Tientos is a flamenco Andalusian palo which has a rhythm consisting of 4 beats. It is in the same family as the Tangos, but slower and with different topics, lyrics and mood. Every Tientos becomes a Tangos at the end of the song/dance. Traditionally, cantaor El Marrurro (1848 -1906) has been considered one of the creators of this style. Enrique el Mellizo gave it the modern form by which we know it today. Other famous cantaores who interpreted this style were Antonio Chacón and Pastora Pavón.

Like many Cante Jondo, traditional Tientos lyrics (letras) tend to be pathetic, sentimental, and speak about the lack of love, disillusionment and revenge. Dancers strive to capture this mood in their solos. It can be danced by a man or a woman.

Structure

The structure is similar to most Flamenco dances and can be broken down as follows:
 Guitar intro
 Song intro
 Footwork intro and llamada
 First letra, punctuated by a footwork during the respiro ‑ a break in the song after the second line of letra
 Guitar falsetta
 Escobilla (footwork section)
 Second letra
 Second escobilla
 Subida
 Macho or Tangos to close

Compás

The compás of Tientos has a 4/4 time signature like the Tangos, but with the above 2 ways of accents. A simple one and more complicated one.

Tientos in its simple point of view:

Four-count rhythm with an added beat on the 'and' count of the second beat.

1+[2]+[3]+[4]+ 1+[2]+[3]+[4]

Tientos in its less simple point of view:

Each beat is broken into triplets, and that added beat after beat two is on the "a" of the triplet.

1+a[2]+[a][3]+a[4]+a

Palmas

The standard palmas for both Tientos and Tangos are:

1+2+3+4+ or 1  2+3  4

For Guitarists

The basic compás for Tientos on the guitar can be performed with the same basic chords associated with the Tangos:

|Bb   |A   |Bb   |A   |

|Dm  |C   |Bb   |A   |

Passing chords are added to this basic pattern to create the harmony for the Letra:

Bb   |A   |Bb   |A   |

double time

|Bb   |Bb  |A    |A   |

a tempo

|Dm   |Dm   |Dm   |G7   |C    |

|F      |Bb     |Bb    |A     |

|C      |F       |Bb    |A     |Bb   |A   |

References

Flamenco

Tientos (flamenco)


An Apoctena pictoriana in uska species han Lepidoptera nga syahan ginhulagway ni Felder ngan Alois Friedrich Rogenhofer hadton 1875. An Apoctena pictoriana in nahilalakip ha genus nga Apoctena, ngan familia nga Tortricidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Apoctena

Apoctena pictoriana


Can You Feel the Love Tonight er en sang skrevet af Elton John (melodi) og Tim Rice (tekst) til Disney-filmen Løvernes Konge fra 1994. I den danske oversættelse fik titlen Føl hvordan dit liv bli'r fyldt.

Sangen fremføres i den engelsksprogede version af filmen af Kristle Edwards, Joseph Williams, Sally Dworsky, Nathan Lane og Ernie Sabella, samt under krediteringerne af John. Den vandt 1994 Oscar-prisen for bedste originale sang. Det gav også John en Grammy i kategorien Bedste mandlige popvokalpræstation. Som single nåede den nummer fire på Billboard Hot 100.

I den danske version fremføres sangen (med den danske titel Føl hvordan dit liv bli'r fyldt) af Lise Dandanell, Pernille Højgaard, Peter Jorde, Henrik Koefoed og Lars Thiesgaard.

Filmmusik

Can You Feel the Love Tonight


Gaius Vibius Postumus was a Roman senator, who flourished under the reign of Augustus. He was suffect consul for the latter half of AD 5 with Gaius Ateius Capito as his colleague. Ronald Syme identifies him as a novus homo from Lavinum in Apulia. His brother Aulus Vibius Habitus was suffect consul in the latter half of AD 8.

Postumus shared in the achievements of Lucius Apronius and earned the ornamenta triumphalia for his distinguished valor in the Dalmatian revolt. He was also proconsular governor of Asia in the years 12 to 15. One of the poems of the Palatine Anthology, attributed to Apollonides, refers to the construction of a temple to Aphrodite by a Postumus; Syme identifies its author as Apollonides of Nicaea, and the person responsible for the temple as Vibius Postumus, who had the temple erected during his governorship.

References

1st-century Romans
Suffect consuls of Imperial Rome
Roman governors of Asia
Postumus

Gaius Vibius Postumus


An Diplotaxis urbana in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Charles Vaurie hadton 1960. An Diplotaxis urbana in nahilalakip ha genus nga Diplotaxis, ngan familia nga Melolonthidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Diplotaxis

Diplotaxis urbana


An Triturus cristatus in uska species han Caudata nga syahan ginhulagway ni Laurenti hadton 1768. An Triturus cristatus in nahilalakip ha genus nga Triturus, ngan familia nga Salamandridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Triturus

Triturus cristatus


Kaliwatan sa lumot ang Lecanora subsaligna. Una ning gihulagway ni M. Brand ug Van den Boom. Ang Lecanora subsaligna sakop sa kahenera nga Lecanora, ug kabanay nga Lecanoraceae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Uropa ug Asya
 Amihanang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Abungawg-uhong sa Uropa
Abungawg-uhong sa Amihanang Amerika
Lecanora

Lecanora subsaligna


Mab-21-liki protein 2 (C. elegans) je protein koji je kod ljudi kodiran genom MAB21L2  sa hromosoma 4.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 359 aminokiselina, a molekulska težina  40.923 Da.

Funkcija

Ovaj gen, sličan MAB-21 C. elegans jest ćelijski gen koji određuje sudbinu, nizvodni cilj signalizacije transformirajućeg faktora rasta-beta. Smatra se da može biti uključen u razvoj nervnog sistema. Protein kodiran ovim genom je prvenstveno jedarni, iako je uočena određena citoplazmatska lokalizacija (prema  RefSeq, juli 2008.).

Reference

Dopunska literatura

Geni na hromosomu 4
Ljudski proteini
Proteomika

MAB21L2


An Hiodon tergisus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Charles Alexandre Lesueur hadton 1818. An Hiodon tergisus in nahilalakip ha genus nga Hiodon, ngan familia nga Hiodontidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Hiodon

Hiodon tergisus


Zakupnicy – przysiółek wsi Piasek Mały w Polsce położony w województwie świętokrzyskim, w powiecie buskim, w gminie Solec-Zdrój.

W latach 1975–1998 przysiółek administracyjnie należał do województwa kieleckiego.

Przypisy

Piasek Mały

Zakupnicy


Charles Épalle (8 March 1924 – 24 April 2008) was a French athlete. He competed in the men's triple jump at the 1948 Summer Olympics.

References

1924 births
2008 deaths
Athletes (track and field) at the 1948 Summer Olympics
French male triple jumpers
Olympic athletes for France
Place of birth missing

Charles Épalle


Apertochrysa euryderus là một loài côn trùng trong họ Chrysopidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Navás miêu tả năm 1910.

Chú thích

Tham khảo

Apertochrysa

Apertochrysa euryderus


Scytodes venusta là một loài nhện trong họ Scytodidae.

Loài này thuộc chi Scytodes. Scytodes venusta được Tord Tamerlan Teodor Thorell miêu tả năm 1890.

Chú thích

Tham khảo

Scytodes

Scytodes venusta


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Elimaea berezovskii. Una ning gihulagway ni Bey-bienko ni adtong 1951. Ang Elimaea berezovskii sakop sa kahenera nga Elimaea, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hunan Sheng
 Viyetnam
 Sichuan Sheng

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Hunan Sheng
Insekto sa Viyetnam
Insekto sa Sichuan Sheng
Elimaea

Elimaea berezovskii


Kaliwatan sa ito ang Leiocassis yeni. Una ning gihulagway ni Nguyen ni adtong 2005. Ang Leiocassis yeni sakop sa kahenera nga Leiocassis, ug kabanay nga Bagridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Viyetnam

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Viyetnam
Leiocassis

Leiocassis yeni


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Podoscirtodes amusus. Una ning gihulagway ni Henri Saussure ni adtong 1874. Ang Podoscirtodes amusus sakop sa kahenera nga Podoscirtodes, ug kabanay nga Gryllidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pernambuco (estado sa Brasil)

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pernambuco (estado sa Brasil)
Podoscirtodes

Podoscirtodes amusus


Gamma Centauri (γ Centauri, γ Cen) je zvijezda u sazviježđu Kentaur. Ima prividan sjaj od 2,71 mag. Udaljena je 130 sg od Sunca. Ubraja se u subdivove. Ima  spektralnu klassu A1IV. Njen tradicionalni naziv je Muhlifain, zvijezda istog naziva postoji u sazviježđu Veliki medvjed.

Zvjezdani sistem

Sastoji se od dvije zvijezde spektralne klase A0. Svaka ima prividan sjaj od 2,9 mag. Orbitalni period zvijezda iznosi oko 83 godine, gotovo isti kao kod Rigil Kentaurusa (α Cen). Njihova međusobna udaljenost iznosi oko 37 AJ.

Kinematika

Kreće se brzinom 31˙km/s u odnosu na Sunce. Njena galaktocentrična udaljenost iznosi oko 21400-22600˙sg .

Zvjezdana evolucija

Smatra se da će obe zvijezde evoluirati u dvostruku planetarnu maglinu s dva bijela patuljka u centru.

Također pogledajte

 β Cep
 δ Cep
 ζ Cep
 V381 Cephei
 Kruger 60

Reference

Vanjski linkovi

 Vizier katalog

Divovske zvijezde
Subdivovske zvijezde
Subdivovske zvijezde A tipa
Dvostruke zvijezde
Zvijezde A tipa
Kentaur (sazviježđe)
Bayer objekti
HD objekti
SAO objekti
HIP objekti

Gamma Centauri


Two Moons er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Edward LeSaint.

Medvirkende
 Buck Jones som Bill Blunt
 Carol Holloway som Hilma Ring
 Bert Sprotte som Red Agnew
 Edward Peil Sr. som Lang Whistler
 Edwin B. Tilton som Strayhorn
 Gus Saville som Ring
 Slim Padgett som Rogers
 William Ellingford som Timberline Todd
 Louis Fitzroy som Alf
 Eunice Murdock Moore som Wooly Ann
 Eleanor Gawne som Phenie
 Jim O'Neill
 Billy Fay som Von Tromp
 May Foster
 Dick La Reno

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920

Two Moons (film)


Berlandina shumskyi là một loài nhện trong họ Gnaphosidae. Loài này săn mồi ban đêm trong khi ban ngày thì ẩn mình dưới các tảng đá và lá cây. Cơ thể chúng có hình oval, hẹp và chỉa về phia sau.

Loài này thuộc chi Berlandina. Berlandina shumskyi được Mykola Kovblyuk miêu tả năm 2003.

Chú thích

Tham khảo

Berlandina

Berlandina shumskyi


Kaliwatan sa alibangbang ang Lymantria binotata. Una ning gihulagway ni Paul Mabille ni adtong 1880. Ang Lymantria binotata sakop sa kahenera nga Lymantria, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Lymantria

Lymantria binotata


L'indice Standard & Poor's Commodity Index (SPCI) è un indice sulle commodity che misura le variazioni di prezzo incrociando le materie prime del settore agricolo e di quello industriale attualmente quotate al mercato future su un paniere di 5 macro aree: Energetici, Metalli, Cereali, Carni, Fibre e Coloniali.

Sono incluse nell'indice unicamente le commodity utilizzate in ambito industriale. I pesi all'interno dell'indice sono determinati dal valore del dollaro del Commercial Open Interest (COI) di ogni commodity e ribilanciati ogni anno a febbraio.

Materie prime facenti parte dell'indice e loro peso (2006)
Natural Gas (17.65%)
Unleaded Gas (12.16%)
Heating Oil (12.13%)
Crude Oil (11.41%)
Wheat (5.15%)
Live Cattle (4.87%)
Corn (4.48%)
Coffee (3.88%)
Soybeans (3.84%)
Sugar (3.80%)
Silver (3.67%)
Copper (3.39%)
Cotton (3.22%)
Soybean Oil (2.98%)
Cocoa (2.79%)
Soybean Meal (2.57%)
Lean Hogs (2.04%)

Altri indici
Commin Commodity Index
Dow Jones-AIG Commodity Index
Goldman Sachs Commodity Index
Reuters/Jefferies CRB Index

Collegamenti esterni

Indici di borsa

Standard & Poor's Commodity Index


Beside You in Time (anche conosciuto anche come Halo 22) è un DVD live dei Nine Inch Nails, pubblicato il 26 febbraio 2007 in Europa e il giorno successivo negli USA.Contiene brani registrati durante il tour in Nord America tra il 2005 e il 2006, più altri filmati vari.

Tracce

Nord America winter tour 2006

Nord America summer tour 2006

Music video

Studio rehearsals 2005

Formazione
 Trent Reznor - chitarra, voce, tastiere
 Jeordie White - basso, chitarra, tastiere
 Alessandro Cortini - tastiere, synth
 Josh Freese - batteria
 Aaron North - chitarra
 Jerome Dillon - batteria (solo nel video di "The Hand that Feeds" e in "Studio rehearsals 2005")

Collegamenti esterni

Beside You in Time


WJCP is a full service classic hits-formatted broadcast radio station licensed to North Vernon, Indiana, serving Vernon and Jennings County, Indiana. WJCP is owned and operated by Keith Reising, through licensee Jennings County Promotion Partners, LLC.

History
WJCP was launched on January 8, 1955, as WOCH by Dorrell Ochs. Located in the Ochs' family auto supply business in North Vernon, the station was started with the intent of keeping the local community informed and entertained, while broadcasting Christian programming.

Eventually, the station was bought ARS Broadcasting Corporation and carried a middle of the road (MOR) format. At the time, the station carried the WNVI callsign. WNVI changed its callsign to WKRP on August 17, 1989, and back to WNVI on August 8, 1997. Findlay Publishing Company purchased WNVI and its then FM sister-stations WRBI and WWWY for $1.9 million in 1997. For a time, after the sale, WNVI carried a talk format, simulcasting then sister-station WCSI.

Findlay Publishing Company sold WNVI, in a swap for WWWY, to Pieratt Communications, Inc. on November 20, 2001. With the sale, the simulcast was WCSI ended and WNVI switched to Adult Standards. In 2003, the station flipped to ESPN Radio-affiliated sports branded as "ESPN 1460".

On May 15, 2006, WNVI became WJCP with its callsign standing for Jennings County Panthers, the latter derived from the county high school's mascot. WJCP was sold to Tom and Diana Taylor on October 17, 2014. WJCP added FM translator W249DG, broadcasting on 97.7 FM, on May 9, 2016. The translator simulcasts WJCP's AM signal on the FM band.

Effective October 10, 2019, Tom and Diana Taylor sold WJCP and translator W249DG to Keith Reising's Jennings County Promotion Partners, LLC for $115,000.

Translator
In addition to the main station, WJCP is relayed by an FM translator to widen its broadcast area. Translator W249DG was originally owned by Greenfield, Indiana-based Indiana Community Radio Corporation. It was subsequently sold as part of a package of stations and translators to New Beginnings Movement, Inc., and then acquired by WJCP owners Tom and Diana Taylor effective June 29, 2018.

References

External links
Classic Hits 97.7 and 1460 WJCP Online

1955 establishments in Indiana
Classic hits radio stations in the United States
Full service radio stations in the United States
Radio stations established in 1955
JCP

WJCP


Aridaía (; , S'botsko; ) er en by og en tidligere kommune i den regional enhed Pella, Grækenland. Siden kommunalreformen i 2011 er den administrationsby i kommunen Almopia. Den ligger i det nordvestlige hjørne af den Pella og grænser op til den sydlige del af Nordmakedonien og det nordøstlige hjørne af den regionale enhed Florina. Dens landareal er 562,91 km². Indbyggertallet i selve Aridaia er 7.057, mens det i hele den kommunale enhed er 20.313 (folketælling 2011). Andre byer i området er Prómachoi (1.740 indbyggere), Sosándra (1.078), Ápsalos (1.121), Ápsalos (1.121), Loutráki (1.146), Polykárpi (1.049), Tsákoi (961), Voreinó (766) og Χifianí (767).

Byen blev tidligere kaldt "Αρδέα" (Ardea).

Aridea blev befriet den 4. november 1912 under 1. Balkankrig og begyndte at udvikle sig som by efter en flygtningestrøm fra Anatolien.

Kilder og henvisninger

Byer i Grækenland
Centralmakedonien

Aridaia


Mathew Goles (born 23 June 1996) is a South African cricketer. He made his first-class debut for Western Province in the 2017–18 Sunfoil 3-Day Cup on 11 January 2018. He made his List A debut for Western Province in the 2017–18 CSA Provincial One-Day Challenge on 14 January 2018.

References

External links

1996 births
Living people
South African cricketers
Western Province cricketers
Place of birth missing (living people)

Mathew Goles


The 1917 Paris–Tours was the 12th edition of the Paris–Tours cycle race and was held on 6 May 1917. The race started in Paris and finished in Tours. The race was won by Philippe Thys.

General classification

References

1917 in French sport
1917
May 1917 sports events

1917 Paris–Tours


An Thranius sumatrensis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Charles Joseph Gahan hadton 1907. An Thranius sumatrensis in nahilalakip ha genus nga Thranius, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Thranius

Thranius sumatrensis


Pod Osowem – część wsi Bokinka Pańska w Polsce położona w województwie lubelskim, w powiecie bialskim, w gminie Tuczna.

Wierni kościoła rzymskokatolickiego należą do parafii Trójcy Świętej w Huszczy.

W latach 1975–1998 Pod Osowem należało administracyjnie do województwa bialskopodlaskiego.

Przypisy

Bokinka Pańska

Pod Osowem


Sandersleben station is the station of Sandersleben in the German state of Saxony-Anhalt. It lies at the crossing of the Halle–Vienenburg and the Berlin–Blankenheim railway lines in the municipality of Arnstein and was used to connect between two different concentration camps facilitated by the Nazis.

Location
The station is located in the district of Mansfeld-Südharz near the Harz in southwestern Saxony-Anhalt. The village of Sandersleben has been incorporated in Arnstein since 2010. The station is located in the west of the village near a sports field and the Wipper. In the area of the station there are houses along the railway lines. The Halle–Vienenburg railway run through the eastern part of the station and the Berlin–Blankenheim railway through the western part of the station.

History

The station was opened on 15 October 1871 with the commissioning of the Könnern–Aschersleben section by the Magdeburg–Halberstadt Railway Company (Magdeburg-Halberstädter Eisenbahngesellschaft, MHE). With the construction of the  Berlin-Blankenheim railway by the Prussian state railways, a second station was built west of the existing facilities. Since the MHE did not allow the state railway to use its entrance building, it opened its own entrance building on 15 May 1879; this was located to the east of the new line, thus between the two lines. After the nationalisation of the MHE in 1879, the building from 1871 was put to other uses.

In the 1980s, three pairs of express trains and some stopping trains ran between Erfurt and Magdeburg via Sandersleben. At this time, an upgrade of the Berlin-Blankenheim railway was planned to relieve the alternative route via Bitterfeld and Naumburg. This would have catered especially for freight traffic. Electrification of the line was then planned, but it was cancelled after the erection of some catenary masts (for example, south of Sandersleben at Blankenheim).

Passenger services

Rail

In the 2022 timetable, the following services operate:

Buses
Bus route 430 of the Verkehrsgesellschaft Südharz (South Harz Transport Company) connects the station with Hettstedt and Eisleben on weekdays at two-hour intervals. In addition, there are a few additional connections, for example to Bernburger Straße in Sandersleben.

Station precincts

The station is designed as an "island" station, with the track of the Berlin–Blankenheim railway (track 3) lying to the west and the platforms of the Halle–Vienenburg railway (tracks 1 and 2) to the east of the entrance building of the Berlin–Blankenheim railway. The Berlin–Blankenheim railway crosses the Halle–Vienenburg railway to the north of the station. Both lines are connected with each other to the north and south of the entrance building of the Berlin–Blankenheim railway. All tracks have platforms and a pedestrian tunnel connects platforms 1 and 2. The latter is usually no longer used.

The former entrance building of the Magdeburg–Halberstadt Railway Company, which opened the Halle–Vienenburg railway in 1865, stands to the east of platform 2.

Sandersleben station has been upgraded to make it barrier-free.

References

Footnotes

Railway stations in Saxony-Anhalt
Railway stations in Germany opened in 1871
Buildings and structures in Mansfeld-Südharz

Sandersleben (Anh) station


A Copa dos Campeões Europeus da FIBA de 1990-91 foi a 34ª edição da principal competição europeia de clubes profissionais da Europa conhecida hoje como EuroLiga. A final foi sediada no Palais Omnisports de Paris-Bercy em Paris na França em 18 de abril de 1991. Na ocasião o Pop84 Split conquistou seu terceiro título europeu de maneira consecutiva igualando o feito do ASK Riga, vencendo na final o FC Barcelona por 70–65. Esta foi a última edição onde apenas campeões nacionais participaram.

Primeira fase

|}

Oitavas de finais

|}

Grupo de quartas de finais

Final four

Semifinais
16 de abril, Palais Omnisports de Paris-Bercy, Paris

|}

Decisão do 3º colocado
18 de abril, Palais Omnisports de Paris-Bercy, Paris

|}

Final
18 de abril, Palais Omnisports de Paris-Bercy, Paris

|}

Colocação final

Ligações Externas
1990–91 FIBA European Champions Cup
Champions Cup 1990–91 Line-ups and Stats

Euroliga
1991 no basquetebol
1991 na Europa

Copa dos Campeões Europeus da FIBA de 1990–91


Herman z Opatowca (zm. w 1359 roku) – szlachcic, kanonik gnieźnieński, krakowski, kruszwicki, kanonik sandomierski w latach 1325-1327, kanonik honorowy wiślicki, łęczycki i  włocławski.

Bibliografia

 Jan Wiśniewski, Katalog prałatów i kanoników sandomierskich od 1186-1926 r. tudzież sesje kapituły sandomierskiej od 1581 do 1866 r., Radom 1928, s. 84-85.

Kanonicy gnieźnieńscy
Kanonicy krakowscy
Kanonicy kruszwickiej kapituły kolegiackiej
Kanonicy łęczyckiej kapituły kolegiackiej
Kanonicy sandomierskiej kapituły kolegiackiej
Kanonicy wiślickiej kapituły kolegiackiej
Kanonicy włocławskiej kapituły katedralnej
Ludzie związani z Gnieznem (Polska średniowieczna)
Ludzie związani z Krakowem (średniowiecze)
Ludzie związani z Kruszwicą (Polska średniowieczna)
Ludzie związani z Sandomierzem (Polska średniowieczna)
Ludzie związani z Wiślicą (Polska średniowieczna)
Ludzie związani z Włocławkiem (Polska średniowieczna)
Polska szlachta
Zmarli w 1359

Herman z Opatowca


An Eunidia tanzanicola in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Teocchi ngan Henri L. Sudre hadton 2003. An Eunidia tanzanicola in nahilalakip ha genus nga Eunidia, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eunidia

Eunidia tanzanicola


Phiêng Khoài là một xã thuộc huyện Yên Châu, tỉnh Sơn La, Việt Nam.

Xã có diện tích 91,09 km², dân số năm 1999 là 7577 người, mật độ dân số đạt 83 người/km².

Tại đây có Khu di tích lịch sử cách mạng Việt Nam - Lào ở bản Lao Khô đã được công nhận là Di tích lịch sử cách mạng cấp Quốc gia. Năm 2009, để ghi nhận những đóng góp của đồng bào Mông ở bản Lao Khô, đặc biệt là gia đình cụ Tráng Lao Khô trong việc có công giúp đỡ, nuôi giấu Chủ tịch Kaysone Phomvihane, Chính phủ CHDCND Lào đã tặng Huân chương Tự do cho gia đình cụ Tráng Lao Khô và Huân chương Hạng Ba cho nhân dân bản Lao Khô.

Chú thích

Tham khảo

Xã, phường, thị trấn biên giới Việt Nam - Lào

Phiêng Khoài


Kaliwatan sa lumot ang Leptogium malmei. Una ning gihulagway ni Per Magnus Jørgensen. Ang Leptogium malmei sakop sa kahenera nga Leptogium, ug kabanay nga Collemataceae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika
 Oseyaniya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Abungawg-uhong sa Habagatang Amerika
Abungawg-uhong sa Oseyaniya
Leptogium

Leptogium malmei


Kaliwatan sa alibangbang ang Paramarbla indentata. Una ning gihulagway ni Holland ni adtong 1893. Ang Paramarbla indentata sakop sa kahenera nga Paramarbla, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Paramarbla

Paramarbla indentata


Tanque do Piauí là một đô thị thuộc bang Piauí, Brasil. Đô thị này có diện tích 377,042 km², dân số năm 2007 là 2637 người, mật độ 6,99 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Piauí

Tanque do Piauí


An Sylvia hortensis in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni J. F. Gmelin hadton 1789. An Sylvia hortensis in nahilalakip ha genus nga Sylvia, ngan familia nga Sylviidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Sylvia

Sylvia hortensis


Poa parviceps là một loài cỏ trong họ hòa thảo, thuộc chi poa.

Chú thích

Tham khảo

Poa

Poa parviceps


Kaliwatan sa insekto ang Scirtothrips nubicus. Una ning gihulagway ni Hermann Priesner ni adtong 1936. Ang Scirtothrips nubicus sakop sa kahenera nga Scirtothrips, ug kabanay nga Thripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Sudan

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Sudan
Scirtothrips

Scirtothrips nubicus


Šefik Obad (1922-43.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
 Branislav Obradović Džambo (1920-42.), za narodnog heroja proglašen 7. jula 1953. godine.
 Dušan Obradović (1913-41.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
 Vlada Obradović Kameni (1920-44.), za narodnog heroja proglašen 5. jula 1951. godine.
 Franjo Ogulinac Seljo (1904-42.), za narodnog heroja proglašen 11. jula 1945. godine.
 Ljubica Odadžić (1913-42.), za narodnog heroja proglašena 26. septembra 1953. godine.
 Dobrila Ojdanić (1920-95.), Ordenom narodnog heroja odlikovana 10. jula 1953. godine.
 Mileta Okiljević (1921-44.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
 Anton Okrogar (1923-55.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 22. jula 1953. godine.
 Ivan Omerza Johan (1921-43.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
 Sulejman Omerović (1923-45.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
 Stevo G. Opačić (1923–.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 23. jula 1953. godine.
 Stevo J. Opačić (1921–2005.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 20. decembra 1951. godine.
 Stevo S. Opačić (1923-43.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
 Stanko Opsenica (1907-43.), za narodnog heroja proglašen 16. septembra 1945. godine.
 Stevan Opsenica (1913–2002.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.
 Marko Orešković (1896-1941.), za narodnog heroja proglašen 26. jula 1945. godine.
 Bogdan Oreščanin (1916-78.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 23. jula 1952. godine.
 Blažo Joka Orlandić (1914-43.), za narodnog heroja proglašen 15. jula 1949. godine.
 Blažo Joša Orlandić (1912-43.), za narodnog heroja proglašen 10. jula 1952. godine.
 Enes Orman (1921-44.), za narodnog heroja proglašen 24. jula 1953. godine.
 Pajo Orozović Brko (1914-43.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
 Jakov Ostojić (1878-1942.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
 Jože Ožbolt (1922–.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.

Literatura

Vanjski linkovi

O

Spisak narodnih heroja Jugoslavije: O


An Pipreola intermedia in uska species han Aves nga ginhulagway ni Wladyslaw Taczanowski hadton 1884. An Pipreola intermedia in nahilalakip ha genus nga Pipreola, ngan familia nga Cotingidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 P. i. intermedia
 P. i. signata

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Pipreola

Pipreola intermedia


CKZ – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Çanakkale (Turchia)

Ckz


The fringe-toed velvet gecko (Oedura filicipoda) is a gecko endemic to Western Australia.

References

Oedura
Reptiles described in 1985
Taxa named by Max King (herpetologist)
Reptiles of Western Australia
Geckos of Australia

Fringe-toed velvet gecko


Lithops dinteri is 'n vetplant wat deel is van die Aizoaceae familie. Die spesie is inheems aan Namibië en Suid-Afrika. In Suid-Afrika kom die plant in die Noord-Kaap, naby Pella voor. Daar is een populasies wat bedreig word deur onwettige plant versamelaars.

Bronne
 SANBI Redlist
 Plants of the World Online

Lithops
Flora van Namibië
Flora van Suid-Afrika

Lithops dinteri


Kaliwatan sa insekto ang Lachesilla yanomamioides. Una ning gihulagway ni Garcia Aldrete ni adtong 1996. Ang Lachesilla yanomamioides sakop sa kahenera nga Lachesilla, ug kabanay nga Lachesillidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Mehiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Mehiko
Lachesilla

Lachesilla yanomamioides


A Ågrenska (PRONÚNCIA APROXIMADA ôgrênska; TRANSLITERADO Agrenska) é um centro de competência nacional sueco para doenças raras, sediado na ilha Lilla Amundön, perto de Askim, imediatamente a sul da cidade de Gotemburgo. É uma instituição particular de solidariedade social sem fins lucrativos, integrada no sistema público da saúde, gerido pela Direção-Geral da Saúde e Segurança Social (Socialstyrelsen). Está vocacionada para apoiar famílias com crianças portadoras de doenças pouco frequentes, tais como a amiotrofia muscular espinhal, o síndrome de Marfan e o síndrome de Ehlers-Danlos.

Foi recentemente assinado um acordo de cooperação entre a Ågrenska e a Raríssimas, Casa dos Marcos, de Portugal, aquando da visita do ministro Vieira da Silva e de Paula Brito da Costa àquele país em 2017.

Ligações externas
Página da Ågrenska (em inglês)
Instituições da Suécia

Ågrenska


RNH – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di New Richmond Municipal (Stati Uniti)

Rnh


Ang Kaiserwald ngalan niining mga mosunod:

Awstriya

 Kaiserwald (lasang sa Awstriya, Niederösterreich),
 Kaiserwald (lasang sa Awstriya, Steiermark),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya

Kaiserwald


Wołkowszczyzna (biał. Воўкаўшчына, ros. Волковщина) – wieś na Białorusi, w obwodzie mińskim, w rejonie mołodeckim, w sielsowiecie Kraśne.

Historia
W czasach zaborów folwark w gminie Krasnesioło, w powiecie wilejskim, w guberni wileńskiej Imperium Rosyjskiego. W 1865 roku liczył 4 mieszkańców w 1 domu. Należał do Jurkiewiczów.

W latach 1921–1945 wieś leżała w Polsce, w województwie wileńskim, w powiecie wilejskim, od 1927 roku w powiecie mołodeczańskim, w gminie Kraśne.

Według Powszechnego Spisu Ludności z 1921 roku zamieszkiwało tu 111 osób, 1 była wyznania rzymskokatolickiego a 110 prawosławnego. Jednocześnie wszyscy mieszkańcy zadeklarowali polską przynależność narodową. Były tu 23 budynki mieszkalne. W 1931 w 27 domach zamieszkiwało 129 osób.

Wierni należeli do parafii rzymskokatolickiej w Kraśnem i prawosławnej w Uszy. Miejscowość podlegała pod Sąd Grodzki w Kraśnem i Okręgowy w Wilnie; właściwy urząd pocztowy mieścił się w Kraśnem.

W wyniku napaści ZSRR na Polskę we wrześniu 1939 miejscowość znalazła się pod okupacją sowiecką. 2 listopada została włączona do Białoruskiej SRR. Od czerwca 1941 roku pod okupacją niemiecką. W 1944 miejscowość została ponownie zajęta przez wojska sowieckie i włączona do Białoruskiej SRR.

Od 1991 w składzie niepodległej Białorusi.

Przynależność państwowa i administracyjna
 ? – 1917 , gubernia wileńska, powiat wilejski
 1917–1919
 1919–1920 , Zarząd Cywilny Ziem Wschodnich, okręg wileński
 1920
 1920–1945
 województwo:
 nowogródzkie (1921–1922)
 Ziemia Wileńska (1922–1926)
 wileńskie (od 1926)
 powiat:
 wilejski (1920–1927)
 mołodeczański (od 1927)
 1945–1991 , Białoruska SRR
 od 1991

Wieś w kulturze
Miejscowość pojawia się na kartach powieści Sergiusza Piaseckiego Kochanek Wielkiej Niedźwiedzicy.

Uwagi

Przypisy

Bibliografia

 Wołkowszczyzna na mapie WIG

Wsie w rejonie mołodeckim
Miejscowości województwa wileńskiego (II Rzeczpospolita)

Wołkowszczyzna (rejon mołodecki)


Palazzo Socci è un edificio civile del centro di Firenze, situato in via San Gallo 30.

Storia e descrizione
Si tratta di una palazzetto costruito in epoca lorenese (XIX secolo), sul sito di alcune case preesistenti, ed appartenne ai Socci, come testimonia lo stemma sul portale centrale. Nei primi decenni del Novecento ebbe qui una stanza in affitto Gaetano Salvemini.

Il pian terreno presenta un bugnato in pietra serena fino al livello della prima cornice marcapiano. Al primo piano le aperture sono timpanate, mentre ai piani superiori presentano cornici più semplici, con architravi sporgenti. Il quarto e quinto piano (sottotetto) sono aggiunte più recenti. Esiste inoltre un terrazzo-altana all'ultimo piano con vista a 360 gradi sulla città.

Al piano nobile sono presenti alcune sale affrescate.
La Sala da musica presenta un'allegoria sul soffitto ed elementi architettonici in trompe l'oeil, di fattura ottocentesca. Il pavimento in legno risale al secolo scorso, mentre le pareti dipinte a sfondo rosso pompeiano, mostrano ancora i sostegni per arazzi e tappezzerie che servivano a attutire il suono. Una seconda sala attigua ha il soffitto decorato con finti merletti e angeli; anche qui i pavimenti lignei sono antichi.

Sul lato interno, una sala a fianco di una grande terrazza presenta affreschi dei primi del Novecento, con scene naturalistiche, paesaggi e specie botaniche esotiche; questo tipo di rappresentazione aveva la funzione di fare da tramite tra l'ambiente chiuso della stanza e il vicino spazio aperto del giardino, oltre che di sfondare illusionisticamente le pareti.

Nel giardino del palazzo si trova una targa che ricorda il sito del Giardino di San Marco.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Claudio Paolini, scheda nel Repertorio delle architetture civili di Firenze di Palazzo Spinelli (testi concessi in GFDL).

Socci

Palazzo Socci


An Metrernis ochrolina in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Edward Meyrick hadton 1906. An Metrernis ochrolina in nahilalakip ha genus nga Metrernis, ngan familia nga Tortricidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Metrernis

Metrernis ochrolina


エコウィル(ECOWILL)とは、2003年から2017年9月まで日本で販売されていた家庭用コージェネレーションシステムの愛称である。

概要
都市ガスやLPガスを燃料とするガスエンジンで発電を行い、その際に発生する排熱を給湯などに利用する家庭用コージェネレーションシステムで、「エコウィル」はその愛称だった。電力各社がオール電化でガスの市場を侵食している事に対抗し、逆に電気の市場にガスが乗り込む格好になっていた。ガス会社ではオール電化と比べ、常時即座に大量の熱湯を供給可能な事、電気使用量が減り光熱費の削減を図れる事、発電時の排熱を有効利用するため、二酸化炭素排出量が少なく環境に優しい事をPRしていた。

エコウィルは、ノーリツや長府製作所などが製造する給湯器ユニットと、本田技研工業やパーパスが供給する発電機ユニットからなるシステムで、各ガス会社より販売されていた。「省エネ大賞」会長賞(平成15年度)、エコプロダクツ大賞推進協議会会長賞(平成16年度)などを受賞している。

各ガス会社での新規申し込み受付は2017年9月30日で終了し、本田技研工業の発電システムも同年12月で提供を終了した。

メリット・デメリット

メリット

発電で発生した排熱を直接有効利用できるため、排熱を利用しない火力発電や原子力発電と比べてエネルギー利用率が高かった(エコウィル92%、火力発電37%)。
自宅で発電をするため、送電ロスがほぼない。
ガス会社によっては、専用料金メニューを用意しておりガス料金の割引を受けられる。
発電した分、電気使用量が減る(年間約40%削減)ため、電気料金が安くなる。
補助熱源機を組み合わせて使用するため、湯切れの心配がない。
補助金制度があった。2009年度の補助金を比較すると、エコキュート42,000円、エコジョーズ22,000円に比べ、エコウィルは124,000円と多くの補助金が出た。

デメリット

発電時の排熱で貯湯タンク内のお湯を温めるシステムであるため、貯湯タンク設置スペースが必要。
ガス給湯器と比べると初期費用が高い(1機あたり約80万円→2012年4月現在、材工約50万円)。しかし、エネファーム(1機あたり100万円前後)に比べると大幅に安かった。
一定期間ごと(6,000時間または3年間のいずれか早い方)に定期点検が必要。
貯湯タンクのお湯が沸ききると発電を止める仕組みのため、お湯の使用量が少ない季節は発電量が減少する。
発電できる電力は、最大でも1kW(1,000W)程度。
発電した電力が余ったとしても売電は出来ない。

補助
住宅・建築物高効率エネルギーシステム導入促進事業の対象となるため、導入にあたって国からの補助金を受けることが出来た。また、一部の地方自治体では導入にあたっては、補助金あるいは助成金を受けられた。

製造メーカー
本田技研工業
パーパス
長府製作所
ノーリツ

脚注

関連項目
 都市ガス
 LPガス
 エネファーム

外部リンク

 エコウィル(大阪ガス)
 家庭用小型コージェネレーションユニット(本田技研工業)

都市ガス
発電
住宅
省エネルギー
日本の天然ガス
日本のエネルギー
コジェネレーション
愛称

エコウィル


Doppio lungo addio è il sesto album del cantautore italiano Massimo Bubola, pubblicato nel 1994 dalla Mercury.

Il disco

Pubblicato a cinque anni dal precedente, dopo un periodo in cui Bubola si è dedicato per lo più alla produzione ed alla scrittura per altri artisti, Doppio lungo addio è arrangiato e prodotto da Piero Fabrizi, collaboratore abituale di Fiorella Mannoia, per cui Bubola aveva scritto alcune canzoni tra cui la più nota, Il cielo d'Irlanda, viene ripresa in questo disco dall'autore (ed è l'unica canzone non inedita); la stessa Mannoia collabora all'album, cantando nei cori.

Tutte le canzoni sono scritte per i testi e le musiche da Bubola stesso, con la partecipazione Piero Fabrizi nelle musiche di Doppio lungo addio, Un uomo ridicolo, Alì Zazà e Dostoevskij, autore anche del breve frammento musicale Gaeltarra.

Il disco è registrato negli studi Psycho di Milano (tecnici del suono: Marti Jane Robertson, Maurizio Camagna e Ignazio Morviducci) e Morning Studio di Milano (tecnico del suono: Giamba Lizzori), e mixato nei Logic Studio da Maurizio Biancani.

In copertina è raffigurato un dipinto, Splendor solis, di cui non è riportato il nome dell'autore; le foto di Bubola inserite sul retro e nel libretto interno sono di Guido Harari.

Tracce

Formazione
Massimo Bubola – voce
Paolo Costa – basso in Doppio lungo addio, Un uomo ridicolo, Niente passa invano, Il cielo d'Irlanda, Cento volte e Tutti assoliti
Elio Rivagli – batteria, tamburello
Pier Michelatti – basso in Un sogno di più, Alì Zazà e Dostoevskij
Piero Fabrizi – chitarra acustica cori, chitarra elettrica, mandolino
Vincenzo Mancuso – chitarra elettrica
Francesco Saverio Porciello – chitarra acustica in Niente passa invano
Vittorio Cosma – organo Hammond, pianoforte
Naco – percussioni in Un uomo ridicolo
Roberto Vernetti – programmazione
Fabio Rinaudo – tin whistle in Gaeltarra e Il cielo d'Irlanda
Giovanni Boscariol – pianoforte, Fender Rhodes in Cento volte e Dostoevskij
Alessandro Simonetto – violino in Un uomo ridicolo, fisarmonica in Il cielo d'Irlanda e Cento volte, mandolino in Il cielo d'Irlanda
Demo Morselli – tromba in Un uomo ridicolo
Claudio Pascoli – sax in un uomo ridicolo
Lalla Francia, Lola Feghaly – cori
Fiorella Mannoia – cori in Alì Zazà

Collegamenti esterni

Doppio lungo addio


Hrvatska:

 Klenovnik (Hrvatska), naselje i općina u Varaždinskoj županiji

Srbija:

 Klenovnik (Kostolac), naselje u gradskoj općini Kostolac, grad Požarevac, Braničevski okrug

Klenovnik


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Tylopsis coi. Una ning gihulagway ni Jannone ni adtong 1936. Ang Tylopsis coi sakop sa kahenera nga Tylopsis, ug kabanay nga Tettigoniidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Tylopsis

Tylopsis coi


Divlji mak (obični mak), poljski mak ili žitni mak,  a i  crveni mak  ili bulka i turčinak, turčin cvijet, pa glavobolj, boliglava, purpelica i pucalica – sve su to uže ili šire poznati nazivi za biljku pod naučnim imenom Papaver rhoeas.

To je vrsta zeljaste cvjetnice iz porodice makovi (lat. Papaveraceae). Poznat je kao poljoprivredni korov, posebno u žitnim poljima, a nakon Prvog svjetskog rata i kao simbol mrtvih vojnika. Prije pojave herbicida,  ovog maka   je ponekad bio toliko u izobilju na poljoprivrednim poljima  da se moglo zaključiti da je ova biljka tu ustvari usjev. Međutim, jedina vrsta porodice Papaveraceae koja se  uzgaja kao ratarska kultura u velikom obimu je Papaver somniferum, opijumski mak.

Opis
Papaver rhoeas  je varijabilna jednogodšnja uspravna biljka koja proizvodi dugovječne sjemenke u čahutrama. Na Sjevernoj hemisferi  niče  i cvjeta u proljeće, a dozrijevaju u jesen. Stabljika je visoka oko 20 do 90 cm.

Izgled i list
Crveni mak  je listopadna,  jednogodišnja ili (rijetko) dvogodišnja zeljasta biljka, koja naraste od 20 do 90 centimetara.  U  mrežastoj strukturi nalaze se povezane cijevi sa mliječnim sokom. Malo razgranata stabljika je relativno tanka  i dlakava. Uspravna je, slabo razgranata i dlakave.

Grubo, čekinjasto lišće je kopljasto i  izduženo, dugo do  oko 15 centimetara, jednostavno dvostruko izdijeljeno  s grubo urezanim i  oštro nazubljenim  sekcijama. Listovi su sivozeleni i pokriveni  stršećim sivim dlačicama.

Zavisno od prirode tla, korijen može biti i veoma dug i razgranat.

Cvijet, plodovi i sjemenke
Pupoljci se nalaze se na dugim drškama i obično su prema tlu usmjereni. U krunici imaju četiri, tanke i nježne  latice. Cvjetovi su krupni (prečnika do oko 5 do 10 cm), upadljivi,  svijetlocrveni do tamnocrveni, rijetko bijeli. Nalaze se na dugim drškama

Period cvjetanja je od maja do jula. Cvjetovi su na stabljici  usamljeni, vršni. Dvospolni su i radijalne simetrije, sa četverostrukim cvijetnim omotačem. Pri otvaranju cvijeta, dva dlakava poklopca pupoljka  otpadnu. Latice su zajedno uvezane  u korijenu i to  nepravilno. Promjera su  od 5 do 10 cm u relativno velikioj krunici i mogu se znatno razlikovati po veličini. Četiri  svijetlocrvene do  purpurne, rijetko bijele ili ljubičaste latice na dnu imaju crnu mrlju, koja je često uokvirena bijelom linijom. Vrlo su tanke i krhke i pomalo liče na tanjušni cigaretpapir, po čemu se lako identificiraju.

Cvijet ima oko 164 prašnika. Kratki konusni  disk tučka ima oko 10  (5-18) radijalnih  zraka. Latice su obično duge  10–22 mm,  do dva puta duže od  širine, a na bazi zaobljene.  Kapsula ploda sadrži nekoliko stotina do hiljada sjemenki; nepotpuna je, sa lažnim pregradama među kojima su tamne bubrežaste sjemenke.

Ekologija
Poljski mak  je zeljasta  biljka  s polurozetom, mezomorfna terofita.  Zavisno od dubine  tla,  njegov razgranati  korijen doseže dubinu i do 1 metar.

U Evropi ga ima širom kontinenta, uključujući i Bosnu i Hercegovinu, gdje obično  raste u obrađenim poljima, osobito sa strnim žitaricama, po komunikacijskim nasipima, suhim livadama i kamenjarima, a i u šikarama (sub)mediteranske oblasti.

Bilke  cvjetaju samo dva do tri dana. Cvjetovi su samooplodni.  U nektaru su diskoidno-bubrežasta polenova zrnca.  Crvenu boju  latica (od  antocijana)  slijepi za crveni dio spektra  vjerojatno vide kao plavo ljubičastu, ali na UV svjetlu,  pčele je primjećuju  zbog njihove jake percepcije UV zraka. Crna mrlja u korijenu latica je posljedica superpozicijom plave i crvene boje .

Cvijet proizvodi   2,5 miliona zeleno-crnih  polenovih zrna; ovaj neuobičajeno veliki broj je nadmašio samo božur.  Širenje polena se odvija po dnevnoj ritmici. Većinom je obilato oko 10 sati ujutro.  U prugastom rascjepu tučka je jajna ćelija, sa prostorom za  pristup raznih insekata. Moguće je čak i oprašivanje pomoću vjetra.

Porijeklo
Porijeko bulke nije pouzdano poznato. Kao i za mnoge ostale biljke kao područja porijekla se navode Evropa (Amerikanci) i Južna Evropa (sjeverni Evropljani). Ipak, njegov nativni zavičaj uključuje Zapadnu Aziju, Sjevernu Afriku i Evropu.. Poznato je da se javlja sa agrikulturom Staroga svijeta od ranih vremena, kada je bio simbol za plodnost zemljišta.

Poznat je i sterilni hibrid   Papaver dubium  x  P. hungaricum,  koji je intermedijaran po svim karakterima P. rhoeas.

Upotreba
Neke sorte turčinka se uzgajajaju za dekoraciju okućnica i bašti.  P. rhoeas sadrži alkaloid roeadin, koji je blagi sedativ.

U narodnoj medicini, crveni mak  se upotrebljava za liječenje smetnji u disajnim organima, želucu ili za smirenje duševnih bolesnika. Čajevi i slični pripravci, a nekad i sirup  se spravljaju za ublažavanje kašlja, osobito jačeg kod male djece. Upotrebljvaju se i za liječenje upale grla i pluća, astme i bronhitisa.

U kulinarstvu, sjemenke se upotrebljavaju jao aromatični dodatak raznim kolačima i pecivima. Latice se koriste za prirodno bojenje alkoholnih i bezalkoholnih pića i napitaka.

Galerija

Reference

Također pogledajte
Biljka
Opijum
Alkaloid

Vanjski linkovi

 Eintrag auf dem privaten Portal Heilkräuter-Seiten.
 Robert W. Kiger, David F. Murray: Papaver.: - textgleich online wie gedrucktes Werk, In: Flora of North America Editorial Committee (Hrsg.): Flora of North America North of Mexico. Volume 3: Magnoliidae and Hamamelidae, Oxford University Press, New York und Oxford, 1997, .
 Verbreitung auf der Nordhalbkugel bei Den virtuella floran.
 Artikel über die Verwendung in der Volksheilkunde auf dem privaten Portal Heilpflanzenkatalog.
 Malta Wild Plants - Papaver rhoeas

Flora Bosne i Hercegovine
Ranunculales
Korovi

Divlji mak


An Kuhlia munda in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni De Vis hadton 1884. An Kuhlia munda in nahilalakip ha genus nga Kuhlia, ngan familia nga Kuhliidae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Kuhlia

Kuhlia munda


Tom Sawyer er en amerikansk stumfilm fra 1917 af William Desmond Taylor.

Medvirkende
 Jack Pickford som Thomas Tom Sawyer
 George Hackathorne som Sid Sawyer
 Alice Marvin som Mary Sawyer
 Edythe Chapman som Tante Polly
 Robert Gordon som Huckleberry Finn

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1917
Dramafilm fra USA

Tom Sawyer (film fra 1917)


Pustinje i vegetacija u sušnih područja su biom koji je okarakteriziran malom količinom padavina.

Definicija i rasprostranjenje

Pustinje i vegetacija sušnih krajeva dobijaju godišnju količinu padavina od 25 cm ili manje, zbog čega  imaju suhu ili vrlo suhu klimu koju odlikuje izrazit nedostatak vlažnosti. Mogući godišnji gubitak vlage putem evapotranspiracije daleko prevazilazi količinu dobijenih padavina. Pustinje i sušna vegetacija pojavljuju se u tropskim, subtropskim regijama, a i onima sa umjerenom klimom.

Pustinjsko zemljište je obično pjeskovito ili kamenito, sa malo organskih tvari (biljnih otpadaka). Često se javlja i prekomjerno zaslanjeno zemljište.

Biljke i životinje ovih staništa su adaptirane na nisku razinu vlage. Hipersušne regije su uglavnom bez vegetacije i životinja; u njih se  ubrajaju kamenite pustinje i pješčane dine. Vegetacija u regijama sa suhom klimom uključuje i nek travnjake, šikare, manje šume i žbunje, Biljke koje su prilagođene na suhu klimu nazivaju se kserofite, a u njih spadaju sukulentne biljke, geofiti, sklerofitne i slične biljke. Životinje, uključujući i insekte, gmizavce, pauke, ptice i sisare, često izleze van skloništasamo noću, da bi izbjegle velike vrućine i gubitak vode.

Također pogledajte
Pustinja
Sahara
Kserofite

Reference

Vanjski linkovi

 (World Wildlife Fund)
http://www.panda.org/about_wwf/where_we_work/ecoregions/maps/index.cfm
https://web.archive.org/web/20120905010259/http://www.cas.vanderbilt.edu/bioimages/ecoframe-list.htm
https://web.archive.org/web/20090129105807/http://www.xericworld.com/forums/ Xeric World

Kopneni biomi

Pustinje i vegetacija sušnih oblasti


Haremseventyret er en amerikansk stumfilm fra 1918 af Allan Dwan.

Medvirkende
 Douglas Fairbanks som George Travelwell
 Pauline Curley som Ysail
 Edythe Chapman
 Tully Marshall som Ali Pah Shush
 Frank Campeau som Basha El Harib

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1918
Dramafilm fra USA

Haremseventyret


RT Rotocalco Televisivo è stato il primo rotocalco televisivo italiano.

Storia

Dalla fondazione al 1968
«RT - Rotocalco Televisivo» fu lanciato da Enzo Biagi nel 1962. Infatti era la prima trasmissione basata sull'inchiesta giornalistica della televisione italiana. RT era trasmesso nel Secondo Programma (oggi Rai 2). Per la prima volta, Biagi fu anche conduttore in studio.

«Rotocalco Televisivo» fu uno dei primi programmi televisivi ad occuparsi di mafia: un servizio fu infatti registrato a Corleone da Gianni Bisiach e per la prima volta furono fatti i nomi dei feroci boss della Sicilia quali Salvatore Riina e Bernardo Provenzano. «Rotocalco Televisivo» diede nuovo impulso e coraggio, per i temi affrontati, a nuove trasmissioni di approfondimento giornalistico. Sul Programma Nazionale (oggi Rai 1) dal 20 gennaio 1963 andò in onda TvSette, in seconda serata alle ore 22.10. «Rotocalco Televisivo», nella sua prima serie (tra il 1962 e il 1968), fu invece trasmesso in prima serata al sabato e replicato il giorno dopo, la domenica pomeriggio. RT terminò nel 1968 con un'inchiesta I ragazzi di Arese (cittadina lombarda alle porte di Milano) per la regia di Gianni Serra in collaborazione con Giuseppe Gadda Conti.

I ragazzi di Arese
"I ragazzi di Arese" si ispirava ad un racconto di Anna Maria Ortese, pubblicato nel libro Silenzio a Milano. Come fu scritto, la Ortese "dà voce a chi, in quegli anni, era costretto al silenzio…".

I "ragazzi" nominati nel titolo del documentario erano i circa 200 "ospiti" di un grande casermone, con un ampio cortile, prati, un campo di calcio, mensa, sala riunioni, spazi di assistenza e di lavoro. Questa struttura era un "riformatorio" gestito dai Salesiani, uno dei tanti sparsi in tutta Italia. Quelle che un tempo erano "celle", nel seminterrato, erano diventate luoghi di lavoro, per esempio studi fotografici, di disegno. Il documentario documenta tutto questo, ma soprattutto la profonda tristezza e la malinconica infelicità di questi ragazzi senza famiglia: soprattutto meridionali, orfani, o abbandonati dalla madre, o responsabili di piccoli reati, dovuti, secondo le loro scarne parole, alla solitudine e alle conseguenti "cattive compagnie". Il rimpianto di una "madre" è ricorrente. Il loro pessimismo per il futuro è totale. Senza una luce di speranza.

Il lunedì successivo alla messa in onda di questo documentario, la Rai ricevette la protesta dei Salesiani di tutta Italia. I Salesiani sostenevano che "I ragazzi di Arese" aveva diffamato un Centro Rieducativo modernissimo, perfettamente efficiente, da loro creato e organizzato per preparare al lavoro molti giovani bisognosi di aiuto, motivati e sereni. Fu premura della Rai preparare immediatamente e subito trasmettere un lungo documentario che tesseva le lodi del Centro di Arese e delle molteplici attività dei Salesiani.

La riapparizione nel 2007
Nel 2007 RT riappare in prima serata su Rai 3. La prima puntata va in onda il 22 aprile 2007 e l'ultima l'11 giugno 2007 per un totale di 7 puntate. Questo è stato l'ultimo programma condotto in televisione da Biagi, rientrato in RAI dopo cinque anni di assenza. Non è infatti da dimenticare l'editto bulgaro di Silvio Berlusconi del 2002 contro Biagi, nonché contro Michele Santoro e l'autore satirico Daniele Luttazzi. I tre dopo poco sono stati estromessi dal palinsesto Rai, per molti anni. Biagi e Santoro, dopo sentenze giudiziarie a loro favore, potevano riprendere a lavorare in Rai. Le puntate RT dell'edizione 2007 sono state registrate nella casa milanese di Biagi; inizialmente il programma doveva tornare nell'autunno successivo, ma a causa del peggioramento dello stato di salute del conduttore (che poi è morto il 6 novembre dello stesso anno) non era tornato in onda.

Redazione
La redazione dell'edizione del 2007 di RT Rotocalco Televisivo è stata composta dagli stessi elementi della redazione de Il Fatto, altra storica trasmissione televisiva dello stesso Biagi, con in più delle new entry.

Loris Mazzetti
Annarosa Macrì;
Marta Busi;
Walter Bellagente;
Federica Morrone;
Paola Nessi;
Giuseppe Pardieri;
Massimo Ravazzin;
Claudia Turconi;
Rosella Villa.
Rosa Pavone;
Paolo Aleotti;
Nevio Casadio;
Bice Biagi.

Note

Voci correlate
 Enzo Biagi
 Il Fatto

Collegamenti esterni

Enzo Biagi
Programmi televisivi degli anni 1960
Programmi televisivi degli anni 2000

RT Rotocalco Televisivo


Micelij je vegetativni dio gljiva ili gljivolikih bakterijskih kolonija,  koji sadrži masu razgranatih niti, poput mreže ili klupka hifa. Masa hifa ponekad se naziva i "širo", posebno unutar pečurki. Gljivične kolonije sastavljene od micelija nalaze se u  zemljištu i mnogim drugim supstratima. Tipska pojedinačna spora klija u monokarionski micelij koji se ne može reproducirati seksualno; kada se dva kompatibilna monokarionska micelija spoje i formiraju dikarionski, taj micelij može formirati plodna tijela kao što su gljive. Micelij može biti minimalan, formiraći koloniju koja je premala da bi se mogla vidjeti, ili može narasti toliko da prekrije  na hiljade hektara kao u rodu Armillaria.

Kroz micelij, gljiva apsorbira hranjive tvari iz svoje okoline. To se događa u dvostepenom procesu. Prvo, hife izlučuju enzime ili na izvor hrane koji razgrađuju biološke polimere na manje jedinice kao što su monomeri. Ti se monomeri apsorbiraju u micelij olakšanom difuzijom i aktivnim transportom.

Miceliji imaju vitalni značaj u kopnenim i vodenim ekosistemima zbog njihove uloge u raspadanju biljnog materijala. Doprinose organskom udjelu tla, a njihov rast oslobađa ugljik-dioksid natrag u atmosferu (vidi ciklus ugljika). Ektomikorizni ekstramatrični micelij, kao i micelij mikoriznih gljiva  važan su izvor hrane za mnogih beskičmenjaka u tlu.

Sklerocija je kompaktna ili tvrda masa micelija.

Upotreba
Jedna od glavnih uloga gljiva u ekosistemu je razgradnja organskih spojeva. Naftni proizvodi i neki pesticidi (kontaminanti tla) su organske molekule (tj. izgrađene su na ugljičnoj strukturi) i na taj način imaju potencijalni izvor ugljika za gljive. Stoga one mogu iskorijeniti takve zagađivače iz svoje okoline, osim ako se hemikalije ne pokažu toksičnim i za njih. Ova biološka degradacija je proces poznat kao mikoremedijacija.

Za micelijsku prostirku se pretpostavlja da ima potencijal bioloških filtera, ler uklanjaju hemikalije i mikroorganizme iz tla i vode. Upotreba micelija gljivica da bi se to postiglo nazvana je mikofiltracija.

Poznavanje odnosa između mikoriznih gljiva i biljaka sugerira nove načine poboljšanja prinosa usjeva.

Kada se širi po prokopanim cestama za sječu, micelij može djelovati kao vezivno sredstvo, držeći na mjestu novo tlo i sprečavajući nanošenje prašine dok se drvenaste biljke ne uspostave.

Od 2007. godine kompanija zvana Ecovative Design razvija alternative polistirenskoj i plastičnoj ambalaži, uzgojem micelija u poljoprivrednom otpadu. Dva sastojka se miješaju i stavljaju u kalup tokom 3–5 dana, da prerastu u trajni materijal. Ovisno o soju micelija koji se koristi, oni čine mnogo različitih vrsta materijala, uključujući upijače za vodu, vatrootporne i dielektrične.

U 2013., druga kompanija  (MycoWorks) počela je proizvoditi micelijski namještaj, micelijske cigle i micelijsku kožu. Bolt Threads je druga kompanija koja koristi micelij za stvaranje lažne "kože", zvane Mylo, koju je u dizajnirala Stella McCartney.

Gljive su neophodne za pretvaranje biomase u kompost, jer  razgrađuju komponente sirovine kao što je lignin, što mnogi drugi mikroorganizmi za kompostiranje ne mogu. Prevrtanje hrpe komposta u dvorištu obično će izložiti vidljive micelije koje su se formirali na organskim materijalima koji propadaju unutar. Kompost je važan dodatak  tla i gnojivo za organsku poljoprivredu,  povrtlarstvo i hortikulturu. Kompostiranje može preusmjeriti značajan dio čvrstog komunalnog otpada sa odlagališta.

Također pogledajte
Hifa
Pečurka

Reference

Vanjski linkovi
 Mycofiltration: A novel approach for the bio-transformation of abandoned logging roads
 Paul Stamets: Six ways mushrooms can save the world
 The mycelium
 Eben Bayer's Talk about Greensulate at the TED conference

Morfologija i anatomija gljiva
Gljive
Mikologija
Ekologija

Micelij


Anna Olasz (Szeged, 19 de setembro de 1993) é uma maratonista aquática húngara.

Carreira

Rio 2016
Olasz competiu nos 10 km feminino nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016, ficando na décima quarta colocação.

Nadadores olímpicos da Hungria
Nadadores nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016

Anna Olasz


Ang Cerro de la Piedra Blanca ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Cerro de la Piedra Blanca (bukid sa Arhentina, Provincia de Mendoza),
 Cerro de la Piedra Blanca (bukid sa Arhentina, Provincia de La Rioja),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina

Cerro de la Piedra Blanca


Mamu () é uma cidade guineana localizada na região de Mamu. Em 2014, Possuía  habitantes. Compreende uma área de 176 quilômetros quadrados.

Clima

Bibliografia

Cidades da Guiné
Mamu (região)

Mamu (Guiné)


Punta ang Tanjung Waipare sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Nusa Tenggara Timur, sa habagatan-sidlakang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.

Ang yuta sa Tanjung Waipare kasagaran kabungtoran, apan sa diha-diha nga ang mga palibot nga kini mao ang patag. Sa amihanan, dagat ang pinakaduol sa Tanjung Waipare. Kinahabogang dapit sa palibot ang Ilin Taragahar,  ka metros ni kahaboga ibabaw sa dagat,  km sa habagatan-sidlakan sa Tanjung Waipare. Ang kinadul-ang mas dakong lungsod mao ang Maumere,  km sa kasadpan sa Tanjung Waipare. Sa rehiyon palibot sa Tanjung Waipare, mga lawis, ug mga luuk talagsaon komon.

Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Tanjung Waipare medyo hilabihan populasyon.  Ang klima nga savanna. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Septiyembre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Hunyo, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Pebrero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Septiyembre, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga lawis sa Provinsi Nusa Tenggara Timur

Tanjung Waipare


Kaliwatan sa insekto ang Roesleria achocallae. Una ning gihulagway ni Gregorio J. Williner ni adtong 1949. Ang Roesleria achocallae sakop sa kahenera nga Roesleria, ug kabanay nga Elipsocidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Bolibiya
 Tśile
 Argentina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Bolibiya
Insekto sa Tśile
Insekto sa Argentina
Roesleria (Elipsocidae)

Roesleria achocallae


The Church of St Peter in Lydford-on-Fosse, Somerset, England was built in 1846. It is a Grade II* listed building.

History

The church was built in 1846, by Benjamin Ferrey, on the site of an earlier church. The previous medieval church, next to the River Brue had been flooded and was in disrepair.

The parish is part of the Wheathill Priory Group of parishes making up the benefice within the Diocese of Bath and Wells.

Architecture
The stone building has Doulting stone dressings and a tile roof. It consists of a nave, chancel and north aisle. The west tower is supported by set-back buttresses. The tower contains a peal of six bells.

The interior of the church includes a 15th century font. Some of the memorial tablets are by Reeves of Bath. Some of the stained glass is by William Wailes.

References

Grade II* listed buildings in Mendip District
Grade II* listed churches in Somerset

Church of St Peter, Lydford-on-Fosse


Nepal na Mistrzostwach Świata w Lekkoatletyce 2017 – reprezentacja Nepalu podczas Mistrzostw Świata w Londynie liczyła 1 zawodnika, który nie zdobył medalu.

Skład reprezentacji

Bibliografia

Państwa uczestniczące w Mistrzostwach Świata w Lekkoatletyce 2017
Lekkoatletyka w Nepalu
Nepal w XXI wieku


Kaliwatan sa isda ang Cynopotamus kincaidi. Una ning gihulagway ni Schultz ni adtong 1950. Ang Cynopotamus kincaidi sakop sa kahenera nga Cynopotamus, ug kabanay nga Characidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Cynopotamus

Cynopotamus kincaidi


Ha partecipato alle Olimpiadi di Sydney 2000, Atene 2004 e Pechino 2008.

Palmarès
Europei giovanili
2000 - Dunkerque: argento nei 200 m rana.

Giochi dei piccoli stati d'Europa
2009 - Limassol: oro nei 100m e 200m rana e nella staffetta 4x100m misti, bronzo nei 400m misti.

Collegamenti esterni

Jakob Jóhann Sveinsson


Il Qaqqarsuaq è una montagna della Groenlandia di 685 m. Si trova a ; appartiene al comune di Kujalleq.

Bibliografia
  *Gazetteer of Greenland, compilato da Per Ivar Haug, UBiT (Universitetsbiblioteket i Trondheim), agosto 2005, ISBN 82-7113-114-1

Montagne sotto i mille metri
Montagne della Groenlandia

Qaqqarsuaq (Narsaq)


Paul Resnick is Michael D. Cohen Collegiate Professor of Information and Associate Dean for Research and Faculty Affairs at the School of Information at the University of Michigan.

Education

Paul Resnick was born in New York and attended the University of Michigan for his undergraduate studies. He received a Ph.D. at the Massachusetts Institute of Technology (MIT) in 1992 in Computer Science. After graduating from MIT, Resnick worked at AT&T Labs and AT&T Bell Labs and was an assistant Professor at the MIT Sloan School of Management. Resnick became an assistant professor at the University of Michigan in 1997, and subsequently became Associate Professor, Professor, and then Associate Dean.

Awards
Resnick was elected to the CHI Academy in 2017. He received the 2010 ACM Software Systems Award for his work on the GroupLens Collaborative Filtering Recommender System which showed how distributed users could personalize recommendations via ratings. He also received the ACM Special Interest Group on E-commerce Test of Time Award for the paper titled "The Social Cost of Cheap Pseudonyms". He received the 2016 University of Michigan Distinguished Faculty Achievement Award. In 2020, he was selected as Fellow of the Association for Computing Machinery (ACM) for contributions to recommender systems, economics and computation, and online communities.

Selected works
 2013. Building Successful Online Communities: Evidence-Based Social Design (with Bob Kraut)
 1994. GroupLens: an open architecture for collaborative filtering of netnews
 1997. Recommender systems (with Hal Varian)
 2001. The social cost of cheap pseudonyms

References

External links

Human–computer interaction researchers
Living people
MIT School of Engineering alumni
Social computing researchers
University of Michigan alumni
University of Michigan faculty
Year of birth missing (living people)
Date of birth missing (living people)
Academics from Michigan
Scientists from Ann Arbor, Michigan
Fellows of the Association for Computing Machinery

Paul Resnick


Biografia

Carriera dilettantistica
Nel 1982, fra i dilettanti, fu campione tedesco dei pesi medi.

Carriera professionistica
Esordì tra i professionisti l'anno successivo, battendo l'austriaco Esperno Postl per KO al 2º round.

Nel 1988 si aggiudicò il vacante titolo mondiale IBF  dei supermedi battendo per KO Vincent Boulware, difendendo poi per tre volte la cintura contro (Nicky Walker, Chris Reid e Thulani Malinga), prima di lasciarla vacante e passare nei mediomassimi.

Nella categoria superiore però, pur vincendo sempre, non riscosse risultati esaltanti, così ripassò nuovamente fra i supermedi, dove ebbe una chance mondiale per la WBO, ma venne sconfitto da Chris Eubank ai punti il 5 febbraio 1994.

Rocchigiani tornò allora a combattere tra i mediomassimi e nel 1995 sfidò il connazionale Henry Maske per il mondiale IBF; venne però sconfitto ai punti, conseguendo lo stesso risultato anche nella rivincita, disputata qualche mese più tardi.

Nella stessa categoria ottenne un'altra possibilità dalla WBO e nel 1996 affrontò per il titolo mondiale Dariusz Michalczewski, ma venne squalificato alla 7ª ripresa. Ritornò campione il 31 marzo 1998 quando sconfisse Michael Nunn ai punti nell'incontro per il vacante titolo WBC dei mediomassimi.

Fu destituito dopo poco dal titolo per non averlo rimesso in palio, su decisione dello stesso WBC. Ne conseguì una causa legale da cui Rocchigiani ottenne un risarcimento di $ 31 milioni.

L'incontro successivo fu la rivincita con Michalczewski, in cui Rocchigiani, due anni più tardi, venne atterrato al 10º round. Ad una vittoria ai punti con Willard Lewis seguì un lungo periodo di inattività.

Ritornò sul ring nel 2003 per sfidare Thomas Ulrich per il vacante mondiale WBC dei massimi leggeri. Rocchigiani venne sconfitto ai punti e confermò l'intenzione, espressa già prima dell'incontro, di ritirarsi.

Dopo il definitivo ritiro

Nel 2006 è stato condannato a 5 mesi di reclusione per aver assalito un tassista.

Da alcuni anni viveva in Sicilia a Paternò (CT). Il 1º ottobre 2018 è scomparso tragicamente all'età di 54 anni lungo la SS. 121 Catania-Paternò. L'ex boxeur, ubriaco dopo essere uscito da un bar, stava percorrendo a piedi la superstrada quando fu travolto da un'autovettura, perdendo la vita sul colpo.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Italo-tedeschi
Pugili tedeschi campioni del mondo

Graciano Rocchigiani


Ewa Brodnicka (ur. 7 czerwca 1984 w Nowym Dworze Mazowieckim) – polska bokserka zawodowa, była mistrzyni Europy i była mistrzyni świata federacji WBO w wadze super piórkowej.

Kariera bokserska
Zawodowy kontrakt podpisała z prowadzoną przez Mariusza Grabowskiego grupą Tymex Boxing Promotions. Jako profesjonalista zadebiutowała 16 lutego 2013 roku w Pionkach, pokonując na punkty Pasę Malagic (0-1).

Po ośmiu kolejnych zwycięskich pojedynkach podjęła podczas gali Polsat Boxing Night w Łodzi Ewę Piątkowską (7-0, 4 KO). Brodnicka wygrała tę walkę niejednogłośnie na punkty (77-75, 77-75, 74-78).

19 grudnia 2015 roku przystąpiła do walki o pas mistrzyni Europy w wadze lekkiej. Jej rywalką była Belgijka Elfi Philips (6-2-3, 2 KO). "Kleo" zwyciężyła na punkty (98-92, 98-93, 98-93).

13 maja 2017 roku sięgnęła po tytuł tymczasowej mistrzyni świata federacji WBO. Na ringu w Częstochowie pewnie pokonała na punkty (100-90, 100-90, 100-90) Bośniaczkę Irmę Adler (16-7, 8 KO).

24 czerwca na gali Polsat Boxing Night w Gdańsku zmierzyła się z reprezentantką Brazylii Viviane Obenauf (10-2, 5 KO). Wygrała ten pojedynek niejednogłośnie na punkty (95-94, 94-95, 96-93).

21 kwietnia 2018 roku podczas gali Polsat Boxing Night VIII: Noc Zemsty w Częstochowie pokonała jednogłośnie na punkty (100-90, 99-91, 97-93) reprezentantkę Kanady Sarę Pucek (8-3-1, 1 KO).

26 października 2018 roku w Lublinie pokonała jednogłośnie na punkty (97-93, 97-93, 98-92) reprezentantkę RPA Nozipho Bell (8-2-1, 3 KO) broniąc tytułu mistrzyni świata federacji WBO w wadze super piórkowej.

25 maja 2019 roku w Jeleniej Górze zwyciężyła niejednogłośną decyzją sędziów (96-94, 97-93, 95-95) z Meksykanką Janeth Perez (24-5-2, 6 KO).

4 października 2019 roku w Częstochowie pokonała niejednogłośnie na punkty (95-96, 96-94, 97-93) reprezentantkę Argentyny Edith Soledad Matthysse (16-11-1, 1 KO), po raz czwarty broniąc pasa mistrzyni świata federacji WBO.

30 października 2020 roku straciła pas mistrzyni świata federacji WBO ponieważ nie zmieściła się w limicie wagowym przed walką z Mikaelą Mayer. Dzień później przegrała z Amerykanką w Las Vegas jednogłośnie na punkty (89-99, 88-100, 88-100).

Kariera MMA
12 lipca 2021 roku nowo powstała organizacja MMA składającą się z tzw. freak fightów "High League", ogłosiła pojedynek Brodnickiej z influencerką – Anielą "Lil Masti" Bogusz, mająca stoczone już dwie wygrane walki w oktagonie. Walkę stoczoną 28 sierpnia w Ergo Arenie, na pierwszej edycji gali High League przegrała poprzez TKO w trzeciej rundzie.

4 czerwca 2022 podczas gali HIGH League 3 zawalczyła z popularną w mediach, partnerką pięściarza – Artura Szpilki, Kamilą "Kamiszką" Wybrańczyk. Brodnicka wygrała walkę przez jednogłośną decyzję sędziowską po trzech rundach.

Trzeci pojedynek w formule MMA stoczyła 20 maja 2023 w łódzkiej Atlas Arenie, podczas gali Fame 18. Rywalką Brodnickiej była dawna mistrzyni federacji Fame MMA w kategorii koguciej kobiet – Marta "Linkimaster" Linkiewicz. Po trzech rundach walki sędziowie jednogłośnie ogłosili zwycięstwo Brodnickiej.

Lista walk w boksie

Legenda: TKO – techniczny nokaut, KO – nokaut, UD – jednogłośna decyzja, SD – niejednogłośna decyzja, MD – decyzja większości, PTS – walka zakończona na punkty, RTD – techniczna decyzja sędziów, DQ – dyskwalifikacja

Lista walk w MMA

Przypisy

Polskie bokserki
Polscy zawodowi mistrzowie świata w boksie
Ludzie urodzeni w Nowym Dworze Mazowieckim
Urodzeni w 1984
Zawodowi bokserzy wagi superpiórkowej

Ewa Brodnicka


Maroochydore Road (state route 8) is a major arterial road on the Sunshine Coast, Queensland that connects the major town/urban centre of Maroochydore with the Bruce Highway.

Route description
Maroochydore Road is a 9.8 km, 4 lane state controlled road on the Sunshine Coast that connects Maroochydore with the Bruce Highway, the region's main connection to Brisbane, Queensland's state capital. Maroochydore Road begins at the intersection of Beach Road and Horton Parade (state route 6) in the Maroochydore CBD and travels west providing an interchange with the Sunshine Motorway (state route 70) and through the town of Kuluin. Maroochydore Road terminates at the intersection with the Bruce Highway in Forest Glen but the road itself continues as Nambour Connection Road, a state controlled road that leads to Nambour.

Upgrades

Improve intersection
A project to improve the intersection at the eastern end of the road, at a cost of $1.861 million, was to be completed by early 2022.

Kunda Park intersection improvements
A project to improve an intersection at Kunda Park was in the planning stage in November 2021.

Major intersections
The entire road is in the Sunshine Coast local government area.

References

Roads in Queensland
Sunshine Coast Region

Maroochydore Road


Nie-miejsce pamięci – termin stosowany do definiowania miejsc, które były świadkami przemocy i potencjalnie mogły zyskać status miejsc pamięci, a jednak tak się nie stało – nie ma w nich pomników, tablic ani innych oznaczeń.

Opis
Nie-miejsca pamięci nie są upamiętnione, a lokalna społeczność nie dokonuje w nich żadnych praktyk pamięciowych (np. uroczystości rocznicowe, składanie kwiatów, palenie zniczy), a jednak nie oznacza to, że zostały one zapomniane. Mieszkający w ich pobliżu ludzie często dokładnie znają ich historię i związane z nimi opowieści, także za sprawą przekazu międzypokoleniowego. Miejsca, o których mowa są liczne i powiązane na różne sposoby z dwudziestowiecznym doświadczeniem masowej śmierci. To miejsca tragicznych wydarzeń, a także elementy przestrzeni związane z eksterminacją: porzucone wioski, zdewastowane i zapomniane cmentarze, nieoznaczone masowe groby.
Termin nawiązuje do koncepcji miejsc pamięci (fr. lieux de mémoire) autorstwa Pierre'a Nora, autora monumentalnego dzieła pod tym samym tytułem.

Według Regisa Meyran nie-miejsce pamięci różni się od nie-miejsca (bezosobowej przestrzeni) i stanowi określenie miejsca związanego z doświadczeniem masowej przemocy, które nie wyróżnia się niczym wskutek zarówno niechęci władz do przywoływania wspomnienia tragicznych wydarzeń, jak i wskutek faktu, że jednym z celów sprawców przemocy było usunięcie wszelkich śladów historii i zaistniałej tragedii. Trudno wobec tego o materialne wyznaczniki miejsca pamięci.

Kontekst terminu
Sformułowaniem nie-miejsca pamięci (fr. non-lieux de mémoire) posłużył się Claude Lanzmann, autor filmu dokumentalnego Shoah w wywiadzie z 1986 roku, na określenie porzuconych, nieoznaczonych miejsc związanych z Zagładą Żydów.
Termin stosowany na określenie miejsc powiązanych z tzw. trudnym dziedzictwem (ang. difficult heritage), nie tylko w kontekście wydarzeń drugiej wojny światowej.

W Polsce termin ten został zaproponowany przez prof. Romę Sendykę (Ośrodek Badań nad Kulturami Pamięci, Uniwersytet Jagielloński).Nie-miejscom pamięci poświęcony jest projekt badawczy prowadzony w latach 2016-2019 w Ośrodku Badań nad Kulturami Pamięci UJ pod nazwą "Nieupamiętnione miejsca ludobójstwa i ich wpływ na pamięć zbiorową, tożsamość kulturową, postawy etyczne i relacje międzykulturowe we współczesnej Polsce".

Przypisy

Etnologia i antropologia kulturowa
Konflikt
Miejsca pamięci

Nie-miejsce pamięci


Poul Oluf Nyrup Rasmussen (føddur 15. juni 1943 í Esbjerg) er danskur politikari. Hann var forsætisráðharri í Danmark í tíðarskeiðnum 25. januar 1993 til 27. november 2001. Hann varð limur í Europa-Parlamentinum í tíðarskeiðnum 2004-09. Hann var formaður fyri danska Javnaðarflokkin (Socialdemokratiet) 1992 - 2002. Áðrenn tað var hann næstformaður fyri flokkin 1987 - 2002. Poul Nyrup varð útbúgvin Cand.polit frá Lærda Háskúlanum í Keypmannahavn (Københavns Universitet) í 1971. Hann var fólkatingslimur fyri Sosialdemokratarnir umboðandi valdømið Ringkøbings Amtskreds frá 10. mai 1988 til 2004.

Privat
Poul Nyrup Rasmussen er sonur Oluf Nyrup Rasmussen, sum var arbeiðsmaður, og Vera Nyrup Rasmussen, sum var vaskikona. Í 1966 gistist hann við Helle Mollerup. Tey fingu dóttrina Signe (fødd 1969) sum tók lívið av sær í august 1993, eftir at hava verið psykisk sjúk eina tíð. Poul Nyrup og Helle Mollerup blivu skild í 1976. Í 1994 bleiv hann giftur við tí radikala politikaranum Lone Dybkjær.

Keldur

Útvortis ávísingar
 Folketinget (baggrund: 24. juli 2003)
 Pes.org, Party of European Socialists
 Heimasíðan hjá Poul Nyrup Rasmussen

Føðingar í 1943
Danskir politikarar
Fólkatingslimir
Forsætisráðharrar í Danmark

Poul Nyrup Rasmussen


Xincheng Dong station (), is a station and a terminus of the Guangfo line of the Foshan Metro and Guangzhou Metro, located in Foshan's Shunde District. It started operations on 28 December 2016.

Station layout

Exits

References

Railway stations in China opened in 2016
Guangzhou Metro stations
Foshan Metro stations
Shunde District

Xincheng Dong station


U geometriji dvije figure su identične ako imaju istu veličinu i oblik.

Dvaskupa tačaka su podudarna ako postoji preslikavanje kojim se taj skup preslikava u drugi skup, a da se pri tom ne mijenja veličina i oblik.

Podudarnost se označava sa

U osnovnoj geometrije riječ jednako često se koristi umjesto podudaran.
Podudaran ima značenje:
 Dvije duži su podudarne ako imaju istu dužinu  tj
 Dva ugla su podudarna ako imaju istu mjeru  tj
 Dva kruga su podudarna ako imaju isti prečnik  tj

Aksiome podudarnosti
Aksiome podudarnosti opisuju osnovne karakteristike relacije podudarnosti parova tačaka. Ovu relaciju uvodimo kao polazni pojam.
Aksiom 1
Ako je  i , tada je i .
Aksiom 2
Za svake dvije tačke  i  je .
Aksiom 3
Ako je  i  tada je
Aksiom 4
Ako su C i C' tačke otvorenih duži AB i A'B', takve da je
 i , tada je i
Aksiom 5
Ako su A i B dvije tačke i CX poluprava tada na toj polupravoj postoji tačka D takva da je
Aksiom 6
Ako su A, B, C tri nekolinearne tačke i  tačke ruba neke poluravni , takve da je  tada u toj poluravni
postoji jedinstvena tačka C' takva da je
 i
Aksiom 7
Ako su A, B, C i A', B', C' dvije trojke nekolinearnih tačaka i D i D' tačke polupravih BC i B'C' takve da je  , ,  i
, tada je i

Relacija podudarnosti parova tačaka je relacija ekvivalencije.
 relacija je refleksivna.
Neka je  [] =>  relacija je simetrična
  i  [slijedi na osnovu simetričnosti]
Teorema 1
Ako su A i B dvije tačke i CX poluprava tada na toj polupravoj postoji jedinstvena tačka D takva da je '
Teorema 2
Ako su A,B,C tri razne tačke prave p i A',B' dvije tačke prave p' takve da je , tada postoji jedinstvena tačka C' takva da je A',B' i .

Pri tome, tačka C' pripada pravoj p' i:

ako je , tada je
ako je ako je , tada je
ako je ako je , tada je

Definicija 1
Kažemo da je uređena n-torka tačaka  podudarna sa n- torkom  u oznaci

ako je za svako

Definicija 2
Neka su A i B dvije razne tačke neke ravni . Skup svih tačaka  te ravni takvih da je ,naziva se krug, u oznaci , sa centrom A i čiji je poluprečnik duž AB.

Podudarnost duži
Ako su dvije duži AB i CD su podudarne označavamo
sa ,
Teorema 3
,

Definicija 3

Tačka S je središte duži  ako pripada toj duži i važi

Teorema 4
Za svaku duž postoji jedinstveno središte.

Definicija 4
Duž AB je manja od duži CD u oznaci AB < CD ako unutar duži CD postoji tačka E takva da je AB ≅ CE. Takođe u tom slučaju kažemo i da je duž CD veća od duži AB u oznaci CD > AB.
Definicija 5

Duž EF jednaka je zbiru duži AB i CD u oznaci EF = AB + CD ako unutar duži EF postoji tačka G takva da je
AB≅EG CD ≅GF.

Na isti način definišu se razlika, proizvod duži i prirodnog broja, proizvod duži iracionalnog broja

Podudarnost uglova, pravi uglovi, relacija normalnosti pravih
Dva konveksna ili konkavna ugla   i  su podudarna ako i samo ako na kracima  i  ,  redom postoje tačke  takve da je: ).
Teorema 5
Unakrsni uglovi su međusobno podudarni.
Za svaki ∠pq i svaku polupravu p' neke ravni, postoji u poluravni određenoj pravom koja sadrži p', jedinstvena poluprava q' takva da ∠pq ≅ ∠p'q'.
Teorema 6
Svaki ugao ima jedinstvenu bisektrisu

Definicija 5
Ugao AOB je manji od ugla CSD u oznaci  ako unutar ugla CSD postoji poluprava SE takva da je . U tom slučaju kažemo ia je ugao CSD veći od ugla AOB u oznaci .
Definicija 6

Uglom dviju mimoilaznih pravih p i q u prostoru  nazivamo ugao što ga određuju njima paralelene prave a i b koje se sjeku u nekoj tački O. Specijalno, ako je ugao dviju mimoilaznih pravih u prostoru
 prav, tada kažemo da su prave
 i q normalne među sobom, i simbolički označavamo sa

Teorema 7
Ugao podudaran nekom pravom uglu takođe je prav.
Pravi uglovi su među sobom podudarni.
Postoji jedna i samo jedna prava koja siječe svaku od dvije mimoilazne prave a i b pod pravim uglom.

Podudarnost mnogouglova

Dva podudarna mnogougla imaju isti broj stranica i vrhova.

Dva mnogougla sa n strana podudarna su ako i samo ako svaki od njih ima odgovarajuće stranice i uglove jednake, odnosno ako postoji izometrija takva da je A = A1.

Vrhovi jednog mnogougla preslikavaju se na vrhove drugog. Kod podudarnih mnogouglova svaka dva odgovarajuća ugla i svake dvije odgovarajuće stranice jednaki su.

Dijagonale povučene iz ugla prvog mnogougla i odgovarajućeg ugla drugog mnogougla dijele te mnogouglove na podudarne trouglove.
Kod dva podudarna petougla imamo:

AB =  A1B1

BC =  B1C1

CD = C1D1

DE =  D1 E1

EA = E1A1.

Podudarnost nekih pravilnih četveuglova
Dva paralelograma su podudarna ako su im podudarne dvije susjedne ivice i jedan ugao.
Dva pravougaonika su podudarna ako su im podudarne dvije susjedne ivice.
Dva romba su podudarna ako su im podudarne jedna ivica i jedan ugao
Dva kvadrata su podudarna ako su im podudarne stranice.

Podudarnost trouglova

Dva trougla su podudarna ako su njihove odgovarajuće stranice jednake dužine,odgovarajući uglovi jednake veličine.
Da su dva trougla ABC i DEF podudarni zapisujemo

Određivanje podudarnostosti

SUS
Dva trougla su podudarna ako su dvije ivice i njima zahvaćeni ugao jednog trougla podudarni sa odgovarajućim ivicama i uglovima drugog trougla, tj:

SSS
Dva trougla su podudarna ako su im odgovarajuće ivice podudarne, tj.

Dokaz:

Neka su ABC, A'B'C' dva trougla takva da je
. Tada su i odgovarajući parovi tačaka podudarni tj.

Postoji izometrija te ravni, koja tačke A,B,C preslikava redom u tačke A', B', C'. Izometrije čuvaju raspored, pa se odgovarajuće ivice jednog trougla preslikavaju u odgovarajuće ivice drugog trougla. Izometrija preslikava trougao ABC u trougao A'B'C', pa je

USU
Dvatrougla su podudarna ako su jedna ivica i na njoj nalegli uglovi jednog trougla podudarni sa odgovarajućom
ivicom i odgovarajućim uglovima drugog trougla, tj:

SSU
Dva trougla su podudarna ako su dvije ivice i ugao naspram jedne od njih jednog trougla podudarni sa odgovarajućim stranicama i odgovarajućim uglom drugog trougla

Izvori

Geometrija (za I razred gimnazije)/1998 god.

Reference

Ekvivalencija (matematika)
Euklidska geometrija

Podudarnost (geometrija)


Il monastero di Santa Maria della Giustizia costituisce uno dei monumenti medioevali di maggior interesse di Taranto. Sorge nei pressi del fiume Tara.

Storia
Secondo lo storico locale Giuseppe Blandamura, l'attuale struttura sorse sul sito concesso nel 1119 da Costanza di Francia e Boemondo II all'egumeno Giovanni, abate del Monastero di rito greco di S. Pietro in Isola, per realizzarvi una domus ad uso del monastero stesso e dei pellegrini. La struttura venne ampliata a partire dal XIV secolo, per poi essere affidata agli Olivetani nel 1482, i quali vi praticarono l'agricoltura e l'allevamento sfruttando le risorse del fiume e del vicino mare Ionio. Nella chiesa in stile angioino e negli ambienti monastici si conservano affreschi del XVI e XVIII secolo.

A causa proprio della sua vicinanza al mare, subì frequentemente assalti e saccheggi da parte dei Saraceni, che nel 1594, in occasione di una campagna di violente incursioni nel meridione d'Italia, guidate da Scipione Cicala, diedero alle fiamme gran parte del monastero.

Nel 1725 i monaci lasciarono il monastero per trasferirsi a Taranto. La struttura fu allora trasformata in masseria, e ribattezzata con il nome Masseria la Giustizia. I vari ambienti dell'abbazia subirono frazionamenti e furono riconvertiti in stalle e depositi. A seguito delle leggi napoleoniche del 1804 passò al Duca di Taranto.

A partire dal 1960, il complesso fu inglobato nell'area industriale di Taranto, in particolare nella Raffineria Agip.Negli anni ottanta, il monastero fu assegnato dal Demanio dello Stato alla Soprintendenza Archeologica della Puglia che ne ha consentito il recupero. Scavi archeologici condotti in seguito, attestarono che l'area fu frequentata fin dall'epoca classica: ne sono prova le numerose tombe rinvenute, scavate nella roccia e rilavorate, probabilmente per la realizzazione di una salina.

Note

Bibliografia
 G. Giovine, De antiquitate et varia Tarentinorum fortuna, Napoli 1589, ed. Graevii-Burmanni, Thesaurus Italiae, XII, 5, Lugduni Batavorum 1793.
 D. L. De Vincentiis, Storia di Taranto, Taranto 1878, rist. Taranto 1983, p. 290.
 Giuseppe Blandamura, Santa Maria della Giustizia, in «Taras», I, 1926, n. 3-4, pp. 17–26.
 Giuseppe Blandamura, Santa Maria della Giustizia, in «Taras», II, 1927, n. 1-2, pp. 35–59.
 M. Tocci, Problemi di architettura minorità: esemplificazioni in Puglia, in «Bollettino d'arte», XL, 1975, pp. 201–208 (p. 205).
 C. D'Angela, Edilizia religiosa a Taranto (secc. V-XIV), in AA. VV., Taranto. La chiesa/le chiese, a cura di C. D. Fonseca, Fasano 1992, pp. 287–311 (pp. 303–305).
 Piero Massafra, Edilizia religiosa a Taranto (secc. XVI-XVIII), in AA. VV., Taranto. La chiesa/le chiese, a cura di C. D. Fonseca, Fasano 1992, pp. 313–343 (pp. 340–343).
 M. Tocci, La storia, in Santa Maria della Giustizia (Ministero per i Beni e le attività culturali – Soprintendenza per i beni Architettonici e per il Paesaggio della Puglia), testi di Augusto Ressa, Michela Tocci, Daniela De Bellis, Taranto 2003 (dall'estratto in brochure).
 A. Ressa, Il complesso monumentale, in Santa Maria della Giustizia (Ministero per i Beni e le attività culturali – Soprintendenza per i beni Architettonici e per il Paesaggio della Puglia), testi di Augusto Ressa, Michela Tocci, Daniela De Bellis, Taranto 2003 (dall'estratto in brochure).

Voci correlate
 Storia di Taranto
 Sviluppo morfologico di Taranto
 Romanico pugliese

Collegamenti esterni

Maria della Giustizia, Monastero di Santa
Maria della Giustizia, Monastero di Santa


Malan Marnersdóttir professari í bókmentafrøði, dr.phil, er fødd tann 25. januar 1952 í Klaksvík sum Malan Simonsen. Malan Marnersdóttir tók studentsprógv í Hoydølum í 1971. Við Københavns Universitet las hon danskt og tók hjágrein í fronskum á Århus Universitet. Í 1979 fær hon prógv sum magistari. Afturkomin til Føroya gerst hon lærari í føroyskum, donskum og fronskum í Hoydølum 1979-81; í 1981 tekur Malan Marnersdóttir pedagogikum á Aurehøj Statsgymnasium í Gentofte. Lektari í donskum og føroyskum á Johann-Wolfgang-Goethe Universität, Frankfurt am Main 1981-83. Hevur síðan 1983 starvast á Føroyamálsdeildini á Fróðskaparsetri Føroya har hon var rektari 1998-2004. Í 2004 gjørdist hon professari í bókmentum 2004 við ritgerðini Hvør av øðrum.

Útgávur

 Kvinnurøddir, 1985.
 Konurák, 1989.
 Bylgjurnar leika í trá, 1992.
 Fyri fyrst, 1992.
 Vinalagið, náttúran og samfelagið. Tættir í ritverki Marionnu Debes Dahl (1994). Lagt til rættis, saman við studentum á Føroyamálsdeildini.
 Hvør av øðrum, 2000. Dr.phil.-ritgerð.
 Analyser af færøsk litteratur.

Leikrit

 Logi, logi eldur mín, 1988. Skrivað saman við Lauru Joensen.

Heiðurslønir

 1993 - Bókmentavirðisløn M.A. Jacobsens fyri yrkisbókmentir.

Útvortis ávísing
 Setur.fo - Føroyamálsdeildin - Malan Marnersdóttir
 Setur.fo - Útgávur
 Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 Rithøvundafelag Føroya

Marnersdóttir, Malan
Marnersdóttir, Malan
Marnersdóttir, Malan
Føroyskir granskarar

Malan Marnersdóttir


La chiesa di San Niccolò è un edificio sacro che si trova in piazza Licio Nencetti, a Talla.

Storia e descrizione
Venne edificata nel 1644 dalla Compagnia del Sacramento, pare per una scampata pestilenza. L'edificio è stato più volte restaurato nel XIX e XX secolo. Del tipo a capanna, intonacata con bozze cantonali, presenta una semplice facciata; il portale ha un timpano triangolare spezzato con al centro lo stemma della famiglia Ducci. Sul fianco sinistro è una torre campanaria in pietra con orologio.

L'interno ad aula unica è coperto a false capriate, il presbiterio è rialzato e voltato a botte. Sulle pareti laterali due altari in pietra contengono tele sei-settecentesche: quella a sinistra rappresenta la Morte di San Giuseppe, opera di Giuseppe Antonio Fabbrini databile forse al 1785, quella a destra la Madonna del Rosario coi Santi Domenico, Nicola, Francesco, Caterina da Siena, Caterina d'Alessandria e Maria Maddalena, opera di Tommaso Gorini. La tela dell'allievo del Martinelli, ancora memore della lezione del maestro nell'uso dei rossi e degli azzurri e nelle tipologie delle figure, è forse di poco posteriore al 1637, data documentata dell'altare su cui è posta ala tela. L'iconografia presenta l'inconsueta variazione che vede la Vergine consegnare il Rosario non a San Domenico come di consueto, ma a Santa Caterina e la raffigurazione al centro su un altare, anch'essa insolita, del calice con l'ostia, che fa pensare che l'opera sia stata commissionata non solo dalla Compagnia del Rosario, ma anche da quella del Corpus Domini, entrambe presenti a Talla.

Note

Bibliografia

 Il Casentino, a cura di Giovanni Cherubini, Firenze, 2000.
 Il Casentino e il Valdarno superiore. La storia, l'architettura, l'arte delle città e del territorio. Itinerari nel patrimonio storico-religioso, a cura di Laura Speranza, Firenze, 2000.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Niccolò (Talla)
Talla
Niccolò

Chiesa di San Niccolò (Talla)


Kaliwatan sa alibangbang ang Eloria lucida. Una ning gihulagway ni Walker ni adtong 1856. Ang Eloria lucida sakop sa kahenera nga Eloria, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Eloria

Eloria lucida


An Selenanthias myersi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Randall hadton 1995. An Selenanthias myersi in nahilalakip ha genus nga Selenanthias, ngan familia nga Serranidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Selenanthias

Selenanthias myersi


Kaliwatan sa isda ang Melanotaenia synergos. Una ning gihulagway ni Allen ug Unmack ni adtong 2008. Ang Melanotaenia synergos sakop sa kahenera nga Melanotaenia, ug kabanay nga Melanotaeniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Indonesia

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Melanotaenia
Isdangtunay sa Indonesya

Melanotaenia synergos


Anthony Stafford Beer (Londen, Groot-Brittanje, 25 September 1926 – 23 Augustus 2002) was 'n sielkundige en is bekend vir sy werk oor die ontwikkeling van kubernetika, operasionele navorsing en as die stigter van 'n lewensvatbare stelselmodel.

Lewensloop
Anthony Stafford Beer is op 25 September 1926 in Londen gebore. Hy studeer in filosofie en sielkunde aan die Universiteit van Londen.

Nadat Beer sy studies voltooi het, het hy tydens die Tweede Wêreldoorlog by die weermag aangesluit. Hy het begin in die artillerie, is tot die  hoof van die intelligensie-afdeling in Indië bevorder, voordat hy as hoof van personeelkeuring aangestel is.

Toe Beer die weermag verlaat, het hy verantwoordelik geword vir die Operasionele Navorsingsgroep by 'n staalvervaardiger. Daar het hy verskeie kubernetiese modelle ontwikkel. Hy word aangestel as hoof van operasionele navorsing en kubernetika, waarin hy verantwoordelik was vir die oplossing van probleme op verskeie gebiede. Navorsing in neurokubernetika en wiskundige modelle het 'n lewensvatbare stelselmodel opgelewer, 'n model vir die ontwerp van organisasies. Sy bydraes tot hierdie wetenskap het Stafford Beer baie toekennings en eregrade besorg.

Projek Cybersyn

In die middel van 1971 is Beer genader deur Fernando Flores, destyds 'n hooggeplaaste lid van die Chileense Produksie-ontwikkelingskorporasie (CORFO) in die nuutverkose sosialistiese regering van Salvador Allende, vir advies oor die toepassing van sy kubernetiese teorieë op die bestuur van die staat-bestuurde sektor van die Chileense ekonomie.

Dit het gelei tot Beer se betrokkenheid by die nooit voltooide Projek Cybersyn, wat daarop gemik was om rekenaars en 'n teleksmasjien-gebaseerde kommunikasienetwerk te gebruik om die regering in staat te stel om produksie te maksimeer terwyl die outonomie van werkers en laer bestuur behoue bly. Alhoewel Cybersyn ná Allende se dood tydens die Pinochet-staatsgreep in 1973 laat vaar is, het Beer voortgegaan om in die Amerikas te werk en vir die regerings van Mexiko, Uruguay en Venezuela gekonsulteer.

Wetenskaplike bydrae
Stafford Beer pas in die tradisie van stelselteorie, verteenwoordig deur onder andere W. Ross Ashby en Ludwig von Bertalanffy. By Ashby het hy geleer dat elke organisme (en Beer sluit ook organisasies in) in staat moet wees om kompleksiteit in sy omgewing (gemeet in veranderlikheid) te hanteer deur voldoende interne veranderlikheid teë te staan (Ashby se wet van vereiste verskeidenheid). Beer het voortgebou op Ashby se bevindinge en sy lewensvatbare stelselmodel ontwikkel.

Die lewensvatbare stelselmodel word in Beer se boek The Brain of the Firm uitgewerk. Hierin stel Beer eerstens vas dat organisasies kompleksiteit moet hanteer om lewensvatbaar te bly. Die hantering van kompleksiteit kan op drie maniere gedoen wordː

Eerstens stel Beer dat nie alle omgewingsfaktore vir die organisasie relevant is nie. Deur relevante doelwitte te stel, kan bepaal word wat is en wat is nie belangrik is nie.

Tweedens voer Beer aan dat organisasies die kompleksiteitsparadoks kan hanteer deur middel van twee strategieë, naamlik demping (verwydering van ontwrigting) en versterking (uitbreiding van beheeropsies).

Derdens, Beer argumenteer dat organisasies as die stelsels wat hulle is, deur herhalings gekenmerk word. Dit beteken dat verskeie subsisteme binne 'n stelsel kan bestaan, wat elkeen dieselfde relevante eienskappe het as die oorkoepelende stelsel waarin hierdie subsisteme geleë is. Omdat hierdie substelsels ook die opsie het om te demp of te versterk, is daar geen regulatoriese druk vir die hoërliggende stelsels nie.

Werke
 1959, Cybernetics and Management
 1966, Decision and Control: The Meaning of Operational Research and Management Cybernetics
 1968, Management Science: The Business Use of Operational Research
 1972, Brain of the firm
 1974, Designing Freedom
 1975, Platform for Change
 1977, Transit (poësie)
 1979, The Heart of the Enterprize
 1985, Diagnosing the System for Organizations
 1986, Pebbles to Computer
 1994, Beyond Dispute: The Invention of Team Syntegrity
 1994, How Many Grapes Went Into The Wine: Stafford Beer on the Art and Science of Holistic Management

Verwysings

Geboortes in 1926
Sterftes in 2002
Stelselteorie

Stafford Beer


Ang Pereval Nava ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Chartanī Ghās̲h̲ē, gintang,
 Kōtal-e Nāwah, gintang, Parwān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Pereval Nava


An Tanycnema anomala in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Turner hadton 1922. An Tanycnema anomala in nahilalakip ha genus nga Tanycnema, ngan familia nga Tineodidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Tanycnema

Tanycnema anomala


The Gerit Waterfall () also known as Sarkaneh or Haft Cheshmeh (meaning seven springs), (in Lurish called: آوشار تاف هفت چشمه)  is a waterfall in the Khorramabad County, at the Village of Sarkaneh Abbasabad in the Papi District of lorestan Province located in west of Iran.

Gerit waterfall is located 50 km from Khorramabad and close by Tehran-south railway, Sepiddasht station.

Description
Gerit waterfall's height is about 15 meters with the wideness of about 17 meters and it joins the Sezar river.
Around the Gerit waterfall there are several locations covered with oak, vine, and hawthorn trees.

Gerit waterfall is the 75th national natural waterfall effect that was located on the list of natural heritage in October 2009 by the Cultural Heritage Organization of Iran.

See also
 Nojian waterfall

References

Waterfalls of Iran
Landforms of Lorestan Province
Khorramabad County
Tourist attractions in Khorramabad
Waterfalls of Lorestan Province

Gerit Waterfall


Ang Kāfar Ghar ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kāfar Ghar (kalapukan), Wilāyat-e Nīmrōz,
 Kāfar Ghar (bukid), Nangarhār,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kāfar Ghar


As provas de 12,5 km feminino do biatlo nos Jogos Paralímpicos de Inverno de 2018 foram disputadas no Centro de Biatlo Alpensia, em Daegwallyeong-myeon, Pyeongchang, em 16 de março.

Medalhistas

Resultados

Atletas sentados

Atletas em pé

Deficientes visuais

12,5 km Feminino

Biatlo nos Jogos Paralímpicos de Inverno de 2018 - 12,5 km feminino


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Xya opaca. Una ning gihulagway ni Walker, F. ni adtong 1871. Ang Xya opaca sakop sa kahenera nga Xya, ug kabanay nga Tridactylidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Indya
 Sri Lanka

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Sri Lanka
Xya
Insekto sa Indiya

Xya opaca


Frida Høgaard Nielsen (født 8. august 2002 i Aalborg) er en kvindelig dansk håndboldspiller som spiller for EH Aalborg og Danmarks U/19-kvindehåndboldlandshold. Hun har siden februar 2021 været på kontrakt i 1. divisionsklubben EH Aalborg.

Hun har siden november 2021 optrådt for U/19-landsholdet som højre back, hvor hun også deltog under U/20-VM i håndbold 2022 i Slovenien. Her sluttede man på en 5. plads.

I februar 2022 blev hun midt i sæsonen hentet til de svenske mestre fra IK Sävehof på en lejeaftale gældende frem til sommeren, hvor hun skulle styrke truppen i forbindelse med EHF Champions League-turneringen. Med klubben nåede hun også at vinde det svenske mesterskab, Svensk handbollselit.

Meritter
Svensk handbollselit
Vinder (1): 2022

Referencer

Eksterne henvisninger

Håndboldspillere fra Danmark
Håndboldspillere fra EH Aalborg
Håndboldspillere fra IK Sävehof
Personer fra Aalborg

Frida Høgaard


Codici
 bxr – codice ISO 639-3 della lingua buriata della Russia

Musica
 BXR – etichetta discografica italiana, attualmente scomparsa, facente parte del gruppo Media Records, specializzata in musica techno e trance negli anni '90.

Bxr


Dishu là một huyện thuộc tỉnh Helmand, Afghanistan. Dân số thời điểm năm 1999 là 16,941 người.

Tham khảo

Xem thêm

Tỉnh Helmand
Huyện của Afghanistan

Dishu (huyện)


OK K.O.! Let's Be Heroes  (OK K.O.! Vamos Ser Heróis no Brasil) é uma série animada dos Estados Unidos dos gêneros Comédia e superaventura criada por Ian-Jones-Quartey (conhecido por seu trabalho em Steven Universe, Adventure Time, Secret Mountain Fort Awesome e Nockforce) e com base em seu piloto Lakewood Plaza Turbo, que foi lançado como parte do projeto de 2015, Summer Shorts Projects, da Cartoon Network. A websérie estreou no canal YouTube do Cartoon Network. Produzido pelo Cartoon Network e Digital eMation, cada episódio curto é animado por diferentes empresas, como Science SARU e Yotta.

Em 9 de março de 2017, quatro anos após a estreia do curta-metragem original, o Cartoon Network deu sinal verde para a série de televisão. A sequência de abertura foi produzida pelo artista japonês Hiroyuki Imaishi, co-fundador do Studio Trigger.

Premissa
OK K.O.! Let's Be Heroes se passa no ano futurista de 201X, onde o mundo é povoado por heróis e vilões.

A série segue o personagem principal, K.O, e seus esforços para se tornar o maior herói do mundo, enquanto trabalha no Mercadinho do Gar (dirigido pelo Sr. Gar), uma loja de suprimentos de heróis na praça Lakewood Turbo. Ao lado dele estão seus melhores amigos e colegas de trabalho Radi, um extraterrestre apático, narcisista e Enidia, uma empregada de nível alto que age como a irmã mais velha, bem como outros heróis que trabalham e frequentam a área.

Dublagem

Estúdio de dublagem: Delart

Produção
O diretor de conteúdo da Cartoon Network, Rob Sorcher, promoveu OK K.O.! Let's Be Heroes diversas vezes em entrevistas dando sinais de que o canal produziria uma série completa. Vários artistas de storyboard da série também a promoveram através do Twitter. No dia 9 de março, no blog da PlayStation, Chris Waldron, vice-presidente de jogos e produtos digitais da Cartoon Network, anunciou uma série nas conteúdos baseados em OK K.O.!, incluindo um jogo eletrônico. Os primeiros 6 episódios foram lançados on-line em 13 de junho de 2017 pelo Cartoon Network. A série estreia no canal em 1 de agosto de 2017.

Jogo eletrônico
Um jogo para celular, OK K.O.! Lakewood Plaza Turbo, foi lançado no Android e iOS em 4 de fevereiro de 2016 como um jogo gratuito para essas plataformas. É um beat 'em up desenvolvido por Double Stallion Games e publicado pela Cartoon Network.

O Capybara Games desenvolveu um jogo baseado no show para PlayStation 4, Xbox One e Windows. Está programado para lançamento em meados de 2017.

Resumo

Cartoon Network
Séries originais do Cartoon Network
Desenhos animados da década de 2010
Webséries de animação
Pseudoanimes
Programas do Cartoon Network
Programas do Cartoon Network (Brasil)
Programas do Cartoon Network (Portugal)

OK K.O.! Let's Be Heroes


An Tyspanodes albidalis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni George Francis Hampson hadton 1912. An Tyspanodes albidalis in nahilalakip ha genus nga Tyspanodes, ngan familia nga Crambidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Tyspanodes

Tyspanodes albidalis


Ang Chahār Burjak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Chahār Burj, lungsod, Herāt,
 Chahār Burjak (distrito sa Apganistan), Wilāyat-e Nīmrōz,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Chahār Burjak


The 1965 NCAA Skiing Championships were contested at the Crystal Mountain ski area in the Mount Baker-Snoqualmie National Forest in Pierce County, Washington at the twelfth annual NCAA-sanctioned ski tournament to determine the individual and team national champions of men's collegiate alpine skiing, cross-country skiing, and ski jumping in the United States.

Denver, coached by Willy Schaeffler, captured their ninth, and fifth consecutive, national championship, edging out Utah in the team standings. The downhill title went to Bill Marolt of Colorado, and Rick Chaffee of Denver won the slalom and the combined.

Venue

This year's championships were held March 25–28 in Washington at Crystal Mountain, located in the Mount Baker-Snoqualmie National Forest in Pierce County, southeast of Seattle. Opened in late 1962, the ski area was completing its third season.

The twelfth edition, these were the first championships held in Washington and the first in the Cascade Range.

Team scoring

Individual events
Four events were held, which yielded seven individual titles.
Thursday: Cross Country
Friday: Slalom
Saturday: Downhill
Sunday: Jumping

See also
List of NCAA skiing programs

References

NCAA Skiing Championships
NCAA Skiing Championships
NCAA Skiing Championships
NCAA Skiing Championships
NCAA Skiing Championships
NCAA Skiing Championships
NCAA Skiing Championships
Skiing in Washington (state)

1965 NCAA Skiing Championships


No quadro seguinte apresenta-se o Índice da Crónica de D. Pedro I de Fernão Lopes, ou seja, os títulos dos 44 capítulos da obra que é iniciada por um Prólogo. Para os títulos dos Capítulos usou-se a ortografia modernizada da edição de 1977 organizada por António Borges Coelho. Nas duas últimas colunas apresenta-se respectivamente o tema principal do Capítulo e, nalguns casos, um breve comentário.

Ligações externas

Historiografia de Portugal
Livros de Fernão Lopes
Livros de Portugal
Livros do século XV

Crónica de D. Pedro I (Índice)