada com o letrista Kim Jung-bae, com quem colabora na criação da maioria das canções lançadas por artistas da empresa.

Composições de Kenzie
 Lista de canções compostas por Kenzie

Nascidos em 1976
Compositores da Coreia do Sul
Produtores musicais da Coreia do Sul
Naturais de Shimane
Alunos do Berklee College of Music

Kenzie


An Mediavia in uska genus han Lepidoptera. An Mediavia in nahilalakip ha familia nga Pyralidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mediavia

Mediavia


An Piculus simplex in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Osbert Salvin hadton 1870. An Piculus simplex in nahilalakip ha genus nga Piculus, ngan familia nga Picidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Piculus

Piculus simplex


An Ethelontides biunicornis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Edward Meyrick hadton 1934. An Ethelontides biunicornis in nahilalakip ha genus nga Ethelontides, ngan familia nga Pyralidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Ethelontides

Ethelontides biunicornis


Convict 993 er en amerikansk stumfilm fra 1918 af William Parke.

Medvirkende
 Irene Castle som Roslyn Ayre
 Warner Oland som Dan Mallory
 Helene Chadwick som Neva Stokes
 Harry Benham som Rodney Travers
 J. H. Gilmour som Bob Ainslee

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1918

Convict 993


O M 17 foi um monoplano monomotor de asa alta biposto, para recreação fabricado na Alemanha em 1925. Foi desenvolvido por Willy Messerschmitt em Bamberg. A aeronave venceu várias competições e possibilitou a Willy Messerschmitt construir a sua primeira fábrica.

Ver também

Desenvolvimento relacionado
 Volksflugzeug

Aeronave de comparável missão, configuração e era
 RWD 1
 RWD 2

M 17

Messerschmitt M 17


An Eupogonius in uska genus han Coleoptera. An Eupogonius in nahilalakip ha familia nga Cerambycidae.

Ilarom nga taxa

 Eupogonius affinis
 Eupogonius albipilis
 Eupogonius annulicornis
 Eupogonius apicicornis
 Eupogonius arizonensis
 Eupogonius bierigi
 Eupogonius brevifasciata
 Eupogonius columbianus
 Eupogonius comus
 Eupogonius cryptus
 Eupogonius cyaneus
 Eupogonius dubiosus
 Eupogonius flavocinctus
 Eupogonius flavovittatus
 Eupogonius fulvovestitus
 Eupogonius fuscovittatus
 Eupogonius griseus
 Eupogonius hagmanni
 Eupogonius haitiensis
 Eupogonius infimus
 Eupogonius knabi
 Eupogonius laetus
 Eupogonius lanuginosus
 Eupogonius lateralis
 Eupogonius lineolatus
 Eupogonius longipilis
 Eupogonius maculicornis
 Eupogonius major
 Eupogonius microphthalmus
 Eupogonius nigrinus
 Eupogonius nigritarsis
 Eupogonius pauper
 Eupogonius petulans
 Eupogonius piceus
 Eupogonius pilosulus
 Eupogonius pubescens
 Eupogonius pubicollis
 Eupogonius scutellaris
 Eupogonius stellatus
 Eupogonius strandi
 Eupogonius subarmatus
 Eupogonius subnudus
 Eupogonius subtessellatus
 Eupogonius superbus
 Eupogonius tomentosus
 Eupogonius triangularis
 Eupogonius ursulus
 Eupogonius vandykei
 Eupogonius wickhami
 Eupogonius vittipennis
 Eupogonius yeiuba

Mga kasarigan

Eupogonius

Eupogonius


Heterothele caudicula là một loài nhện trong họ Theraphosidae.

Loài này thuộc chi Heterothele. Heterothele caudicula được Eugène Simon miêu tả năm 1886.

Chú thích

Tham khảo

Heterothele

Heterothele caudicula


Kaliwatan sa alibangbang ang Astyloneura esmeralda. Una ning gihulagway ni George Francis Hampson ni adtong 1919. Ang Astyloneura esmeralda sakop sa kahenera nga Astyloneura, ug kabanay nga Zygaenidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Astyloneura

Astyloneura esmeralda


Porcellio longicauda là một loài chân đều trong họ Porcellionidae. Loài này được Budde-Lund miêu tả khoa học năm 1885.

Chú thích

Tham khảo

Porcellio

Porcellio longicauda


Il rifugio padre Rambo (in portoghese Refúgio Padre Rambo) era un'installazione antartica estiva brasiliana intitolata al botanico padre Balduino Rambo.

Localizzato ad una latitudine di 62°09′53″S ed a una longitudine di 58°57′53″O la struttura si trovava sull'isola di Re Giorgio, nelle Shetland meridionali e dipendeva sia logisticamente che amministrativamente dalla stazione Ferraz.

Installata durante l'estate 1984/85 la struttura è stata rimossa nel 2004.

Poteva ospitare sino a 6 scienziati per un massimo di 40 giorni.

Note

Voci correlate
 Basi scientifiche in Antartide

Rambo
Brasile in Antartide

Rifugio padre Rambo


Tân Phong là một xã thuộc huyện Cai Lậy, tỉnh Tiền Giang, Việt Nam. Phạm vi của xã nằm hoàn toàn trên cù lao cùng tên, cù lao Tân Phong. Cái tên Tân Phong có ý nghĩa là vùng đất mới giàu có.

Địa lý

Phạm vi của xã nằm hoàn toàn trên cù lao cùng tên, vị trí nằm giữa dòng sông Tiền, là xã cuối cùng phía nam của huyện Cai Lậy, về phía đông là cù lao Ngũ Hiệp cũng thuộc cùng huyện. Phần phía nam là một cù lao lớn khác nhưng do nằm vị trí gần với cù lao chính, chia cách bởi một nhánh sông không rộng nên đôi khi được xem là một bộ phận của cù lao chính. Cù lao Tân Phong có hình thoi thon dài theo hướng tây bắc - đông nam. Cù lao ngày nay là sự bồi đắp hợp thành của nhiều cù lao, hay còn gọi là cồn, nằm gần kề. Cù lao Tân Phong gồm 6 cồn là cồn Trích, cồn Đại Diện, cồn Ngậm, cồn Tre, cồn Bầu, cồn Cá Ngát. Trước đây có một cồn gọi là cồn Nổi, rộng khoảng 2 ha, nhưng đã chìm xuống đáy sông Tiền do sạt lở.

Khác với nhóm đất phèn ở các xã phía bắc của Tiền Giang, đất đai Tân Phong là đất phù sa ven sông rất màu mỡ.

Hành chính

Xã Tân Phong có diện tích 24,70 km², dân số năm 2013 là 12.594 người, mật độ dân số đạt 510 người/km².

Xã gồm 7 ấp là Tân Thái, Tân Thiện, Tân Luông A, Tân Luông B, Tân Bường A, Tân Bường B, Tân An.

Lịch sử

Cù lao Tân Phong trước còn gọi là Cồn Cù, trước năm 1808 là đơn vị Tân cù Bình An thôn, tức cồn mới bình an, thuộc tổng Bình Dương, châu Định Viễn, dinh Long Hồ, tỉnh Vĩnh Long. Năm 1808 thì thuộc tổng Vĩnh Trường, huyện Vĩnh Bình, phủ Định Viễn, trấn Vĩnh Thanh. Đến năm 1836 đổi tên thành Tân Phong như ngày nay, thuộc tổng Bình Hưng, huyện Vĩnh Bình, phủ Định Viễn, tỉnh Vĩnh Long.

Vào thời Pháp thuộc, đầu năm 1900, Tân Phong chuyển sang thuộc quận Châu Thành, tỉnh Vĩnh Long. Theo một số nghiên cứu lịch sử, khoảng năm 1923 làng Tân Phong được Pháp đổi tên thành Tân Đông. Sau năm 1945, tổng Bình Hưng, trong đó có làng Tân Phong chuyển sang quản lý bởi quận Chợ Lách, tỉnh Vĩnh Long.

Thời Việt Nam Cộng hòa, xã Tân Phong vẫn thuộc quận Chợ Lách, tỉnh Vĩnh Long.

Năm 1967, do thấy qua lại sông Tiền khó khăn, đất Tân Phong lại gần hơn với Cai Lậy, Cái Bè nên chính quyền kháng chiến miền Nam quyết định cắt chuyển sang huyện Cai Lậy để dễ dàng xây dựng phong trào cách mạng, rồi giữ nguyên hiện trạng cho đến ngày thống nhất đất nước cho đến nay.

Kinh tế – Xã hội

Người dân địa phương sinh sống chủ yếu bằng trồng trọt cây ăn trái như sầu riêng, chôm chôm, mận An Phước, mít nghệ, nhãn,...Qua đó, du lịch miệt vườn trái cây là thế mạnh của xã cù lao. Cù lao có diện tích chôm chôm 550 ha, sầu riêng 284 ha, nhãn 273 ha và 245 ha cây trồng khác. Hàng năm cho sản lượng thu hoạch trên 20.000 tấn trái cây các loại, vì vậy từng được mệnh danh là miền đất "quả vàng" trên sông Tiền. Trên cù lao có khu vực bãi tắm thuộc ấp Tân Thiện nổi tiếng với hình thức du lịch tắm cồn. Ẩm thực địa phương được biết đến nổi bật là ốc gạo. Trung tâm mua bán là chợ Tân Phong, đây là chợ lớn nhất nằm ở giữa cồn, trục đường chính của cồn đi qua đây là đường trải nhựa, gọi là đường trung tâm xã Tân Phong, số hiệu là đường huyện 64 (ĐH.64). Khu chợ khác gồm có chợ Tân An nằm ở đông nam của cồn, đây là một chợ rất nhỏ. Trên cồn có nhiều hộ chăn nuôi bè cá, tập trung nhiều nhất ở ven bờ sông phía đông nam của cồn.

Hiện nay vẫn chưa có cầu bắc qua sông nên việc đi lại đến xã này đều bằng phà. Tây bắc cù lao là phà Tân Phong nhìn qua phía bên kia sông là bến tàu Cái Bè, phà quan trọng thứ hai là phà Rạch Giông nằm ở đông nam nhìn qua phía bên kia sông Tiền là tỉnh Vĩnh Long. Ngoài ra, còn nhiều điểm bến phà khác. Chính quyền tỉnh Tiền Giang đang chuẩn bị xây dựng cầu bắc qua sông.

Xã cù lao này hiện là một cù lao du lịch của tỉnh Tiền Giang, theo Đề án phát triển du lịch cù lao Tân Phong của Ủy ban Nhân dân tỉnh, cho đến năm 2030 sẽ đầu tư 1.160 tỷ VND thúc đẩy du lịch địa phương.

Các vấn đề tự nhiên thường xuyên đe dọa nghiêm trọng cù lao Tân Phong là tình trạng sạt lở nghiêm trọng cũng như nhiễm mặn. Có thời điểm sạt lở tổng chiều dài hơn 5 km. Diện tích sạt lở trong quãng thời gian 5 năm từ 2012 đến 2017 là hơn 10 ha đất bị chìm xuống đáy sông. Để đối phó với sạt lở người dân tăng cường gia cố đê bao, mặt khác trồng bần tạo bãi bồi. Còn để đối phó với nhiễm mặn thì khoan giếng để tưới tiêu.

Thư viện ảnh

Ghi chú

Chú thích

Liên kết ngoài

Du lịch Tiền Giang

Tân Phong, huyện Cai Lậy


An Onceroptila in uska genus han Lepidoptera. An Onceroptila in nahilalakip ha familia nga Elachistidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Onceroptila

Onceroptila


Bukid ang Gunung Tirta sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Bali, sa habagatan-kasadpang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Gunung Tirta, o  ka metros sa ibabaw sa naglibot nga tereyn. Mga  ka kilometro ang gilapdon sa tiilan niini. Ang Gunung Tirta nahimutang sa pulo sa Bali.

Ang yuta palibot sa Gunung Tirta kabungtoran sa habagatan, apan sa amihanan nga kini mao ang patag. Sa amihang-sidlakan, dagat ang pinakaduol sa Gunung Tirta. Kinahabogang dapit sa palibot ang Munduk Pemuteran,  ka metros ni kahaboga ibabaw sa dagat,  km sa habagatan-kasadpan sa Gunung Tirta. Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Gunung Tirta medyo hilabihan populasyon.. Sa rehiyon palibot sa Gunung Tirta, mga luuk talagsaon komon.

Hapit nalukop sa lasang ang palibot sa Gunung Tirta.  Ang klima habagat. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Oktubre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Enero, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Enero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Septiyembre, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Kabukiran sa Provinsi Bali
Kabukiran sa Indonesya nga mas taas kay sa 500 metros ibabaw sa dagat nga lebel

Gunung Tirta


Kaliwatan sa lumot ang Megalaria columbiana. Una ning gihulagway ni G. Merr., ug gihatagan sa eksakto nga ngalan ni Stefan Ekman. Ang Megalaria columbiana sakop sa kahenera nga Megalaria, ug kabanay nga Megalariaceae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Amihanang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Abungawg-uhong sa Amihanang Amerika
Megalaria

Megalaria columbiana


Júlio César Rocha Costa (ur. 12 maja 1980) – brazylijski piłkarz występujący na pozycji pomocnika.

Kariera piłkarska
Od 1999 do 2012 roku występował w Verdy Kawasaki, Osasco, Portuguesa, São Caetano, EC Juventude, Caxias, Gama, Mogi Mirim, Noroeste, Criciúma, Marília, Icasa i Ferroviária.

Bibliografia

Brazylijscy piłkarze
Urodzeni w 1980
Piłkarze Tokyo Verdy
Piłkarze AA Portuguesa
Piłkarze AD São Caetano
Piłkarze EC Juventude
Piłkarze SER Caxias do Sul
Piłkarze SE Gama
Piłkarze Mogi Mirim EC
Piłkarze EC Noroeste
Piłkarze Criciúmy EC
Piłkarze Marílii AC
Piłkarze Associação Ferroviária de Esportes
Ludzie urodzeni w Santosie

Júlio César Rocha Costa


Małgorzata Maria Semczuk-Jurska (ur. 13 października 1958 w Warszawie, zm. 4 kwietnia 2017 tamże) – polska polonistka i specjalistka literatury rosyjskiej, doktor habilitowana nauk humanistycznych, profesor nadzwyczajny Uniwersytetu Warszawskiego.

Biografia
Córka Antoniego Semczuka i Marii. Była absolwentką studiów polonistycznych na Uniwersytecie Warszawskim oraz Szkoły Języka Angielskiego Metodystów w Warszawie English Language College. W 1992 została w Instytucie Badań Literackich PAN doktorem nauk humanistycznych dzięki rozprawie zatytułowanej "Polska liryka współczesna w poszukiwaniu sacrum niekanonicznego: motywy sakralizowane, sposoby sakralizacji" (promotorka – Alina Brodzka-Wald). W 2000 została na UW doktor habilitowaną nauk humanistycznych na podstawie rozprawy  "Ewolucja twórczości Anny Achmatowej". Od 2010 była członkinią Rady Głównej Szkolnictwa Wyższego i Nauki ZNP.

Zawodowo związana była z Wydziałem Lingwistyki Stosowanej UW.

Odznaczenia
  Złota Odznaka "Zasłużony dla Politechniki Warszawskiej
  Odznaka "Zasłużony Działacz Kultury"
  Złota Odznaka ZNP

Przypisy

Absolwenci Wydziału Polonistyki Uniwersytetu Warszawskiego
Członkowie Związku Nauczycielstwa Polskiego
Ludzie urodzeni w Warszawie
Odznaczeni odznaką "Zasłużony Działacz Kultury"
Odznaczeni Złotą Odznaką ZNP
Pochowani na cmentarzu Powązkowskim w Warszawie
Polscy poloniści
Polscy rusycyści
Urodzeni w 1958
Wykładowcy Wydziału Lingwistyki Stosowanej Uniwersytetu Warszawskiego
Zmarli w 2017

Małgorzata Semczuk-Jurska


Sheikh Khalifa bin Zayed Al Nahyan (; 7 tháng 9 năm 1948 - 13 tháng 5 năm 2022, được gọi là Sheikh Khalifa) là Tổng thống của Các tiểu vương quốc Ả Rập thống nhất và emir (tiểu vương) của Abu Dhabi. Ông đã kế vị cả hai chức vụ vào ngày 3 tháng 11 năm 2004, kế nhiệm cha của ông là Zayed bin Sultan Al Nahyan, người đã qua đời ngày hôm trước. Trước đó trên thực tế ông đã là quyền tổng thống, kể từ khi sức khỏe của cha mình kém đi. Khalifa cũng là chủ tịch của Quỹ Phát triển Abu Dhabi (ADFD).

Tiểu sử

1966-1971
Là cả con trai của Sheikh Zayed, Khalifa đã được bổ nhiệm là đại diện của tiểu vương ở khu vực Đông của Abu Dhabi (thị trưởng) và là Trưởng Bộ phận các triều đình ở Al Ain vào năm 1966, khi cha ông là Zayed bin Sultan Al Nahyan đã trở thành vị vua mới của Abu Dhabi. Vài tháng sau, vị trí đã được giao cho Tahnoun bin Mohammed Al Nahyan.
Ngày 1 tháng 2 năm 1969, Sheikh Khalifa đã được phong làm Thái tử của Abu Dhabi, và ngày hôm sau, ông được bổ nhiệm làm Thủ trưởng Bộ Quốc phòng Abu Dhabi, ở cương vị này ông đã giám sát xây dựng lực lượng quốc phòng của Abu Dhabi, ADDF, mà sau này trở thành hạt nhân của các lực lượng vũ trang UAE
Sheikh Khalifa có hai con trai, Mohammad Al Nahyan và Sultan Al Nahyan.

Tham khảo

Sinh năm 1948
Tổng thống Các Tiểu vương quốc Ả Rập Thống nhất
Mất năm 2022
Tỷ phú Các Tiểu vương quốc Ả Rập Thống nhất
Nhà Al Nahyan

Khalifa bin Zayed Al Nahyan


Crni bombarder – szósty album studyjny serbsko-bośniackiego piosenkarza Rodoljuba "Rokiego" Vulovicia wydany w 1995 roku.

Lista utworów

Uwagi

Przypisy

Albumy muzyczne wydane w roku 1995

Crni bombarder (album)


An Gallicolumba luzonica in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Giovanni Antonio Scopoli hadton 1786. An Gallicolumba luzonica in nahilalakip ha genus nga Gallicolumba, ngan familia nga Columbidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 G. l. luzonica
 G. l. rubiventris
 G. l. griseolateralis

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Gallicolumba

Gallicolumba luzonica


Ang Laguna de los Bueyes ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Laguna de los Bueyes (lanaw sa Arhentina, Provincia de Buenos Aires, lat -36,75, long -57,58),
 Laguna de los Bueyes (lanaw sa Arhentina, Provincia de Buenos Aires, lat -36,75, long -57,95),

Mehiko

 Laguna de los Bueyes (lanaw nga anhianhi), Estado de Nayarit,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko

Laguna de los Bueyes


Os Playoffs da NBA de 2017 é o torneio da pós-temporada da Temporada da NBA de 2016-17, que começou em outubro de 2016. Os playoffs de 2017 iniciaram em 15 de abril, e foi encerrado com o Golden State Warriors ganhando do Cleveland Cavaliers 4 jogos a 1 nas Finais da NBA, o terceiro encontro consecutivo nas finais. Kevin Durant foi nomado o Jogador Mais Valioso das Finais da NBA (NBA Finals MVP) em seu primeiro ano no time.

Os Warriors quebraram o recorde de maior duração de vitórias consecutivas nos playoffs (15) e a melhor porcentagem de vitórias (16–1) na história dos playoffs da NBA.

National Basketball Association

Playoffs da NBA de 2017


Lykkeliga er en håndboldliga for udviklingshandicappede børn og unge. Ligaen blev etableret i foråret 2017 af tidligere landsholdsspiller Rikke Nielsen samt reklamemand Mikael Espensen. Begge er forældre til døtre med downs syndrom. TV2-programmerne "Verdens lykkeligste landshold" følger spillerne Magda, Tobias og Jacob og etableringen af et landshold, hvor samtlige spillere i LykkeLiga er udtaget. Omkring 1.200 børn og unge med udviklingshandicap spiller håndbold i LykkeLigas 70 klubber over hele Danmark.

Priser
I 2017 vandt Rikke Nilsen prisen "Årets forbillede" ved DR's sportsshow Sporten 2016. I 2019 vandt Lykkeliga "Danskernes idrætspris" ved Sport 2018.

Kilder

Eksterne henvisninger

Håndboldligaer

Lykkeliga


Blaenau Ffestiniog – miasto w północno-zachodniej Walii, w hrabstwie Gwynedd (historycznie w Merionethshire), w gminie Ffestiniog. W 2011 roku liczyło 3662 mieszkańców.

Miasto powstało w XVIII wieku po odkryciu w tym rejonie złóż łupków, których wydobycie było podstawą lokalnej gospodarki.

Miasto otoczone jest przez park narodowy Snowdonia. Znajduje się tu krańcowa stacja zabytkowej kolei wąskotorowej Ffestiniog Railway.

Przypisy

Miasta w hrabstwie Gwynedd

Blaenau Ffestiniog


Kahenera sa mga insekto ang Petalolyma. Ang Petalolyma sakop sa kabanay nga Triozidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Petalolyma

Petalolyma