Muzej Domovinskog rata u Splitu, specijalizirani povijesni muzej. Današnja lokacija je na adresi Poljička cesta 39 (Split 3), Split. Razmatrana buduća lokacija je u Spinutu, kod Doma HV i stadiona u Poljudu.

Osnovno o muzeju
Tematski obrađuje Domovinski rat, hrvatski pravedni, legitimni, obrambeno-oslobodilački rat protiv velikosrpsko-velikocrnogorske agresije u razdoblju od 1990. do 1995. godine, događaju iz kojeg je nastala Republika Hrvatska.

Muzej je koncipiran građom prikazati Domovinski rat. Zemljopisno obuhvaća prostor od južnih padina Velebita do područja Južnog bojišta. Radi dobivanja potpune zaokružene slike ratnih događaja iz Domovinskog rata, osim tih dijelova Hrvatske, usporedno će biti prikazan i ostali dio Hrvatske kroz ključne događaje i vojne operacije na tim dijelovima zahvaćenim ratom i ratnim stradanjima. Zadaća Muzeja je sustavno sabirati, istraživati, čuvati, stručno održavati i prezentirati građu iz Domovinskog rata.

Povijest
Nastojalo se u prošlosti osnovati ustanovu kojom bi se odala počast poginulim hrvatskim braniteljima i trajno očuvala uspomena na ratna događanja iz Domovinskog rata u Splitu i Dalmaciji. Oblici ustanove bili su spomen soba, postava u sklopu jednog od postojećih muzeja i na koncu posebni muzej. Do 2015. godine ništa nije ostvareno od zamisli. Udruge borbenih postrojbâ grada Splita tijekom 2015. godine inicirale su da se u Splitu osnuje Muzej Domovinskog rata. 2. rujna 2015. Grad Split imenovao je povjerenstvo čija je zadaća bila pripremiti svu potrebnu dokumentaciju za osnivanje tog muzeja. 30. rujna 2015. na sjednici Gradskog vijeća to je usvojeno. Također su svoje povjerenstvo, od pripadnika branitelja imenovale braniteljske udruge s područja grada Splita. Zadaća mu je bila u koordinaciji s Gradom Splitom i nadležnim službama pratiti i koordinirati osnivanje muzeja te raditi na prikupljanju muzejske građe. Izabrana su četvorica iz redova 158. brigade HV, 6. domobranske pukovnije, 4. gardijske brigade Pauka, 9. bojne HOS-a, HRM-a i UHBDDR-a. Dogovoreno je da budući muzej svojom građom pokriva teritorij nekadašnjeg Zbornog područja Splita. Izabran je naziv Muzej Domovinskog rata u Splitu. Službeni nadnevak otkad se prikuplja građa je 26. studenoga 2015. godine, na dan kad je cijeli projekt predstavljen široj javnosti. Nakon dobivanja suglasnosti Ministarstva kulture Republike Hrvatske te ispunjavanja svih uvjeta koji su propisani, Muzej je osnovan 20. listopada 2017. godine.

Izvori

Vanjske poveznice
Službene stranice
Facebook

Muzeji u Splitu
Komemoracija Domovinskog rata
Vojni muzeji

Muzej Domovinskog rata u Splitu


Colitis ulcerosa () er en autoimmun inflammatorisk tarmsygdom, som kun berører den nedre del af tyktarmen og endetarmen. Sygdommen er første gang beskrevet i 1859. Den er mest udbredt i den vestlige verden, særligt i de nordlige egne. I Danmark regner man med at omkring 52.000 mennesker har sygdommen (sammen med Crohns sygdom) og hvert år kommer der 1.040 nye tilfælde af Colitis ulcerosa til.

Den regnes med i gruppen af inflammatoriske tarmsygdomme (IBD), hvortil også Crohns sygdom og mikroskopisk kolit hører. Inflammationen forekommer når kroppens immunforsvar begynder at angribe sit eget væv. Sygdommen har et forløb der er karakteriseret ved aktive perioder og perioder med stilstand. Sygdommens udbredelse inddeles i proktit (kun endetarmen), venstresidig kolit (fra rektum op til tyktarmens første bøjning) og total eller pan kolit (hvor hele ende- og tyktarmen er betændt). Aktive perioder forekommer med et par måneder til års mellemrum.

Sygdommen må ikke forveksles med irritabel tyktarm.

Symptomer

Almindelige
 Diarré, typisk blod iblandet
 Smerter ved afføring
 Feber
 Mange toiletbesøg om dagen
 Krampelignende smerter i tyktarmen i forbindelse med toiletbesøg
 Vægttab
 Blodmangel

Øvrige symptomer udenfor mavetarmsystemet
 Muskel- og ledsmerter
 Hudproblemer
 Øjenproblemer
 Træthed
 Vitaminmangel

Årsager
Man kender ikke årsagen til sygdommen, men den ses hyppigst i den vestlige verden og specielt i de nordlige dele, hvilket tyder på at vores levevis er med til at udvikle sygdommen, således har færinger en meget højere forekomst af mave-tarmsygdomme end danskere og forekomsten holder i 10 år efter de er flyttet hertil, hvorefter den aftager til et dansk niveau.

På trods af at flere patienter med Colitis ulcerosa lider af depression, har det ikke været muligt at påvise en direkte sammenhæng mellem depression og flere udbrud i sygdommen, nogle mener dog at der en sammenhæng mellem psykisk stress og opblussen i sygdommen.

Behandling
Man kan ikke kureres for sygdommen, men den kan behandles enten kirurgisk eller medicinsk :
Kirurgisk ved at fjerne den del af tarmen, der er angrebet og indsætte en stomi.
Eller medicinsk ved oftest at slå akutte anfald ned ved hjælp af binyrebarkhormoner og derefter holde sygdommen nede ved hjælp af 5-aminosalicylsyre (5-ASA)-præparater.

Udvikling
Udviklingen af nye tilfælde af Colitis ulcerosa er steget støt i de senere år, således var der 10,7 nye tilfælde pr. 100.000 i 1980, mens der i 2013 var 18,6 nye tilfælde pr. 100.000 indbyggere.

Undertyper
Colitis ulcerosa har følgende undertyper:
 DK510	Ulcerøs pancolitis
 DK512	Ulcerøs proktitis
 DK513	Ulcerøs proktosigmoiditis
 DK514	Inflammatoriske polypper
 DK515	Venstresidig ulcerøs colitis
 DK515A	Venstresidig proktocolitis
 DK515B	Venstresidig hemicolitis
 DK518	Anden form for ulcerøs colitis
 DK518B	Ulcerøs colitis med forandringer i mundhulen
 DK519	Ulcerøs colitis UNS

Eksterne henvisninger

Kilder

Mave- tarmkanalens sygdomme

Colitis ulcerosa


إوينوكوريون (Ευηνοχώριον) هي مدينة في أيتوليا كي أكارنانيا في مقاطعة كينتريكي إلادا في اليونان.

يبلغ عدد سكانها حوالي 1469   نسمة.

مراجع

ميسولونغي
أماكن مأهولة في إيتوليا-أكارنانيا

إفينوخوري


Gunnar Nilsson ist der Name folgender Personen:

* Gunnar Nilsson (Boxer) (1923–2005), schwedischer Boxer
 Gunnar Nilsson (Rennfahrer) (1948–1978), schwedischer Autorennfahrer

Gunnar Nilsson


الأبجدية الجاوية (، أو  في فطاني) نظام كتابة مشتق من الأبجدية العربية، تكتب به ية في فطاني وبروناي وماليزيا وإندونيسيا وسنغافورة، وكذلك اللغة التوسوكية في ولاية مورو فيالفلبين

حروف

 حروف جاوية خاصة
 حروف مستعملة في الكلمات العربية الدخيلة
 حروف أبجدية فارسية عربية

تراجم

باچاله دڠن ﴿مڽبوت﴾ نام توهنمو يڠ منچيڤتاکن
 يولد جميع الناس أحرارا متساوين في الكرامة والحقوق. وقد وهبوا عقلا وضميرا وعليهم أن يعامل بعضهم بعضا بروح الإخاء. (أول بنود الإعلان العالمي لحقوق الإنسان)
سموا ماءنسيا دلاهيركن بيبس دان سام رات دري سڬي کمولياءن دان حق2. مريك ممڤوڽاءي ڤميكيرن دان ڤراساءن هاتي سرتا هندقله برتيندق انتارا ساتو سام لاءين دڠن سماڠت ڤرساوداراءن.
 لا إلٰه إلا الله؛ محمد رسول الله.
تياد توهن ملاءينكن الله؛ محمد اياله ڤسوروه الله.

صالة عرض

أبجدية جاوي اليوم.

انظر أيضاً
 ڤيڬون
 السجلات التاريخية لملايو

المراجع

وصلات خارجية
 ويكيبيديا الجاوية محولة إلى الحط الجاوي
 إيجاوي - سيستم ڤمبلاجرن توليسن جاوي لتحويل الخط الرومي إلى الخط الجاوي وترجمته، كما بالعكس
 تروجا - لتحويل المواقع والنصوص من الرومي إلى جاوي. من تصميم اونيۏيرسيتي کبڠساءن مالايسيا
 The Brunei Times Al-Quran is in Arabic, not Jawi. Friday, September 7, 2007

أبجديات مشتقة من العربية
لغة ملايو
نظام الكتابة الجاوي

أبجدية جاوية


Universidad de Letonia (UL) () es una Universidad ubicada en Riga, Letonia. Fundada en 1919, la Universidad de Letonia es la universidad más grande de los países bálticos.

Historia
La Universidad de Letonia, llamada entonces 'Colegio Superior de Letonia', fue fundada el 28 de septiembre de 1919 sobre la base del antiguo Colegio Politécnico de Riga (fundado en 1862). El primer rector de la universidad fue el químico Paul Walden. En 1923 esta institución recibió su nombre actualː Universidad de Letonia (en latín: Universitas Latviensis).

En el período entre 1919 y 1940, la Universidad de Letonia fue el mayor centro de educación superior de ciencia y cultura en Letonia. El antiguo edificio del Politécnico de Riga ubicado en 19 Raina Boulevard sirve aún hoy en día como edificio principal de la universidad.

En los años anteriores a la guerra, era posible obtener una mayor formación académica no sólo de la Universidad de Letonia, sino también en el Conservatorio de Letonia y en la Academia de las Artes. Con el transcurso del tiempo, tales centros de enseñanza superior, así como la Universidad Agrícola de Letonia, la Academia de Medicina de Letonia y la Universidad Técnica de Riga, se separaron de la Universidad de Letonia y se convirtieron en conocidos centros independientes de educación e investigación.

Recuperada la independencia de Letonia, el Consejo Supremo de la República de Letonia confirmó la Constitución de la Universidad de Letonia el 18 de septiembre de 1991. Afirmó que el Colegio Superior es 'un establecimiento estatal para la educación académica, la ciencia y la cultura con el fin de atender a las necesidades de Letonia y su población'. Junto con la constitución, la bandera y el himno nacional, fueron renovados el emblema de la universidad, el collar del rector y el atuendo oficial para el rector, vicerrector y decanos, como atributos de la Universidad de Letonia.

Inscripción
La Universidad de Letonia ofrece niveles de pregrado, postgrados y doctorados de estudio, y en enero de 2008 tenía más de 23.000 alumnos, incluyendo estudiantes de doctorado e intercambio, que se habían inscrito en varios programas de estudio. Casi un tercio de ellos estudiaba en programas relacionados con economía y negocios.

Organización

Está constituida por 13 Facultades.
 Facultad de Biología;
 Facultad de Química;
 Facultad de Física y Matemáticas;
 Facultad de Economía y Administración;
 Facultad de Educación y Psicología;
 Facultad de Geografía y Ciencias Terrestres;
 Facultad de Historia y Filosofía;
 Facultad de Derecho;
 Facultad de Medicina;
 Facultad de Humanidades;
 Facultad de Ciencias Sociales;
 Facultad de Teología;
 Facultad de Computación.

Personas

Profesores notables y conferenciantes
Andris Ambainis, científico computacional
Mārcis Auziņš, físico
Kārlis Balodis, economista
Konstantīns Čakste, teórico legal
Jānis Endzelīns, lingüista
Augusts Kirhenšteins, microbiólogo
Eižens Laube, arquitecto
Jānis Maizītis, Abogado
Nils Muižnieks, político y experto en derechos humanos
Andrejs Veisbergs, lingüista

Alumnos notables
Māris Čaklais, poeta letón.
Valdis Dombrovskis, Actual Primer Ministro de Letonia, fue Diputado al Parlamento Europeo
Klāvs Elsbergs, poeta letón
Ivars Godmanis, Político letón, fue Primer Ministro de Letonia, Diputado al Parlamento Europeo
Uldis Ģērmanis, Hisroriador y escritor letón
Ivars Kalviņš, Químico Letonés, ha trabajado en la fundación del mildronate
Guntars Krasts, político letón, fue Primer Ministro de Letonia, Diputado al Parlamento Europeo
Zenta Mauriņa, escritor letón
Artis Pabriks, Político letón, fue Ministro letón de Relaciones exteriores
Andris Piebalgs, Político letón y diplomático, fue Comisario europeo de Energía
Ilmārs Poikāns, Investagdor de IA Letonia
Einars Repše, Político letón, fue Primer Ministro de Letonia
Eliyahu Rips, Israelí matemático
Knuts Skujenieks, Poeta letón, Periodista
Daina Taimiņa, Matemático letón
Guntis Ulmanis, Político letón, fue Presidente de Letonia
Jānis Vanags, Arzobispo de la Iglesia Luterana Evangélica de Letonia
Alfred Rosenberg, Político ruso, ideologo de la raza aria nazi

Véase también
Red de Utrecht

Referencias

Enlaces externos
 Universidad de Letonia

Universidades de Letonia
Edificios y estructuras de Riga
Red de Utrecht
Educación en Riga
Instituciones educativas establecidas en 1919

Universidad de Letonia


Mustafa Asım Köksal (d. 5 Eylül 1913, Develi – ö. 28 Kasım 1998, Ankara), İslam tarihi yazarı, şair, mutasavvıf.

31 yıl boyunca Diyanet İşler Başkanlığı'nda çalışmıştır.

Yaşamı
1913 yılında Kayseri'nin Develi ilçesinde doğdu. Babası Hafız Mehmed Edip Efendi, Annesi Döne Hanım'dır.  Babası 1914'te çalışmak için Arjantin'e gidip 22 yıl boyunca dönmediği için babasını görmeden büyüdü

İlköğrenimini 1927'de Develi Numune Mektebi'nde tamamladı. Çeşitli engeller yüzünden resmi öğrenime devam etme fırsatı bulamadı 1933 yılına kadar Kayseri Ulemasından Develi Müftüsü İzzet Efendi'den medrese usulüne göre "Mukaddimat-ı Ulum" (ilimlere giriş) eğitimi aldı. 1927'de Safahat'tan etkilenerek dini manzumeler yazmaya başladı. 1928-1930 arasında Develi Ticaret ve Sanayi Odası Başkatibi olarak çalıştı.

1933 yılında Ankara'da Diyanet İşleri Başkanlığı'nda memurluğa başladı; bu kurumda 31 yıl çalıştı. Ankara'da bulunduğu sıralarda Kerkük ulemasından Muhammet Efendi'nin öğrencisi oldu. İskilipli İbrahim Etem (Gerçekoğlu)'den tasavvuf terbiyesi alan Asım Köksal, aynı kişiden icazet aldı.

1936'da Mehmet Akif'in Mısır'dan döndükten sonra  İslam peygamberinin hayatı üzerine bir eser yazmak isteğini  gerçekleştiremeden ölmesi üzerine onun bu isteğini yerine getirmek üzere "Peygamberimiz" adlı eseri yazdı; eser, 1944'te yayımlandı.

İlk evliliğini 1936 yılında Neşadet Hanım ile yaptı ve bu evlilikten üç çocuğu dünyaya geldi.

1939 yılında  manzum eseri "Armağan" ve 1946'da manzum şiirlerinden oluşan "Ezanlar"  adlı kitaplarını yayınladı. 1946'da yayınladığı bir diğer eser olan "Gençlere Din Kılavuzu", daha sonra yayımlayacağı "İslam İlmihali" adlı eserin çatısını oluşturdu.

Neşadet Hanım'ın  1951 yılında ölümünden sonra ikinci evliliğini Şadan Hanım'la yaptı ve bu evlilikten dört çocuğu dünyaya geldi.

1964 senesinde İslâm Tarihi adlı eserini yazabilmek için emekli oldu. 34 yıl boyunca eserleri üzerinde çalıştı. 1950'li yıllarda Diyanet İşleri adına radyoda haftalık dini konuşmalar yaptı. İslam Tarihi kitabı Türkiye Yazarlar Birliği yönetim kurulunun kararı ve  teklifi ile1983 yılında  Siret'ün-Nebî Yarışmasına  katıldı.  Eser,  "9. Milletlerarası Siret Kongresi"'nde birinci  geldi. Türkiye Yazarlar Birliği, kendini 1995 yılının kültür adamı seçti. 1998 yılında Ankara'da öldü. Ankara'nın Keçiören ilçesine bağlı Bağlum Mezarlığı' na defnedildi.

Eserleri
 İslâm Tarihi - Hz. Muhammed Aleyhisselam ve İslamiyet (18 cilt)
 Hz. Hüseyin ve Kerbela Faciası
 Peygamberler Tarihi
 Gençlere Din Kılavuzu
 Tevbe
 Reddiye (Caetani'nin İslam tarihine reddiye)
 Peygamberler (manzum)
 Peygamberimiz (manzum bir siret)
 Sohbetler
 Armağan
 Ezanlar
 Bir Amerikalının 23 Sorusuna Cevap
 Türkçe Ezan Meselesi
 Şeyh Bedreddin (basılmamıştır)
 Şeyh Ahmet Kuddisi hayatı, mesleği, üstün kişiliği ve eserleri
 İslâm İlmihâli

Ödülleri
 1983 yılında 18 ciltlik İslam tarihi eseriyle "Pakistan Siret Ödülü"'nü kazandı.
 1995 yılında Türkiye Yazarlar Birliği tarafından "Yılın Kültür Adamı" seçildi.

Kaynakça
Özel

Genel

1913 doğumlular
1998 yılında ölenler
Develi doğumlular
İslam alimleri
Türk Sünniler
Türk mutasavvıflar
Ankara'da ölenler
Bağlum Mezarlığı'na defnedilenler
20. yüzyıl Türk şairleri

Mustafa Asım Köksal


An Carex mertensii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Gerald Webber Prescott ngan August Gustav Heinrich von Bongard. An Carex mertensii in nahilalakip ha genus nga Carex, ngan familia nga Cyperaceae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 C. m. mertensii
 C. m. urostachys

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Carex

Carex mertensii


There have been several political parties named the Workers League:

 Workers League (Ireland), sister organisation of the Workers' Revolutionary Party (UK)
 Workers League (Lebanon) (Toilers League)
 Workers League (UK), a split from the International Socialists (UK)
 Workers League (US), now known as the Socialist Equality Party

Political party disambiguation pages

Workers' League


Harriet Andersson  (n. 14 februarie 1932, Stockholm, Suedia) este o  actriță suedeză de teatru și de film. Printre cele mai cunoscute filme în care a jucat sunt cele regizate de Ingmar Bergman.

Biografie
Harriet Andersson urmează "Academia de Artă Dramatică" din Calle Flygare și, în paralel, cursurile de interpretare de la "Oscarsteatern" din Stockholm. Debutează în spectacole de revistă și apare în scurte filme publicitare. Joacă în teatrele din Malmö și Helsingborg. Rolurile din filmele Când doarme orașul și Submarinul 39 atrag atenția lui Ingmar Bergman asupra acestei actrițe dotate cu o exuberanță interpretativă puțin obișnuită la actorii nordici. Sub îndrumarea sa temperamentul ei dramatic impetuos se afirmă din  plin în Noaptea saltimbancilor, Lecția de dragoste și Surâsul unei nopți de vară.

Filmografie selectivă
 1949 Skolka skolan
 1950 Când doarme orașul (Medan staden sover), r. Lars-Eric Kjellgren
 1952 Submarinul 39 (Ubåt 39), r. Hampe Faustman
 1953 O vară cu Monika (Sommaren med Monika), r. Ingmar Bergman
 1953 Noaptea saltimbancilor (Gycklarnas afton), r. Ingmar Bergman
 1954 Lecția de dragoste (En lektion i kärlek), r. Ingmar Bergman
 1955 Surâsul unei nopți de vară (Sommarnattens leende), r. Ingmar Bergman
 1955 Visuri de femeie (Kvinnodröm), r. Ingmar Bergman
 1960 Prin oglindă (Såsom i en spegel), r. Ingmar Bergman
 1965 Podul din liane (Lianbron), r. Sven Nykvist
 1969 Bătălia pentru Roma (Der Kampf um Rom), r. Robert Siodmak

Referințe și note

Legături externe

Nașteri în 1932
Actori suedezi

Harriet Andersson


Oconee est une ville américaine située dans le comté de Washington, en Géorgie. Selon le recensement de 2020, sa population est de .

Liens externes

Municipalité en Géorgie (États-Unis)
Comté de Washington (Géorgie)

Oconee (Géorgie)


187283 Jeffhopkins este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
187283 Jeffhopkins este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  în cadrul proiectului CSS. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,78 ua, o excentricitate de 0,10 și o înclinație de 4,7° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 187001-188000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 2005
Centura de asteroizi

187283 Jeffhopkins


جبال أبان الأحمر جبال في نجد وتسمى قديما سنام نجد وعاصمه نجد وتقع حاليا غرب منطقة القصيم. اشتهر أبان الأحمر منذ سنين قديمه.

الموقع
يقع أبان الأحمر بين خطي عرض ( 8.57 30 25) وطول (00 45 42)، ويبلغ ارتفاعه حوالي 1,280 م (4,199 قدم). وتحيط به عدة قرى منها: الغضياء من الشمال. والعمودة، والجرذاوية وأبو طلح من الجنوب. والحنينية والمرموثة وضليع رشيد وخضراء من الشرق. وكحلة وفياضة والشعب من الغرب..ومن الأودية والشعاب التي تمر حول الجبل: وادي الرمة ووادي عطا عند لقائه بالرمة من الشمال. ومن الجنوب: شعيب أبو رمث وشعيب العمودة. ومن الشرق: شعيب جرار.

في الشعر
ذكر أبان الأحمر أيضا في قصائد مشهوره لبدوي بن عامر المظيبري:

المصادر

انظر أيضاً
 قائمة جبال السعودية

أبان

جبال أبان الأحمر


Leibold ist der Familienname folgender Personen:

 Friedrich Ernst Leibold (1804–1864), deutscher Botaniker
 Gerhard Leibold (* 1945), deutscher römisch-katholischer Theologe
 Giona Leibold (* 2000), deutsch-US-amerikanischer Fußballspieler
 Hermann Leibold (1888–1957), deutscher Fußballspieler
 Paul Francis Leibold (1914–1972), US-amerikanischer Geistlicher, römisch-katholischer Erzbischof von Cincinnati
 Reinhard Leibold (* 1947), deutscher Langstreckenläufer
 Tim Leibold (* 1993), deutscher Fußballspieler

Siehe auch:

 Leibolds
 Leipold
 Leybold

Leibold


Harry MacElhone (født 16. juni 1890 i Dundee, Skotland, død 1958) var en bartender fra det tidlige 20. århundrede, som er mest kendt for sin tid på Harry's New York Bar i Paris, som han købte i 1923.

MacElhone Han begyndte at arbejde på Ciro's Club i London efter Første Verdenskrig og udgav Harry of Ciro's ABC for Mixing Cocktails i 1921. På Ciro begyndte han at arbejde på sin tidligste version af The White Lady, der indeholdt gin, Crème de menthe, Triple sec og citronsaft.

Han udgav også Barflies and Cocktails, og arbejdede senere på Plaza Hotel i New York. Han er krediteret for at opfinde mange cocktails herunder Bloody Mary, Sidecar, Monkey gland, Boulevardier og en tidlig form af French 75. Fra 2011 fortsatte hans efterkommere med at drive Harry's Bar.

Referencer

Personer fra Dundee

Harry MacElhone


Galip Paşa Camii, Türkiye'nin İstanbul ilinin Kadıköy ilçesine bağlı Erenköy mahallesinde, Bağdat Caddesi üzerinde bulunan cami.

Osmanlı padişahları Abdülaziz ve II. Abdülhamid zamanında valilik ve nazırlık yapan Abdullah Galib Paşa tarafından, ölümünden dört yıl önce 1898'de yaptırılmıştır. Yapımı 1899'da sona ermiştir. İlave bölümü ise 1985 yılında Hacı Süleyman Tarman tarafından yapılmıştır.

Kadıköy'deki camiler
İstanbul'daki Osmanlı camileri
1890'larda tamamlanan camiler

Galib Paşa Camii


Yolanda Ventura Román (née le  à Barcelone) est une actrice et chanteuse de double nationalité espagnole et mexicaine, d'origine espagnole.

Biographie
Yolanda Ventura est la fille du trompettiste catalan Rudy Ventura. À 10 ans, elle est membre du groupe Parchís (où elle a pour surnom La ficha amarilla) formé à Barcelone en 1979 et qui sera le groupe musical pour enfants le plus populaire d'Espagne et d'Amérique latine pendant plus de cinq ans. Avec Parchís, elle enregistre plusieurs albums, tourne sept films et fait des tournées en Espagne et en Amérique latine.

Lorsqu'elle quitte le groupe en 1985, elle laisse la chanson au second plan pour se concentrer sur sa carrière d'actrice. Elle est la cousine du scénariste  qui donne son premier rôle de personne adulte. Elle trouve un contrat long sur la chaîne mexicaine Televisa. Elle s'installe dans ce pays en 1990, où peu de temps après, elle épouse son collègue acteur , dont elle est divorce en 2010. Elle est la mère d'un fils du même nom. Elle est actuellement en couple avec son collègue acteur Odiseo Bichir.

Elle est actrice dans différents feuilletons, séries télévisées, films, pièces de théâtre. En 2013, elle fait la couverture de l'édition mexicaine du magazine Playboy.

Filmographie

Séries télévisées
 Platos rotos (1985-1986) - Mariel
 Desafío (1990)
 Amor de nadie (1990-1991) - Astrid
 Muchachitas (1991-1992) - Gloria López
 El abuelo y yo (1992) - Teresa
 Corazón salvaje (1993-1994) - Azucena
 La paloma (1995) - Lilia Rivero
 El diario de Daniela (1998-1999) - Natalia Navarro Monroy
 Carita de ángel (2000-2001) - Julieta
 Atrévete a olvidarme (2001) - Liliana
 Cómplices al rescate (2002) - Clarita Torres
 ¡Vivan los niños! (2002-2003) - Dolores Herrera
 Bajo la misma piel (2003-2004) - Macarena Montiel
 Amy, la niña de la mochila azul (2004) - Angélica de Hinojosa
 Piel de otoño (2005) - Mayté Gómez
 Contra viento y marea (2005) - Isabel
 Yo amo a Juan Querendón (2007-2008) - Laura Berrocal
 En nombre del amor (2008-2009) - Angélica Ciénega
 La rosa de Guadalupe (2009-2016) - Dafne/ Raquel / Lula / Angelica / Nadia
 Cuando me enamoro (2010-2011) - Karina Aguilar
 La que no podía amar (2011) - Gloria
 Como dice el dicho (2011-2017) - Maricarmen / Alondra / Madre Teresa
 Amor bravío (2012) - Piedad Martínez
 Quiero amarte (2013-2014) - Genoveva
 La sombra del pasado (2014-2015) - Irma de Lagos
 Mujeres de negro (2016) - Giovanna
 Rosario Tijeras (2018) - Andrea Peralta
 La piloto (2018)  - León
Fuego ardiente (2021) - Pilar Ortiz de Ferrer
S.O.S me estoy enamorando (2021) - Elsa Ávila de Fernández

Cinéma
 Ritmo a todo color - Yolanda - (Máximo Berrondo, 1980)
 La guerra de los niños - Yolanda - (Javier Aguirre Fernández, 1980)
 Su majestad la risa - Yolanda - (Ricardo Gascón, 1981)
 Los Parchís contra el inventor invisible - Yolanda - (Mario Sábato, 1981)
 La segunda guerra de los niños - Yolanda - (Javier Aguirre Fernández, 1981)
 Las locuras de Parchís - Yolanda - (Javier Aguirre Fernández, 1982)
 La magia de los Parchís - Yolanda - (Mario Sábato, 1982)
 La gran aventura de los Parchís - Yolanda - (Mario Sábato, 1982)
 Parchís entra en acción - Yolanda - (Javier Aguirre Fernández, 1983)
 La noche de la ira - Ana - (Javier Elorrieta, 1986)
 ¿De qué se ríen las mujeres? - Abuela - (Joaquín Oristrell, 1997)
 Dos gallos de oro (Mario Hernández, 2002)
 El club de los idealistas - Elena - (Marcelo Tobar, 2020)

Notes et références

Voir aussi

Liens externes

Naissance en octobre 1968
Naissance à Barcelone
Actrice mexicaine de cinéma
Actrice mexicaine de telenovela
Actrice mexicaine de théâtre
Chanteuse espagnole
Enfant acteur espagnol
Acteur espagnol de cinéma
Playmate

Yolanda Ventura


Tatsuru Mukojima (født 9. januar 1966) er en tidligere japansk fodboldspiller.

Han har spillet for flere forskellige klubber i sin karriere, herunder Toshiba, Shimizu S-Pulse og Kawasaki Frontale.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Tatsuru Mukojima


Lesten steht für:
 Lesten, den deutschen Namen der Ortschaft Lestene in Lettland
 Lesten, von 1937 bis 1945 Name der Ortschaft Czernina in der Stadt- und Landgemeinde Góra in Polen
 Lesten (Wüstung), Wüstung bei Neuensin auf Rügen

Siehe auch:
 Lehsten
 Leesten

Lesten


Pınara (Likyaca: Pilleñni; Yunanca: τὰ Πίναρα, eskiden Artymnesus veya Artymnesos). Seydikemer yakınlarındaki Likya antik kenti.

Fethiye'ye 45 km mesafede Minare yakınında bulunmaktadır. Likya dilinde Pinale veya Pinara "yuvarlak" anlamına gelmektedir.

Yerleşim
Troya Savaşı'nda Troyalıların müttefikleri arasında yer aldığı İlyada'da belirtilen Pandarus anısına Pinara'da bir kült geleneği yerleşmişti. Bu da Pandarus'un Pinara'nın yerlisi olduğu sonucuna varılmasına neden oluştur. Ayrıca, mitolojiye göre Xanthos'un nüfusu çok artınca yaşlılardan bir grup kentten ayrılarak Kragos Dağı'nın (Babadağ) eteklerinde yuvarlak bir tepe üzerinde Pinara kentini kurmuşlardır.

Pinara Lykia birliği kentleri arasında 3 oya sahip olanlardan biridir. Bu da kentin döneminde önemli bir konuma sahip olduğunu göstermek, kalıntılar da bu görüşü doğrulamaktadır. Ancak Pinara ile ilgili tarihi ve epigrafik kayıtlar son derece azdır. Birkaç büyük deprem geçirmiş olan kent MS 8. yüzyıldan sonra önemini bütünüyle yitirmiştir.

Kentten günümüze ancak kaya mezarları ve lahit mezarlar ile sur duvarları, hamam, tiyatro, agora, odeon gibi yapıların kalıntıları ulaşmıştır.

Tarihçe
M.Ö. 334 yılında Büyük İskender Pinara'yı ele geçirmek için saldırı düzenler ve Pinara Antik Kenti kısa zamanda teslim olur. En yakın kent tarihi bilgileri Likya Yolu yürüyüş rotası üzerinde yer alan Pınara'da bulunan bir yazıta göre, kentin MÖ 340-334 arasında Karya Kralı Piksodaros'a bağlı olduğu düşünülüyor. Diğer antik kentler gibi MÖ 334'te Büyük İskender tarafından ele geçirilen kentin gümüş ve bronzdan birlik tipinde bastığı sikkeler MÖ 168-81 arasına tarihleniyor.

Mimari yapılar
Kente girişte dikkati çeken ve kentin karakteristik özelliklerinden dikdörtgen kaya mezarları bu dağın doğu yüzündeki dik kaya üzerinde yer almaktadır. Kentin mezar yapıları üzerinde de çalışmış olan Martin Seyer'e göre Pınara Likya'da mevcut tüm mezar tiplerine sahiptir ve sayıca olağanüstüdür. Pınara kentsel alanının bir kısmı, batıdan doğuya doğru eğimi olan arazi üzerinde kuzey güney doğrultusunda uzanmaktadır. Planda yer almayan bazilikanın yanı sıra agora, odeon gibi yapıların bulunduğu ve güneyde düz, açık bir alan ile sonlanan vadi deniz seviyesinden 360 metre yükseklikte yer alır ve doğusunda yaklaşık 30 m yükseliğinde kilise, konutlar, meydan, aşağı kalenin de bulunduğu kayalık bir tepe ile sınırlanır. Bu noktadan itibaren doğuya doğru 300 m seviyelerine düşen arazide hamam ve tiyatro yer alır. Nekropol alanı ise kentin çevresindeki kayalıklarda yoğunlaşmıştır.Bazilikanın da içinde bulunduğu vadinin güney ucu 35 metre boyunca dik bir şekilde dere yatağına doğru iner. Agora ve odeonun da bulunduğu vadinin daha güneyinde 4.2 m genişliğinde bir orta cadde, güneye doğru uzanmaktadır. Yolun batısındaki yapılar, dükkanlar ve kamusal yapılar olarak hizmet veriyor olabilirler. Bu orta cadde 56 güneyde büyük taş bloklar ile
döşenmiş bir alana çıkar. Bu alanın güneyi ise herhangi bir yapı ile sonlandırılmamış, manzaranın seyredilebileceği şekilde açık bırakılmıştır. Burası döneminin belki de seyir terası olan alanının, batı kenarında Roma mezar yapısı yer alır. Bu yapının da 9.5 m batısında kent bazilikası bulunmaktadır. Yapı doğu batı doğrultusunda dikdörtgen planlı, 19.35 m x 14.40 m ölçülerinde üç nefli bir bazilikadır. Yapının uzunluğu apsis yuvarlağının başlangıcına kadar 16.65 m, apsis yuvarlağı ile beraber 19.35 m'dir. Bazilikanın kuzey güney doğrultusunda genişliği 14.40 m'dir. Yapının bulunduğu alan oldukça sık bitki örtüsü ile kaplıdır. Bu sebeple bazilikasının kalıntıları da toprak ve bitki örtüsü ile iç içe geçmiş durumdadır. Kalıntıların bir kısmının da toprak altında kaldığı gözlemlenmektedir.

Kaynakça

Dış bağlantılar

Türkiye'deki Antik Yunan sitler
Türkiye'deki Romalı arkeolojik sitler
Likya antik kentleri
Muğla ilindeki arkeolojik sitler
Arkeoloji taslakları

Pınara


Australsk skeand (Anas rhynchotis) er en andefugl der lever i Australien og på New Zealand.

Noter
 Avibase - the world bird database

Eksterne henvisninger

Skeand
Fugle fra New Zealand
Svømmeænder

Australsk skeand


Økern Station (Økern stasjon) er en metrostation på Grorudbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger i kvarteret Økern i bydelen Bjerke mellem Hasle og Risløkka Stationer. Stationen ligger ved Økernsenteret med Østre Aker vei lige nord for og Økern Torg indenfor gåafstand.

I forbindelse med ombygningen af Ring 3 mellem Ulven og Sinsen og omlægningen af Østre Aker vei blev stationen moderniseret. Perronerne blev renoveret og fik indbygget vandbåren varme, så sne og is ikke bliver liggende om vinteren. Desuden blev stationen gjort let tilgængelig fra alle retninger. Arbejdet med ombygning og modernisering stod på fra oktober 2008 til 1. juni 2011.

Eksterne henvisninger

Noter

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1966

Økern Station


The Truce of Ulm () (also known as the Treaty of Ulm) was signed in Ulm on 14 March 1647 between France, Sweden, and Bavaria. This truce was developed after France and Sweden invaded Bavaria during the Thirty Years' War. Both invading nations forced Maximilian I, Elector of Bavaria, to conclude the truce and renounce his alliance with Emperor Ferdinand III. However, Maximilian broke the truce on 14 September and returned to his alliance with Ferdinand.

References

External links

Ulm
Ulm
1647 in France
Ulm
Ulm
1647 treaties
Treaties of the Swedish Empire
Ulm
Treaties of the Electorate of Bavaria
1647 in Europe
1647 in Sweden
17th-century military history of France

Truce of Ulm (1647)


Miguel Ângelo Monteiro Andrade (Belo Horizonte, 11 de outubro de 1991) é um advogado e político brasileiro, filiado ao Partido dos Trabalhadores (PT). É Deputado Federal por Minas Gerais.

Biografia
Miguel Ângelo candidatou-se pela primeira vez em 2022, candidato a deputado federal por Minas Gerais, quando foi eleito com 84.173 votos.

Miguel Ângelo é filho do ex-Deputado Durval Ângelo (PT).

É Presidente Municipal do PT de Contagem e foi ex-Ministro do Tribunal de Contas de Minas Gerais.

Referências

Naturais de Belo Horizonte
Deputados federais do Brasil por Minas Gerais
Membros do Partido dos Trabalhadores

Miguel Ângelo Monteiro Andrade


Jesper Loeser Severinsen Nordin (født 1975, København) er en dansk dirigent og komponist, der særlig har beskæftiget sig med opera og moderne kompositionsmusik.

Fra 1. Januar 2020 ansat som Musikchef for Aarhus Symfoniorkester

Uddannelse og karriere
Nordin blev uddannet på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium på valdhorn i 1999, og han fik ansættelse i Odense Symfoniorkester som hornist.

I 2002 fik han orlov fra symfoniorkestret for at blive dirigent. Nordin blev optaget på Københavns Musikkonservatoriums dirigentlinje i 2002. Han fik plads i solistklassen, og blev færdig i december 2006. Hans lærere var bl.a. Giancarlo Andretta, Frans Rasmussen, Tamás Vetö og Dan-Oluf Stenlund. Han fik desuden private timer hos Janos Fürst.

Siden har han dirigeret alle landets professionelle orkestre, heriblandt Odense Symfoniorkester og Sjællands Symfoniorkester, kor og ensembler. Han har også dirigeret orkestre fra Finland, Sverige, Ungarn, Ukraine og England. På Det Kongelige Teater har han været assisterende dirigent fra 2004, og han har medvirket i mere end 25 forestillinger, heriblandt en komplet opførsel af Der Ring des Nibelungen af Richard Wagner.

I perioden 2008-2010 var han ansat som Studienleiter (Indstuderingsleder) på Det Kgl. Teater. I 2012 vandt han en dansk konkurrence for dirigenter, som blev afholdt af Dansk Kapelmesterforening.

Han har uropført over 100 nyskrevne værker og har en tæt kontakt med sin generations danske komponister. Som komponist og arrangør er han opført at bl.a. Odense Symfoniorkester, DR Vokalensemblet og Det Kgl. Teater. Derudover har han været med til at uropføre flere nyskrevne værker, bl.a. Edina Hadžiselimovićs opera Waiting in nowhere på Det Kongelige Teater i 2010.

Siden april 2019 har han været dirigent for Prinsens Musikkorps.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dirigenter fra Danmark
Komponister fra Danmark
Personer fra København

Jesper Nordin


قانون ستوكس تم تسميته على العالم جورج جابرييل ستوكس. ينص على أن «قوة مقاومة المائع لكرة تسقط سقوطاً حراً فيه تتناسب طردياً مع معامل لزوجة هذا المائع، وقطر الكرة وسرعتها الحدية».
وهذا القانون ينطبق فقط علي مدي معين للسرعة، أماإذا زادت عن حد معين فإن قوة مقاومة المائع تصبح متناسبة تناسباً طردياً مع مربع السرعة.

إذا القوة التي تقام على شكل كروي شعاعه  هو:

أين  هي اللزوجة الديناميكية للمائع (با/ثانية).
هذا القانون يستعمل لحساب سرعة الترسيب، وأيضا لحساب لزوجة السوائل، وتحليل الجزئيات المعلقة.

ويأخذ في الاعتبار:
 , السرعة القصوى للسقوط (بالمتر/ثانية).
 , شعاع الشكل الكروي (بالمتر).
 , قوة جي (بالمتر/ثانية²).
 , الفرق بين الكثافة والجسيمات والمائع (بالكيلوغرام/متر³).
 , اللزوجة الديناميكية للمائع (با/ثانية).

مقالات ذات صلة

 داين
 تصويل
 جريان ستوكس
 فيزياء الكرة النطاطة

مراجع

جريان الموائع
قوانين فيزيائية

قانون ستوكس


Barbara Jordan (født 21. februar 1936 i Houston, død 17. januar 1996), var en amerikansk politiker fra Texas. Hun sad i repræsentanternes hus i USA 1973 - 1979.

Noter

Politikere fra USA
Personer fra Houston

Barbara Jordan