Hrvatska nogometna liga – Jug (također i kao Hrvatska republička nogometna liga – Jug, Hrvatska regionalna liga – Jug) je bila jedna od četiri skupine Hrvatske nogometne lige u sezoni 1985./86., te je predstavljala ligu trećeg stupnja natjecanja nogometnog prvenstva Jugoslavije.
Sudjelovalo je 14 klubova, a prvak je bio "Zmaj" iz Makrske.

Ljestvica

 Kardelejvo – tadašnji naziv za Ploče

Rezultatska križaljka

 Izvori:

Povezani članci
 Druga savezna liga Jugoslavije 1985./86.
 Hrvatska liga – Istok 1985./86.
 Hrvatska liga – Sjever 1985./86.
 Hrvatska liga – Zapad 1985./86.
 Dalmatinska liga – Južna skupina 1985./86.
 Dalmatinska liga – Srednja skupina 1985./86.
 Dalmatinska liga – Sjeverna skupina 1985./86.

Izvori
 arhiv.slobodnadalmacija.hr, "Slobodna Dalmacija", 1985. godina
 arhiv.slobodnadalmacija.hr, "Slobodna Dalmacija", 1986. godina
 arhiv.slobodnadalmacija.hr, "Slobodna Dalmacija", br. 12767, god. XLIV, objavljeno 26. svibnja 1986., str. 17 ("Sport"), (26. kolo i konačna ljestvica), preuzeto 28. kolovoza 2019.
 Marinko Perić: "Povijest sporta Cetinske krajine", Sinj, 1989., str. 139-140
 Ivan Jurić: Narona / Neretva : 1919 - 1994, Metković, 1995., , str. 231
 Jurica Gizdić: "80 godina Jadrana, Kaštel Sućurac, 2002., , str. 148-150
 Jurica Gizdić: "Stobrečki Primorac", Stobreč, 2003., , str. 97-99
 Jurica Gizdić: "Vječni Zmaj pod Biokovom", Makarska, 2007., , str. 113-114
 Milorad Dujmović, Ante Livaja: "Nogometni klub Dinara Knin : 1913-2013.", Knin, 2013., , str. 96

1985-86 Jug
1985-86 Jug
 Jug

Hrvatska nogometna liga – Jug 1985./86.


Justicia clausseniana é uma espécie de planta do gênero Justicia e da família Acanthaceae.

Taxonomia
A espécie foi descrita em 1996 por Sheila Regina Profice.
O seguinte sinônimo já foi catalogado:
 Sericographis clausseniana  Nees

Forma de vida
É uma espécie terrícola e arbustiva.

Descrição

Conservação
A espécie faz parte da Lista Vermelha das espécies ameaçadas do estado do Espírito Santo, no sudeste do Brasil. A lista foi publicada em 13 de junho de 2005 por intermédio do decreto estadual nº 1.499-R.

Distribuição
A espécie é encontrada nos estados brasileiros de Espírito Santo e Rio de Janeiro.
Em termos ecológicos, é encontrada no domínio fitogeográfico de Mata Atlântica, em regiões com vegetação de floresta ombrófila pluvial.

Notas
Contém texto em CC-BY-SA 4.0 de Chagas, E.C.O.; Costa-Lima, J.L. Justicia  in Flora e Funga do Brasil.

Ligações externas
 Justicia clausseniana no projeto Flora e Funga do Brasil
 Justicia clausseniana no portal do Centro Nacional de Conservação da Flora (Brasil)

Acanthaceae
Justicia
Plantas descritas em 1996
Plantas
Flora do Brasil
Flora do Espírito Santo (estado)

Justicia clausseniana


En el transporte de contenedores en puertos y terminales ferroviarias, se conoce como spreader al sistema elevador instalado entre la carga y el equipo de elevación (grúa), y como tal su función es enganchar y posteriormente elevar-descender contenedores que cumplen con la norma ISO.

Se suele tratar de marcos telescópicos que se ajustan a la longitud del contenedor (20', 30', 40' o 45') (spread en inglés "extender", "desplegar") y se acoplan a las cuatro esquinas superiores del contenedor, cerrándose con la ayuda de los twistlocks o cerrojos giratorios. También se denomina spreader a elevadores de contenedores que no son ajustables.

Muchos spreader cuentan con una especie de «aletas», conocidas como flippers que se pueden cerrar y que permiten centrar el spreader cuando se colocan sobre el contenedor. El operario de la grúa puede cerrar los flippers hacia abajo o hacia arriba.

También se denomina spreader al dispositivo de la carretilla pórtico que se utiliza para trasladar contenedores en las terminales. Al margen de los spreaders que toman el contenedor desde arriba, también hay sistemas que toman los contenedores vacíos de forma lateral, los sidelifters.

También hay spreader que se utilizan en «modo twin» (twin en inglés significa "gemelo"). Estos sistemas permiten manejar dos contenedores de 20' a la vez, como si se tratara de un solo contenedor de 40' o poco más. El hueco entre los contenedores se puede regular de forma progresiva hasta que se alcanza una longitud total de 40' o 45'. Este sistema permite reducir el tiempo de carga o descarga de los barcos.

Referencias

Containerspreader

Infraestructuras de transporte
Puertos
Transporte de mercancías

Spreader


චතුරංගුලි හූනා (Gehyra mutilata, එමෙන්ම four-clawed gecko, stump-toed gecko, tender-skinned house gecko, sugar lizard, හෝ Pacific gecko, හෝ butiki යන නම්වලින් ද හඳුන්වයි) යනුවෙන් හැඳින්වෙන්නේ බොහෝදුරට අග්නිදිග ආසියාවට ආවේණික පුළුල් ව්‍යාප්තියක් පෙන්වන හූනන් විශේෂයකි. මෙම විශේෂය ලොව පුරා ශ්‍රී ලංකාව, ඉන්දු චීනය, සහ එ.ජ. පැසිෆික් දූපත් වල ද ව්‍යාප්ත වී ඇත. මෙම හූනා තරමක් තරබාරු අතර, සියුම් සමක් ඇත. සාමාන්‍යයෙන් සමේ පැහැය මෘදු දම්/රෝස පැහැයට හුරු අළු පැහැති අතර, ලාබාල නිදර්ශකවල රන් පැහැ ලහ දැකගත හැක. මෙම ලප පරිණත වීමේ දී ක්‍රමයෙන් මැකී යයි.

විස්තරය
හිස දිගටි ය. හොඹුව ඇස් සහ කන් විවර අතර දුරට වඩා දිගටි ය. මෙය අක්ෂි කූපයේ විෂ්කම්භය මෙන් 1.3 ගුළණයක් පමණ වේ. නළලේ මධ්‍ය ඇලියක් සහිත ය. කර්ණ විවරය තරමක් විශාල අතර, මන්දාණ්ඩාකාර ය. සිරුර සහ ගාත්‍රා ද තරමක් දිගටි අතර, අපරව පසු ගාත්‍රා මායිම් කරමින් සමෙහි නැමුමක් පවතියි. ඇඟිලි කෙටි අතර, පාදමේ ජාලාකාර ස්වභාවය අඩු හෝ වැඩි විය හැක. අධර තැල්ල කෝණික අතර, එය මධ්‍ය ඇලියක් ඔස්සේ බෙදී ඇත. ඉහළ පෘෂ්ඨය සහ ගෙල කුඩා කණිකාකාර කොරපොතුවලින් ආවරණය වී ඇති අතර, පිටෙහි ඒවා විශාලතම සහ පැතලි ස්වභාවයක් ගනියි. උදරීය කොරපොතු මධ්‍යස්ථ ප්‍රමාණයේ වේ. තුණ්ඩය චතුරස්‍රාකාර, පළල් එකක් වන අතර, ඉහළින් මධ්‍ය බෙත්මක් ඇත. නාසා විවර තුණ්ඩය, පළමු අධරය සහ නාසික ත්‍රිත්වය අතරින් සිදුරු වී ඇත. ඉහළ පෙදෙස මඳක් විශාල ය. වල්ගය අවපාතනය වූ, සාමාන්‍යයෙන් තියුණු, කුඩා පාර්ශ්වික දන්තුර සහිත ය. එහි ඉහළ පෘෂ්ඨය ඉතා කුඩා පැතලි ශල්කවලින් ආවරණය වී ඇත. එහි පහළ පෘෂ්ඨය සාමාන්‍යයෙන් විශාල තීර්යක් පළල් වූ ශල්කවලින් අවාරණය වී ඇත.

හොඹුවේ සිට ජම්බාලිය තෙක් දිග අඟල් 2.25කි. වල්ගය අඟල් 2.25කි.

ව්‍යාප්තිය

මෙම විශේෂය ශ්‍රී ලංකාව, බුරුමය, මැලේසියාව, පිලීපනය, ඉන්දුනීසියාව, නිව් ගිනියාව, ප්‍රංශ පොලිනීසියාව, මැස්කැරෙනස් සහ සීෂෙල්ස්, බටහිර මෙක්සිකෝව, මෝයි, හවායි වැනි ප්‍රදේශ ගණනාවක පුළුල්ව ව්‍යාප්ත වී ඇත.

චර්යාව
සෙසු බොහෝ හූනන් මෙන්, සාමාන්‍යයෙන් වන බිම්, ගල් සහිත ප්‍රදේශ, සහ මානව ජනාවාසවල දිවි ගෙවීමට ප්‍රිය කළ ද මෙම විශේෂය ද අවට පරිසරයට බෙහෙවින් අනුවර්තනය වී ඇත. හවායිහි වැලි සහිත වෙරළ තීරයන්හි ඉතා සුලබ මෙම හූනන් විශේෂය ආක්‍රමණික විශේෂයක් යැයි සැලකේ. මානව නිවෙස් තුළ වසන මෙම හූනන් මිනිසුන්ට එතරම් බියක් නොපෙන්වයි. මිනිසුන් ද මෙම විශේෂය පිළිබඳ එතරම් අවධානයක් යොමු නොකරන්නේ මොවුන් නිශාචර ක්‍රියාකාරී විශේෂයක් වීම සහ බිත්ති සහ සිවිලිම් වැනි උස් ස්ථානවල වැඩි වේලාවක් ගත කිරීමත් නිසායි. මොවුන් කරදරකාරී විශේෂයක් ලෙස නොසැලකෙන්නේ නිවෙස්වල කෘමීන් මර්දනයට මොවුන් වැදගත් කාර්යභාරයක් ඉටුකරන හෙයිනි.

මෙම විශේෂය තරමක් විශාල හූනන් විශේෂයක් වන අතර දිග 12 cm පමණ වේ. මොවුන්ගේ වලිගය සිරුරේ දිගට ආසන්න දිගක් තෙක් වර්ධනය විය හැක.

බොහෝ හූනන් මෙන් මෙම විශේෂය ද අණ්ඩජ, එනම් ප්‍රජනනය සිදු කරන්නේ බිත්තර මගිනි.

චතුරංගුලි හූනන් සාමාන්‍යයෙන් ටොකේ හූනන් සමග සහයෝගයෙන් දිවි ගෙවයි. මෙය හූනන් අතර අසාමාන්‍ය චර්යාවකි.

ආශ්‍රේයයන්

හූනෝ
ආසියාවේ උරගයින්
ශ්‍රී ලංකාවේ උරගයින්
ජපානයේ උරගයින්

Gehyra mutilata


Herrernes let-fluevægt boksekonkurrence ved sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro blev afholdt  i perioden 6.-14. august 2016 i Riocentro.

Tidsoverigt
Alle tider er i brasiliansk tid (UTC−3).

Let-fluevægt (herrer)

Boksning under sommer-OL 2016 – Let-fluevægt (herrer)


ශාන්ත සිල්වෙස්තර විද්‍යාලය, මහනුවර () ආරම්භ කරනු ලැබුවේ 1940 දීය. එය පිහිටා තිබෙන්නේ මහනුවර නගර මධ්‍යයේය. මෙය බාලක පාසලක් වන අතර පාලනය කරනු ලබන්නේ රජය විසිනි.

වර්තමානයේ මෙහි ආචාර්ය මණ්ඩලය 150 ක් පමණ වන අතර සිසුන් 3500 ක් පමණ ඉගනුම ලබයි.

ඉතිහාසය

ශාන්ත සිල්වෙස්තර විදුහල ආරම්භ කරනු ලැබුවේ 1940 දී රොබට් එම්. පෙරේරා පියතුමන් විසිනි.

විදුහල්පතිවරුන්

{| bgcolor="#f7f8ff" align="center" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#CCCCCC" align="center"
| width="100" | කාල සීමාව
| width="200" | විදුහල්පති
| width="220" | විශේෂ
|-
|1940-49
| D. රොබට් M. පෙරේරා O.S.B. || නිර්මාතෘ
|-
|1949-68
|  D. J. N. සෙනවිරත්න (M.A.Hons. (Columbia), B.A.Hons. (London), Cert. Cey. History, Trd.) ||
|-
|1968-70
|  K. S. ගුණරත්න (B.A. (London) – Trained) ||
|-
|1970-76
| W. B. ගොපල්ලව (B.A.Hons. (London) – Trained) ||
|-
|1979
|  A. කරුණාරත්න || තාවකාලික
|-
|1976-95
|  බර්ටි නිල්ලගොඩ (B.Sc. (Cey.)) ||
|-
|1995-98
|  අශෝක B හේරත්) ||
|-
|1998-2001
|  G. W. අබේසිංහ||
|-
|2001
|  බන්දුල ගුණවර්ධන || තාවකාලික
|-
|2001–2017 නොවැම්බර්
|  T. රනිල් . S. මීටියාගොඩ  || විශ්‍රාමික
|-
|2017 නොවැම්බර්-වර්තමානය
|P.G.S. බණ්ඩාර || වර්තමාන විදුහල්පති
|}

පාසල් අනන්‍යතාවය
පාසල් ගීතය

1940 සිට විවිධ පාසල් ගීත භාවිත කරන ලදී. ප්‍රථම පාසල් ගීතය වුයේ "පාසල් මවුනි ජය වේවා.". එනමුත් 1970 සිට වර්තමානය දක්වා පසල් ගීතය වනුයේ "දන මන රන්ජිත" නම් ගීතයයි.
පාසල් නිළ ලාංජනය

පාසල් දිවුරුම

I am legitimate of my Alma mater St. Sylvesters college, with a long prestigious history.
In order to achieve the maximum benefits of my school days, I do hereby affirm to carry out my tasks under the supervision and guidance of the principal and the staff, and guide my colleagues along the correct path, to follow the rules and regulations of the school to the world, to maintain cordial relationship with the whole student population of the school, to actively participate in the matters pertaining to subject of study, to respect and honour my school, with all my might and to follow the path of distinguished old Sylvestrians.

පාසලේ ඇති විවිධ සමිති , සංගම් හා ක්‍රීඩා
ලැයිස්තුව

 Art Unit – Ridee Pahan Weta Add
 Association Of Occult Investigation
 Astronomical Society
 Athletics'
 Badminton Union
 Boxing
 Broadcasting And Media Unit
 Buddhist Pupil's Association
 Cadet Band
 Cadetting Army
 Cadetting Navy
 Cadetting Junior Air Force
 Catholic And Christian Circle
 Chess
 Commerce Society
 Cricket Union
 Debating Forum
 Drama Society
 Drug Prevention Unit
 Electronics Society
 English Literary Association
 Environmental Society

 Environmental Task Force
 Football
 Gymnastic
 Hindu Students Association
 Hockey
 Information Technology Club
 Interact Club
 Islamic Union
 Junior Global Link Club
 Karate
 Lifting
 Mathematics Society
 Music Circle
 New Invention Unit
 Photographic Club – The Dark
 Psychology Association
 Quiz Circle
 Radio Group
 Road Traffic Warden
 Rugby Union

 Rugger Team (Dark Horses)
 Science And Technology Society
 Scrabble club
 Sinhala Literary Association
 Social Services Society
 Squash
 Swimming
 Sylvestrians Magazine
 Table Tennis
 Tamil Literary Association
 Teachers' Guild
 Unesco Circle
 United Nations' Children's Forum
 Volleyball Union
 Wild Life Union
 Wushu
 Youth Exploration Society

අසන්න ජයග්‍රහණ

Cadeting
Cadet Eastern Band All Island 1st Place and overall 30th time Champions

 Hermanloose Throphy
  2019- Army~ 1st Runners-up
        Navy~ 2nd Runners-up
  2018- Army~Champion
        Navy~ 2nd Runners-up
  2018 All Island Champions
       Throphy
        Airforce Junior~
        1st Runners-up

ක්‍රීඩා
 Silver Medalist, 1st Asian Youth Athletics Championship

චෙස්
 U 17 Champion - Sri Lanka Schools Individual Chess Championship 2015
 U 15 Equal Champion - Sri Lanka Schools Individual Chess Championship 2015
 U - 18, 3 rd place - Sri Lanka National Youth Finals - 2015
 Sri Lanka National Chess Championship 2015 - Champion - Dulan Edirisinghe (2001)'''

බාහිර මුලාශ්‍ර

 විකිපීඩියා ඉංග්‍රීසි පිටුව
 St. Sylvester's College OBA
 St. Sylvester's College OBA
 The Official Facebook page
 The Official Facebook Meme Page (Vester's Trollbase)

ශාන්ත සිල්වෙස්තර විද්‍යාලය


نادي غويونيون  نادي كرة قدم فرنسي يلعب في دوري الدرجة الوطنية . تم تأسيس النادي في سنة 1940 .

مراجع

أندية الدوري الفرنسي
أندية كرة قدم أسست في 1940
أندية كرة قدم في بورغوني- فرانش كومتيه
أندية كرة قدم في فرنسا
الرياضة في سون ولوار
تأسيسات سنة 1940 في فرنسا

نادي غويونيون


Vandrealbatros (Diomedea exulans) er en stormfugl, der lever på den sydlige halvkugle.

Eksterne henvisninger
  Netfugl.dk
  Avibase - the world bird database

Stormfugle
Atlanterhavets fugle
Det Indiske Oceans fugle
Stillehavets fugle

Vandrealbatros


Polikistik over sendromu (PCO), yumurtalıklarda birçok küçük iyi huylu kist oluşmasıyla beliren bir hastalıktır. Yumurtalıkta oluşan ve kist olarak adlandırılan bu organizmalar yumurtalıkların çevresine yerleşmiş çok sayıda yumurta hücresidir. Bu hücreler ultrasonda özel bir görüntü oluşturmaktadırlar.

Polikistik over sendromu genel anlamda 35 yaş ve altında bulunan yaş gruplarını tehdit etmektedir. Genç kızlarda da görülebilmektedir. Yumurtalıklarda bulunan kist ile karakterize olarak meydana gelen hormonal bir problemdir. PCO, hipofiz bezinden salgılanan LH hormonunun anormal şekilde üretilmesinden kaynaklanmaktadır. FSH Hormonu ise düşük veya normaldir. LH/FSH oranı artmıştır. Bu, kadınlarda düzenli olarak yumurtlama olmamasına neden olur (bazıları düzenli olarak adet görürken, bazıları ise yılda yalnızca birkaç kez adet görebilir.). Yumurtlama düzensizliğinin sonucu olaraksa erkeklik hormonunda bir artış gözlenir. "LH'daki artış overde erkeklik hormonu üretimini artırır. Salgılanan bu erkeklik hormonları (androjenler) yağ dokusunda östrojene dönüşmekte, bu östrojen LH üretimini artırmakta ve bir kısır döngü ortaya çıkmaktadır. Bu kısır döngü kilo kaybı ya da yumurtalıkların baskılanması gibi etkenlerle kırılabilir. Yine kilo fazlalığına bağlı olarak insüline karşı bir direnç ortaya çıkmakta ve sonuç olarak hormonal denge bozularak yine bu kısır döngüye ulaşılmaktadır."

Nedenleri
Polikistik over sendromu meydana getiren neden tam anlamıyla tespit edilmiş değildir. Polikistik over sendromunda kişinin vücudunda birçok hormonal soruna neden olabilmektedir. Buna bağlı olarak da kadınlarda tüylenmeye neden olabilmektedir bunun yanı sıra akne de oluşabilir.

Sendroma maruz kalan kadınların büyük çoğunluğunda ilerlemiş şişmanlığa bağlı insülin direncine maruz kalabilirler. Fakat bu durum kadınlardaki hormonal bozukluğu ileri düzeye taşıyabilmektedir.

Belirtileri

 Adet düzensizliği
 Sivilcelenmede artış
 Cilt yağlanması
 Tüylenmede artış
 Kısırlık
 Kilo artışı
Erkek tipi kellik
Baş ağrısı
Ağır kanama

Tanısı
Eğer kişilerde adet düzensizliği ve tüylenme oluşmuşsa polikistik  over sendromu  tanısı çok kolaylıkla koyulabilir. Ancak kan testleri ile de görülebilen bazı bulguları da vardır. Özellikle testosteron hormonunun miktarı ile anlaşılabilen bir hastalıktır. Testosteron hormonunun yanı sıra böbrek üstü bezlerinin de hormon düzeyine bakılmasında yarar vardır. Eğer bu hormonların seviyesinin kan testleri ile yüksek olduğu gözlenirse tanı hemen koyulabilir. Fakat adet düzensizliği ve tüylenme şikayeti ile gelen kadınlarda bu testlerin yapılmasının da fazla bir gereği yoktur. Polikistik over sendromu açıkça bellidir.

Riskler

Polikistik over sendromu olan kadınlar için olası riskler şunlardır:

 Endometriyal hiperplasiya: Uterusun (Rahmin) iç çeperini örten müköz membran olarak tanımlanan endometriyum, over hormonlarının etkisiyle değişiklikler göstermektedir. Bu değişiklikler döllenmiş bir ovumun implantasyonuna hazırlık amacına yöneliktir ve implantasyonun gerçekleşmemesi durumunda olay menstruasyonla sonlanır. Sağlam bir doku yönünde patolojik doku şekillenmesi olarak tanımlanan hiperplasiya ise yeni oluşan elementlerin şekilleri ve işlevleri bakımından kendilerini oluşturan dokulardan ayırt edilemeleri sonucunu doğurmaktadır.
 Endometriyal kanser (Rahim duvarı kanseri): Bu riskin doğrudan sendroma mı yoksa obezite, hiperinsulinemi (kandaki insülin düzeyinin aşırı yükselmesi) ya da hiperandrojenizme (androjenik yetmezlik) mi yol açacağı tam olarak belirlenememiştir.
 İnsülin direnci/Tip II diyabet
 Yüksek tansiyon
 Dislipidemi
 Kalp rahatsızlıkları
 İnme
 Kilo alımı
Düşük

Tedavisi
Tedavi şekli bebek sahibi olmak isteyenlere göre değişim gösterir. Bu tedavide aşama aşama giden bir tedavi yöntemi uygulanır. Eğer başvuran kişi çocuk sahibi olmak istemiyorsa yapılacak birkaç tane uygulama vardır. İlk öncelikli olarak adet düzensizliği sorunu çözülür. Uzun süre adet görmeyen kadınlarda östorojenin etkisi ile rahim kanseri riski de artar. İkinci aşama ise tüylenmenin önüne geçmektir. Tüylenmenin önüne geçmek için antiandrojenler kullanılır. En iyi yöntem ise doğum kontrol haplarıdır. İnsülin direncine bağlı olarak gelişen kilo problemini de düzenlemek gerekmektedir. Hastaya uygulanan diyetler ve egzersizler en başarılı tedavi yöntemleridir. Çocuk sahibi olmak isteyen kadınlarda ise, kişinin insülin direncini ayarlamak ve yumurtlamasını sağlamak gerekir. Polikistik over sendromu hastalığına sahip bazı kadınlarda haplarla yumurtlama oluşturuluyor ve çocuk sahibi olabiliyorlar.

Kaynakça

Dış bağlantılar
 Polikistik Over Sendromu (PCOS)
 Şikago Üniversitesi Polikistik Over Sendromu Merkezi
 Polikistik Over
Polikistik Over Sendromu (PCOS): Belirtileri, Nedenleri ve Tedavisi

Kadın hastalıkları

Polikistik over sendromu


Bourmont ist eine Ortschaft und eine Commune déléguée in der französischen Gemeinde Bourmont-entre-Meuse-et-Mouzon mit  Einwohnern (Stand ) im Département Haute-Marne in der Region Grand Est.

Mit Wirkung vom 1. Juni 2016 wurden die Gemeinden Bourmont und Nijon zu einer Commune nouvelle mit dem Namen Bourmont-entre-Meuse-et-Mouzon zusammengelegt.

Geografie
Bourmont liegt am rechten Ufer der oberen Maas, die hier tief in das Plateau von Langres einschneidet. Das Gebiet gliedert sich in einen auf etwa 330 m hoch gelegenen Westteil an der Maas und einen Ostteil, der nach einer markanten Geländestufe ein von Wald bedecktes Plateau auf ca. 450 m Meereshöhe bildet (Bois de Bourmont). Das Dorf Bourmont thront auf der Spitze eines langgezogenen Bergsporns namens Montagne du Conat etwa hundert Meter über der Maas.

Zur Commune déléguée Bourmont gehört auch der Ortsteil Gonaincourt – bis 1973 eine selbständige Gemeinde.

Bevölkerungsentwicklung

Sehenswürdigkeiten

 Kirche Mariä Himmelfahrt (Église de l'Assomption-de-Notre-Dame)
 Kirche St. Joseph
 Kirche St. Martin im Ortsteil Gonaincourt
 Felsenklippe Falaise de Cona

Wirtschaft und Infrastruktur
In Bourmont sind neun Landwirtschaftsbetriebe ansässig (Getreide- und Gemüseanbau, Milchwirtschaft).

Durch Bourmont führt die Fernstraße D 16 von Leurville nach Vrécourt. Zwölf Kilometer südöstlich von Beirmont besteht ein Anschluss an die Autoroute A 31 von Toul nach Langres. Der anderthalb Kilometer von Essegney entfernte Bahnhof Charmes liegt an der Bahnstrecke Blainville-Damelevières–Lure. Am Maasufer verläuft die Bahnstrecke Culmont-Chalindrey–Toul ohne Halt.

Persönlichkeiten
 Edmond Haraucourt, französischer Schriftsteller, geboren am 18. Oktober 1856 in Bourmont

Belege

Weblinks

Ort in Grand Est
Commune déléguée im Département Haute-Marne
Bourmont-entre-Meuse-et-Mouzon
Gemeindeauflösung 2016

Bourmont


Joshua "Josh" Aloiye Okogie (Lagos, 1 de setembro de 1998) é um jogador nigeriano de basquete profissional que atualmente joga pelo Phoenix Suns da National Basketball Association (NBA).

Ele jogou basquete universitário por Georgia Tech e foi selecionado pelos Timberwolves como a 20º escolha geral no draft da NBA de 2018. Ele também representa a Seleção Nigeriana.

Primeiros anos
Okogie emigrou com sua família para os Estados Unidos quando ele tinha três anos. A família se estabeleceu em Snellville, Geórgia, onde Okogie começou a jogar basquete na Shiloh High School.

Carreira universitária

Como calouro em Georgia Tech, Okogie teve médias de 16,1 pontos e 5,4 rebotes e foi nomeado para a Equipe de Calouros da ACC. Em seu segundo ano, Okogie liderou a universidade em pontuação com média de 18,2 pontos. Após a temporada, ele se declarou para o draft da NBA de 2018, mas não contratou um agente, deixando em aberto a possibilidade de retornar à universidade . No entanto, ele confirmou suas intenções ao entrar no draft da NBA em 21 de maio.

Carreira profissional

Minnesota Timberwolves (2018–Presente)
Em 21 de junho de 2018, o Minnesota Timberwolves selecionou Okogie como a 20ª escolha geral no draft da NBA de 2018. Em 2 de julho de 2018, ele assinou um contrato de 4 anos e US$11.4 milhões com o Timberwolves.

Depois que Jimmy Butler foi negociado no início de novembro, Okogie entrou no time titular e teve média de quase 22 minutos na temporada.

Em 29 de janeiro de 2019, ele foi nomeado membro da Equipe Mundial do Rising Stars Challenge de 2019.

Carreira na seleção
Okogie joga pela Seleção Nigeriana e participou da Copa do Mundo de 2019.

Estatísticas da carreira

NBA

Temporada regular

Playoffs

Universitário

Fonte:

Basquetebolistas olímpicos da Nigéria
Basquetebolistas do Minnesota Timberwolves
Basquetebolistas da Geórgia (Estados Unidos)
Basquetebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2020
Pessoas vivas
Nascidos em 1998
Naturais de Lagos (Nigéria)
Basquetebolistas da Nigéria

Josh Okogie


Aceasta este o listă de filme britanice din 1973:

Lista

Note

Legături externe
 Filme britanice din 1973 la Internet Movie Database

Vezi și
1973 în Marea Britanie
1973 în film
1973 în televiziune

 *Listă
britanice
Liste de filme britanice

Listă de filme britanice din 1973


حي ابن خلدون هو أحد الأحياء السكنية بغربي مدينة تونس، وهو إداريا تابع لولاية تونس.

مراجع

أحياء مدينة تونس
ولاية تونس

حي ابن خلدون


الملك لله مسلسل تلفزيوني كوميدي سوري اجتماعي من إخراج فواز عبد لكي وبطولة:
 خالد تاجا
 نادين
 حسام تحسين بيك
 باسم ياخور
 أندريه سكاف
 رامي حنا
 أمية ملص
 ندين تحسين بيك
المسلسل من إنتاج عام 2000.

مراجع

مسلسلات تلفزيونية بدأ عرضها في 2000
مسلسلات تلفزيونية كوميدية سورية

الملك لله (مسلسل)


Hong Kong (a Região Administrativa Especial da República Popular da China ) e a República de Singapura são ex-colônias britânicas que mantiveram relações comerciais desde o século 19 e se tornaram importantes centros financeiros, mantendo missões diplomáticas e escritórios comerciais para promover suas relações bilaterais.

Além de ser representado pela Embaixada da China, o Governo da Região Administrativa Especial de Hong Kong também opera um Escritório Econômico e Comercial de Hong Kong em Singapura. Da mesma forma, além de sua Embaixada em Pequim, Singapura tem um Consulado-Geral em Hong Kong. Quando Hong Kong estava sob domínio britânico, era conhecida como Comissão de Singapura.

História

Singapura e Hong Kong começaram a ser negociados no século XIX. De acordo com jornais de Hong Kong, a ideia de uma rivalidade entre Hong Kong e Singapura existia desde 1900. Em 1923, a Associação Japonesa de Singapura publicou um livro chamado The Introduction of Singapore, que mostrava que havia relações comerciais entre Hong Kong e Singapura e que havia navios mercantes japoneses operando rotas entre Hong Kong e Singapura.

Quando Hong Kong e Singapura estavam ambos sob domínio britânico, alguns funcionários serviriam como governadores de Hong Kong antes de se tornarem governadores dos estreitos assentamentos (ou, posteriormente, de Singapura) ou vice-versa.

Por exemplo, Cecil Clementi foi governador de Hong Kong entre 1925 e 1930 e governador dos assentamentos estreitos entre 1930 e 1934. Robert Black foi governador de Singapura entre 1955 e 1957 e governador de Hong Kong entre 1958 e 1964.

Além disso, eles introduziriam práticas em uma colônia que haviam introduzido na outra. Por exemplo, quando Clementi era governador dos assentamentos estreitos, os chineses foram nomeados para o Conselho Executivo dos Assentamentos estreitos, como foi o caso com o Conselho Executivo de Hong Kong.

Da mesma forma, quando Black era governador de Hong Kong, ele implementou a localização do serviço público em Hong Kong, como havia ocorrido em Singapura. Ele também nomeou pessoas locais em Hong Kong para se tornarem altas autoridades no governo de Hong Kong.

Lee Kuan Yew, que se tornou o primeiro-ministro de Singapura em 1959, visitou Hong Kong várias vezes durante seu mandato e expressou opiniões sobre o desenvolvimento político de Hong Kong. Em 1984, a Declaração Conjunta Sino-Britânica foi assinada entre a China e o Reino Unido afirmando que o primeiro assumiria Hong Kong em 1 de julho de 1997, estimulando ondas de migrações em massa de Hong Kong. Conseqüentemente, o governo de Singapura emitiu uma cota de 25.000 vistos de imigrantes familiares para pessoas em Hong Kong.

Em 1997, Tang Liang Hong, o líder do Partido dos Trabalhadores em Singapura, fugiu para a Austrália. Publicou o livro Memórias de Tang Liang Hong durante sua estada em Hong Kong com o auxílio da Universidade Chinesa de Hong Kong. Em 2000, a Universidade Chinesa de Hong Kong conferiu um doutorado honorário a Lee Kuan Yew, para a insatisfação do Sindicato de Estudantes da universidade. O sindicato organizou um abaixo-assinado para instar a universidade a rescindir a decisão.

Em 17 de setembro de 2014, Lee Hsien Loong, o Primeiro-Ministro de Singapura, visitou Hong Kong e se encontrou com Leung Chun Ying, o Chefe do Executivo de Hong Kong. Leung Chun Ying e Lee Hsien Loong falaram sobre a cooperação e interação entre Hong Kong e Singapura, incluindo habitação, planejamento do uso do solo e infraestruturas. Leung Chun Ying também organizou um banquete para regalar Lee Hsien Loong.

Após a morte de Lee Kuan Yew em 23 de março de 2015, Leung expressou condolências pela morte de Lee, enviando uma mensagem a seu filho, Lee Hsien Loong, o primeiro-ministro de Singapura.

Em 30 de junho de 2015, Amos Yee, um blogueiro de Singapura, foi condenado a quatro semanas de prisão  por enviar um vídeo criticando Lee Kuan Yew. Sindicatos de estudantes de oito universidades em Hong Kong protestaram perto do Consulado Geral de Singapura em Hong Kong para instar o governo de Singapura a libertar Amos Yee.

Relações comerciais
Em 2012, o valor das mercadorias exportadas de Hong Kong para Singapura foi de US $ 2,53 bilhões,  enquanto o valor das mercadorias exportadas de Singapura para Hong Kong foi de 16,8 bilhões de dólares norte-americanos. Hong Kong exportou principalmente máquinas, metais preciosos e instalações de transporte para Singapura,  enquanto Singapura exportou principalmente máquinas, petróleo refinado e metais preciosos para Hong Kong.

A Câmara de Comércio de Singapura foi estabelecida em Hong Kong em setembro de 1995.

Relações culturais
Em abril de 2004, Singapura e Hong Kong assinaram um Memorando de Entendimento sobre Cooperação Cultural. Para coordenar a assinatura do memorando, o Fringe Club organizou o Festival da Cidade, que teve como foco Singapura em 2006.

A Escola internacional de Singapura, a única escola internacional organizada pelo Ministério da Educação de Singapura, funcionou em Kennedy Town, Hong Kong, de setembro de 1991 a 1995, quando foi inaugurado um campus em Aberdeen.

Incidente da Terrex em 2016
Nove Terrex não declarados pertencentes às Forças Armadas de Singapura, encontrados em um navio porta-contêineres registrado em Taiwan a caminho de Kaohsiung,Taiwan para Singapura após um exercício de treinamento militar, foram apreendidos por funcionários da alfândega de Hong Kong em 23 de novembro de 2016, durante uma verificação de rotina em Terminal de Carga Kwai Chung , Hong Kong.  Os veículos ficaram detidos por quase dois meses sob suspeita de tráfico de equipamentos militares.

O Ministério da Defesa Nacional da República da China emitiu um comunicado após o incidente afirmando que os porta-aviões Terrex pertenciam ao Exército de Singapura e deveriam ser enviados de volta a Singapura após o Exercício Starlight, um exercício militar conjunto entre o Exército de Singapura e o Exército taiwanês. O Ministério da Defesa de Singapura admitiu o incidente e acrescentou que os porta-aviões da Terrex foram descarregados e expressou esperança de que possam ser despachados de volta para Singapura o mais rápido possível.

Em 28 de novembro de 2016, o porta-voz do Ministério das Relações Exteriores da República Popular da China, Deng Shuang, disse em uma entrevista coletiva que "O Governo da China fez representações ao Governo de Singapura, solicitando que Singapura siga as leis pertinentes de Hong Kong e cooperar com o Governo de Hong Kong para resolver esta questão. O Governo da China sempre se opôs veementemente a qualquer país com laços diplomáticos com a China, mantendo relações oficiais com a República da China em qualquer forma, incluindo intercâmbios militares e cooperação. Solicitamos que o governo de Singapura observe o princípio da política de Uma China. " Em 29 de novembro, a Ministra das Relações Exteriores de Singapura, Vivian Balakrishnan, destacou que "Nossas relações com a China e nossas interações com Hong Kong e Taiwan são baseadas estritamente em nossa política de uma China. Cumprimos consistentemente essa política e os entendimentos alcançados quando estabelecemos relações diplomáticas com a China em 1990 e continuaremos a fazê-lo."

Em janeiro de 2017, as autoridades de Hong Kong disseram que haviam concluído suas investigações e liberariam os veículos da Terrex para Singapura. Concluiu-se que o Governo de Singapura não pode ser responsabilizado pela violação, uma vez que foi o destinatário dos veículos militares quem infringiu a lei. O capitão do navio porta-contêiner da companhia marítima American President Lines foi acusado de não possuir a licença exigida para os transportadores da Terrex. Os veículos chegaram a Singapura em 30 de janeiro.

Ver também

 Relações exteriores de Hong Kong
 Relações exteriores de Singapura

Links externos

 Escritório Econômico e Comercial de Hong Kong em Singapura
 Consulado Geral de Singapura em Hong Kong (em chinês)

Relações entre Hong Kong e Singapura
Relações internacionais

Relações entre Hong Kong e Singapura


Döllenme, yeni bir bireysel organizma oluşturma veya yavruların gelişimini başlatmak için gametlerin kaynaşması olayı.

Hayvanlarda döllenme

Dişi eşey hücresi yumurta, erkek eşey hücresi spermle döllenir ya da partenogenetik olarak uyarılır. Yumurta, spermleri kendine çekmek için bazı özel kimyasallar salgılar. Yumurtanın mukopolisakkrit dış kısmında oluşan bu kimyasala fertilizin denir. Her yumurta hücresi, kendi türüne uygun fertilizin maddesi salgılar. Eğer yumurta suyu kılcal bir boru içerisine konursa, spermalar bu kılcal borunun ağzında toplanır. Bu kemotropizm hareketidir. Döllenme sırasında sperm yumurtaya değer değmez, Antifertilizin denilen maddeyi salgılayarak yumurta fertilizini nötralize eder. Döllenme sırasında akrozomdan salınan "Hyaluronidaz" enzimi ile yumurtanın dışındaki Corona radiata'yı eriterek spermin yumurtaya ulaşması sağlanır. Sperm yumurta içerisine girer girmez, girdiği yerden başlayarak bir döllenme zarı oluşturur. Buna Kabuk Tepkimesi denir. Bu tepkimenin nasıl oluştuğu tam olarak bilinmemekle beraber, deneysel olarak bu zar kaldırıldığında birçok spermanın yumurtaya girmesine olanak tanır. Kural olarak bir yumurtaya bir sperma girer, (Monospermi), fakat bazı hayvan gruplarında birden fazla sayıda sperm yumurtaya girebilir (Polispermi). Döllenme zarı oluştuktan sonra hiçbir sperm yumurtaya giremez. Birleşme sırasında iğ iplikleri çekirdeğe yaklaşır ve daha sonra ikiye ayrılarak birbirinden uzaklaşır. İğ ipliklerinin oluşumu mayozun devamını (Metafaz 2) ve segmentasyonu başlatır. Normalde yumurta hücresinin geçirgen olmayan zarı, döllenme sonrasında geçirgen hâle gelir ve metabolik aktivitesini arttırır. Yumurta, hücre içindeki depo besinleri kullandıktan sonra, zar aracılığıyla madde alışverişi yapmaya başlar. Döllenme öncesinde bulunmayan enzimlerin sentezine ve protein sentezine başlanır. Böylece segmentasyon başlar ve gelişme devam eder.

Bitkilerde döllenme

Bitkilerde dişi organın stigması üzerine gelerek çimlenen polenden gelişen polen tüpü, stilusdan geçerek genellikle mikropilden, bazen de kalazandan embriyo kesesine ulaşır. Polen tüpü içindeki spermlerden biri yumurta hücresi ile birleşerek zigotu, bir diğeri de embriyo kesesi sekonder çekirdek ile birleşip, triploid endospermi (besi dokuyu) oluşturur. Zigot ileriki dönemlerde bölünerek embriyoyu meydana getirir.

Gelişim biyolojisi
Üreme ve gelişme
Gebelik

Döllenme


Ivan od Antiohije (fl. 431.) bio je patrijarh Antiohije od 429. do 441. godine. Poznat je po tome što je u vrijeme izbijanja nestorijanskog spora svog prijatelja Nestorija, arhiepiskopa Konstantinopola, nastojao pomiriti s Ćirilom patrijarhom Aleksandrije. Kada je godine 431. sazvan Prvi efeški Sabor na kome se spor trebao razriješiti, Ivan je na njega kasnio, što je Ćiril iskoristio te ga je započeo bez Ivana i njegovih pristalica. To je omogućilo da se Nestorijeva shvaćanja proglase heretičkim. Nekoliko dana kasnije, Ivan je sazvao protusabor na kome je rehabilitirao Nestorija i osudio Ćirila. Međutim, samo dvije godine kasnije Ivan se pomirio s Ćirilom, ali je zbog toga izgubio veliki broj svojih pristalica.

Izvori

 The Oxford Dictionary of the Christian Church (3rd ed.), p. 887

Kršćanstvo
Ekumenski sabori
Životopisi, Bizant

Ivan od Antiohije


"HL7", tamamen gönüllü olarak geliştirilen ve uluslararası sağlık standartlarını oluşturmaya yönelik Health Level Seven, Inc. ve bunun yanı sıra bu kapsamda geliştirilmiş bazı standartları işaret eder (örn. HL7 v2.x, v3.0, HL7 RIM vs.)

Amerika Ulusal Standart Enstitüsü  (ANSI) tarafından yetkilendirilen Standards Developing Organization  (SDO) tarafından, merkezi Ann Arbor, Michigan, ABD'de bulunan bir takım tarafından geliştirilmektedir.1987'de Hastane Bilgi Yönetimi Sistemleri (HBYS)'ne yönelik bir standart geliştirmek için kurulan HL7, günümüzde klinik veri'nin iletiminde birçok kurum ve kuruluşda tercih edilen yegane standarttır. HL7, elektronik sağlık verilerinin takası, ilişkilendirilmesi, paylaşılması ve kullanımına hizmet eden geniş çaplı bir framework geliştirmeye adanmıştır. Sağlık Hizmetleri'nin klinik çalışmaları ve yönetimini, iletimi ve değerlendirilmesini sağlamak için dünyanın en çok tercih edilen standartıdır.

HL7, tercih edildiği kurumlara, zaman, işgücü ve nakit harcamadaki düşüş olarak geri dönmektedir.

Genel bakış

Hastaneler, geleneksel olarak hasta takibi ve faturalandırmada birden fazla bilgisayar sistemi kullanırlar. Tüm bu sistemler, birbirleri ile iletişimlerini koruyabilmek için arayüzlere ihtiyaç duyarlar. HL7, sağlık hizmetlerine yönelik birçok elektronik ekipmanın bu işi kotarmasında büyük rol oynayabilir. Sağlık hizmetlerine yönelik yapılarda bir hastaya kullanılan ilaç tabelası gibi büyük çapta verilerin iletilmesi gerekebilir. Bu, (HL7 gibi) ortak bir dil olmadan başarılması oldukça güç bir iştir. Bu tıpkı bir öyküyü okumaya benzer, eğer öykü Türkçe yazılmışsa (ya da HL7 ile) okumak ve anlamak oldukça kolay olacaktır ancak Türkçe dışında bir dille yazıldığında (HL7 uyumlu değil) onu anlamak için bir (fiyatları 10 ila 100 milyar arasında değişen) tercüman tutmak gerekecektir.

Arka plan ve Yapısal Şema
HL7 1987'de 14 üye ile başlayıp günümüzde dünya çapında 37 ülkede 500'ü kurumsal 2200 üye sayısına ulaşmıştır. Bu üyelerin klinik verilerin yönetiminin geliştirilmesi hususunda bazı tanımlanmış ortak yargıları mevcuttur.

Dış bağlantılar

 HL7 Global
 HL7 Introduction
 HL7 Tools

Kaynakça
 HL7 Nedir

Uluslararası standartlar
Elektronik sağlık kayıtları standartları
ANSI standartları

Health Level 7


Svijet

Natjecanja

Svjetska natjecanja

Kontinentska natjecanja

Europska natjecanja

Osnivanja
 Fulham F.C., engleski nogometni klub
 Sunderland A.F.C., engleski nogometni klub
 Swindon Town F.C., engleski nogometni klub
 Cliftonville F.C., sjevernoirski nogometni klub
 FC St. Gallen, švicarski nogometni klub

Rekordi

Nagrade

Ostali događaji

Rođenja

Smrti

Hrvatska i u Hrvata

Natjecanja

Timski športovi

Pojedinačni športovi

Osnivanja

Rekordi

Nagrade

Ostali događaji

Rođenja

Smrti

Izvori

Vanjske poveznice

Šport u 1879.


Paraleucobryum enerve ist eine Laubmoos-Art aus der Familie Dicranaceae. Ein Synonym dieser Art ist Dicranum enerve Thed.

Merkmale
Das Moos mit aufrechten, bis etwa fünf Zentimeter hohen Stämmchen bildet dichte weißlichgrüne bis gelbgrüne Polster. Die aufrecht abstehenden Blätter sind lang gespitzt, ganzrandig oder an der Spitze schwach gesägt. Die breite Blattrippe ist am Rücken glatt und nimmt am Blattgrund etwa vier Fünftel oder mehr, nach oben hin die gesamte Blattbreite ein, sodass die schmale Blattlamina aus rechteckigen Zellen nur in der unteren Blatthälfte vorhanden ist. Der Rippenquerschnitt ist dreischichtig mit einer mittleren Schicht chlorophyllhaltiger und je einer dorsalen und ventralen Schicht hyaliner Zellen.

Sporophyten werden nur sehr selten gebildet. Sporenreife ist im Sommer. Die Seta ist ein bis zwei Zentimeter lang und trägt eine zwei bis drei Millimeter lange Kapsel.

Standortansprüche und Verbreitung
Paraleucobryum enerve ist kalkmeidend und wächst auf silikatischem Gestein. In Mitteleuropa sind die Vorkommen auf die Gebirgslagen beschränkt, in den Alpen ist es meist oberhalb der Baumgrenze zu finden.

Neben den europäischen Vorkommen gibt es solche in Asien sowie in Nord- und Mittelamerika.

Quellen
 Jan-Peter Frahm, Wolfgang Frey: Moosflora (= UTB. 1250). 4., neubearbeitete und erweiterte Auflage. Ulmer, Stuttgart 2004, ISBN 3-8252-1250-5.
 Flora of North America

Weblinks

Dicranaceae (Familie)
Dicranaceae

Paraleucobryum enerve


Eris değişik anlamları olan bir kelimedir ve

 Eris (cüce gezegen): Güneş Sistemi'nde bilinen en büyük cüce gezegen (geçici adı 2003 UB313)
 Eris (mitoloji), Yunan mitolojisinde anlaşmazlık ve uyumsuzluk tanrıçası
 Eris (hayvan), Salticidae familyasına bağlı bir örümcek cinsi

Eris


Dominic getur átt við eftirfarandi:
 Dominic Howard
 Dominic Scott Kay
 Dominic Perrottet
 Dominic Calvert-Lewin
Mannanöfn

Dominic


Francisco Villarreal Torres (Ciudad Juárez, Chihuahua, 1930 - Ibídem, 24 de marzo de 1996) fue un político y luchador social chihuahuense, miembro del Partido Acción Nacional, fue miembro fundador de diversas instituciones benéficas y presidente municipal de Ciudad Juárez.

Francisco Villarreal inició su actividad política como activista político de las Campañas panistas en Ciudad Juárez, fue muy cercano a personajes como Francisco Barrio Terrazas, por lo que después de las Elecciones de 1986, mantuvo una huelga de hambre al igual que Luis H. Álvarez para exigir la limpieza de dichas elecciones. Posteriormente en 1992 fue candidato a la Presidencia Municipal de Ciudad Juárez, resultando electo al mismo tiempo que el PAN ganaba la Gubernatura del estado, su administración se caracterizó por la nutrida Obra Pública realizada, sobre todo en cuestión de infraestructura carretera, así como por el gran desarrollo de la Industria maquiladora, también durante su administración se mantuvieron conflictos con el Gobierno Federal por las exigencias del Gobierno Municipal a la Federación, a que este último que le retribuyera a los municipios fronterizos el dinero que cobra por concepto de peaje en los cruces hacia los Estados Unidos. Ante la inercia del Gobierno Federal, el entonces Presidente Municipal decidió instalar casetas de peaje a las afueras de los Puentes Internacionales para de esa manera obtener dichos recursos necesarios, acciones que fueron ampliamente respaldas por la consciente sociedad Juarense. Estas acciones, a su vez, fueron motivo de su encarcelamiento por instrucciones del Gobierno Federal, convirtiéndose así en el único Alcalde preso en funciones, al salir se declaró de nuevo en huelga de hambre, para de esa manera continuar con su lucha por un trato justo de la Federación hacia los municipios fronterizos.

Falleció el 24 de marzo de 1996 en su natal Ciudad Juárez, En su honor existe una transitada Avenida en Ciudad Juárez que lleva su nombre.

Véase también
 Elecciones estatales de Chihuahua de 1992

Enlaces externos
 In memoriam: Francisco Villarreal Torres (1930-1996)

Nacidos en Ciudad Juárez
Políticos de Chihuahua
Miembros del PAN de Chihuahua
Presidentes municipales de Ciudad Juárez
Activistas de México
Fallecidos en Ciudad Juárez

Francisco Villarreal Torres


WCW bir Amerikan güreşi federasyonudur. Tam adı World Championship Wrestlingdir. 1989 yılında başka bir adla Ted Turner satın almış ve adını WCW yapmıştır. Eric Bischoff'u WCW başkanı yapmıştır. Ted Turner'a ait TNT kanalında 1996'dan 1999'a kadar yayınlanmıştır. 2001 yılında finansal sorunlar nedeniyle batmıştır.

Transferler
WCW özellikle başka federasyondan ünlü güreşcileri yüksek maliyetle transfer etmesiyele tanınır.
 1991 yılında Junk Yard Dog ve Lex Luger'ı WWF'den aldılar.
 1994 yılında Randy Savage ve Hulk Hogan'ı WWF'den aldı.
 1996 yılında Kevin Nash ve Scott Hall'ı WWF'den aldı.
 1997 yılında Bret Hart'ı WWF'den aldı.

WCW kemerleri
 WCW World Heavyweight Championship
 WCW United States Championship
 WCW World Tag Team Championship
 WCW Cruiserweight Championship
 WCW Cruiserweight Tag Team Championship
 WCW World Television Championship
 WCW Hardcore Championship
 WCW United States Tag Team Championship
 WCW World Six-Man Tag Team Championship
 WCW International World Heavyweight Championship
 WCW Women's Championship
 WCW Women's Cruiserweight Championship

WCW programları
 WCW Sunday Edition
 WCW Monday Nitro
 WCW Prime
 WCW Thunder
 WCW Goldgvıgen

WCW aylık şovları
 Souled Out: Ocak ayı
 WCW Mayhem: Ocak ayı
 Wrestle War: Şubat ayı
 Chi-Town Rumble: Şubat ayı
 Uncensored: Mart ayı
 Spring Stampede: Nisan ayı
 Beach Blast: Haziran ayı
 The Great American Bash: Haziran ayı
 Hog Wild: Ağustos ayı
 Fall Brawl: Eylül ayı
 Halloween Havoc: Ekim ayı
 Battlebowl: Kasım ayı
 Starrcade: Aralık ayı

Dış bağlantılar
 Güreşmania: Amerikan Güreşi - WCW Şov İncelemeleri

Eski Time Warner kuruluşları
National Wrestling Alliance
Atlanta'da spor
Amerika Birleşik Devletleri merkezli eğlence şirketleri
World Wrestling Entertainment tarihi
Georgia merkezli şirketler
Connecticut merkezli şirketler
1988'de kurulan şirketler
2001'de kapanan şirketler

World Championship Wrestling


Irina Walker, née Irina de Roumanie (en roumain : ) le  à Lausanne (Suisse), est la troisième fille du roi  et de son épouse Anne de Bourbon-Parme. Déchue de son titre et de ses droits au trône en 2014, après avoir été impliquée dans des combats de coqs illégaux, elle retrouve son titre de princesse en 2020.

Jeunesse

Irina de Roumanie naît le  à la clinique de Montchoisi à Lausanne, en Suisse. Elle est la troisième fille du roi  et de la reine Anne.

Irina passe son enfance dans les résidences familiales de Lausanne, en Suisse, et d'Ayot St Lawrence, au Royaume-Uni. Ses sœurs et elle séjournent durant leurs vacances chez leurs grands-parents, à la villa Sparta en Italie avec la reine Hélène, et au Danemark auprès de la princesse Marguerite et du prince René. Les princesses se faisaient raconter par leur père, .

Elle fait ses études primaires et secondaires en Europe. Alors que ses quatre sœurs se sont installées aux États-Unis, Irina reste avec ses parents dans leur maison familiale en Suisse, avant de déménager à son tour en Amérique.

Vie professionnelle
Dans les années 1970, Irina commence à travailler en tant que spécialiste, avant de devenir évaluateur principal d'argenterie à la salle des ventes de Christie's à Genève.

Activités en Roumanie
En 1990, après  d'exil de la famille royale roumaine, la sœur aînée d'Irina, Margareta, et sa sœur cadette Sofia, se rendent en Roumanie à la suite de la révolution de 1989 et du renversement du dictateur communiste Nicolae Ceaușescu ; Irina participe avec sa famille à l'aide aux victimes. Lorsque la situation en Roumanie finit par s'apaiser, Irina et ses deux enfants Michael et Angelica se rendent en Roumanie pour passer Noël en 1997, avec le reste de la famille royale.

Contrairement à ses sœurs, Irina n'assume que peu d'engagements au nom de la monarchie roumaine, à l'exception d'une visite à l'Académie roumaine avec la princesse Marie et d'une cérémonie d'investiture, ainsi que des célébrations du  de la princesse héritière en 2009 et du  du roi  en 2011.

En , Irina assiste aux funérailles du roi  à Bucarest.

Mariages et famille
Le , la princesse Irina de Roumanie épouse John Kreuger (né le  à Solna, en Suède), fils de Torsten Kreuger et de Diana Blanchefleur Hedberg. Le couple a deux enfants : Michael Torsten (né le  à Coos Bay, dans l'Oregon) et Angelica Margareta Bianca (née le  à Coos Bay). Irina et John divorcent en 2003 après  de mariage.

Le , Irina se marie en secondes noces avec John Wesley Walker (né le  à Douglas, dans le Missouri).

Arrestation en 2013
En , Irina et son époux sont arrêtés pour avoir fait partie d'un réseau illégal de combats de coqs, et sont accusés au niveau fédéral d'avoir exploité une entreprise illégale de jeux d'argent dans leur ranch près d'Irrigon, dans l'Oregon. Selon l'acte d'accusation, dix combats de coqs ont été organisés dans leur ranch entre  et , lesquels ont rapporté jusqu'à  par jour grâce aux droits d'entrée, à la nourriture et aux boissons, ainsi qu'aux jeux d'argent. En , Irina et John Walker plaident coupable d'avoir exploité une entreprise de jeu illégale et sont condamnés à trois ans de probation. Dans le cadre d'une négociation de peine avec les procureurs fédéraux, le couple accepte de vendre des biens immobiliers, et de verser  au gouvernement. Irina déclare à l'audience : .

Le , le roi  déchoit Irina de ses titres royaux et la retire, de même que tous ses descendants (ses deux enfants et ses trois petits-enfants), de l'ordre de succession au trône. En , cependant, sa sœur Margareta annule la décision de son père et Irina retrouve son titre de princesse.

Titulature
  –  : Son Altesse Royale la princesse Irina de Roumanie, princesse de Hohenzollern-Sigmaringen.
  –  ; depuis le  : Son Altesse Royale la princesse Irina de Roumanie.

Honneurs dynastiques
  Dame de la décoration royale du gardien de la Couronne roumaine (2017).

Ascendance

Liens externes

 .
 .
 .

Références

Personnalité féminine roumaine
Princesse de Hohenzollern-Sigmaringen
Irina
Personnalité roumaine du XXe siècle
Personnalité roumaine du XXIe siècle
Naissance en février 1953
Naissance à Lausanne
Princesse de Roumanie

Irina Walker


Viscount Bolingbroke is a current title in the Peerage of Great Britain created in 1712 for Henry St John. He was simultaneously made Baron St John, of Lydiard Tregoze in the County of Wilts. Since 1751, the titles are merged with the titles of Viscount St John and Baron St John in the same peerage.

Family background
John St John (1585–1648) was the nephew of Oliver St John, 1st Viscount Grandison (1559–1630), lord deputy governor of Ireland from 1616 to 1622, and distant cousin of the Barons St John of Bletsoe, later Earls of Bolingbroke.

Grants of titles

Baronetcy in 1611
John St John later represented Wiltshire in Parliament and was a strong royalist during the Civil War. On 22 May 1611, he was created a Baronet, of Lydiard Tregoze in Wiltshire, in the Baronetage of England.

Baronies and viscountcies
A younger son of John St John, 3rd Baronet, was elected for Wiltshire and Wootton Bassett, Wiltshire, as was his son in turn (4th Baronet). In 1716 the latter was created Baron St John, of Battersea in the County of Surrey, and Viscount St John, with remainder to his second son (who inherited) and in default third son, as his eldest son Henry St John had already been created Baron St John, of Lydiard Tregoze, and Viscount Bolingbroke in 1712 (see below). He also represented Wootton Bassett in Parliament. In 1751 his son, the 3rd Viscount, succeeded his uncle as 2nd Viscount Bolingbroke and 2nd Baron St John according to a special remainder in the letters patent.

The titles have remained united since. The son of the "second son" mentioned, the 3rd and 4th Viscount, was elected briefly for Cricklade, Wiltshire.  the titles are held by his descendant, the 8th Viscount Bolingbroke and 9th Viscount St John. He lives in New Zealand.  As of 28 February 2014, the present Baronet has not successfully proven his succession and is therefore not on the Official Roll of the Baronetage, with the baronetcy considered dormant since 1974.

The titles Baron St John, of Lydiard Tregoze in the County of Wilts, and Viscount Bolingbroke were created in the Peerage of Great Britain in 1712 for the politician and orator the Hon. Henry St  John, the eldest son of Henry St John, 1st Viscount St John. The peerages were created with remainder to his father and his male heirs. Lord Bolingbroke died childless and was succeeded according to the special remainder by his nephew, the second Viscount, who had already succeeded as third Viscount St John in 1749 (see above).

Family seats and abodes

An established family seat was, from 1420 until sale in 1943, Lydiard House, Lydiard Tregoze, Wiltshire.

From 1648 until 1765 the family had a house near to London, namely the forerunner to the wider Battersea Park area, Bolingbroke House, which was then in the county of Surrey.  This became the de facto seat of the lord of the manor title inherited from the 1st Baronet from Viscount Grandison, buried there with great pomp in 1648.  In 1742 the then Lord Bolingbroke, who, in spite of his attainder, had been enabled to inherit the estate by an Act of 1725, lent the manor house to his friend Hugh Hume, 3rd Earl of Marchmont. Later he settled there himself, either in 1743 or early in the following year and there spent the remainder of his life. He was buried in the family vault in Battersea Church in 1751. His nephew and heir Frederick, second Viscount Bolingbroke, sold the Battersea estate about 1763. It was purchased by John Viscount Spencer, created Earl Spencer in 1765.

Coat of arms

The heraldic blazon for the armorials of the St John family is: Argent, on a chief gules two mullets or. This can be translated as: a white shield with a red rectangle at the top holding two golden stars.

St John Baronets, of Lydiard Tregoze (1611)
 Sir John St John, 1st Baronet (died 1648)
 Sir John St John, 2nd Baronet (1638–1657)
 Sir Walter St John, 3rd Baronet (1622–1708)
 Sir Henry St John, 4th Baronet (1652–1742) (created Viscount St John in 1716)

Viscounts St John (1716)
 Henry St John, 1st Viscount St John (1652–1742)
 John St John, 2nd Viscount St John (–1749)
 Frederick St John, 2nd Viscount Bolingbroke, 3rd Viscount St John (1732–1787)
 George Richard St John, 3rd Viscount Bolingbroke, 4th Viscount St John (1761–1824)
 Henry St John, 4th Viscount Bolingbroke, 5th Viscount St John (1786–1851)
 Henry St John, 5th Viscount Bolingbroke, 6th Viscount St John (1820–1899)
 Vernon Henry St John, 6th Viscount Bolingbroke, 7th Viscount St John (1896–1974)
 Kenneth Oliver Musgrave St John, 7th Viscount Bolingbroke, 8th Viscount St John (1927–2010)
 Henry FitzRoy St John, 8th Viscount Bolingbroke, 9th Viscount St John (1957–2011)
 Nicholas Alexander Mowbray St. John, 9th Viscount Bolingbroke, 10th Viscount St John (born 1974)

(The current Viscount's eldest son is his heir apparent.)

Viscounts Bolingbroke (1712)
 Henry St John, 1st Viscount Bolingbroke (1678–1751)
 Frederick St John, 2nd Viscount Bolingbroke, 3rd Viscount St John (1732–1787)
see above for further succession

See also
 Baron St John
 Earl of Bolingbroke
 Viscount Grandison
 Earl of Orkney

Notes

References

External links

 Kidd, Charles, Williamson, David (editors). Debrett's Peerage and Baronetage (1990 edition). New York: St Martin's Press, 1990.

Viscountcies in the Peerage of Great Britain
Peerages created with special remainders
St John family
Noble titles created in 1712
1712 establishments in Great Britain

Viscount Bolingbroke


A Marinha dos Estados Unidos teve quatro navios chamados USS Montana:

 : um cruzador blindado da Classe Tennessee que serviu de 1908 a 1921; renomeado Missoula em 1920.
 : um couraçado Classe South Dakota cancelado incompleto em 1922.
 : um couraçado da Classe Montana cancelado em 1943.
 : um submarino de ataque da Classe Virginia em serviço desde 2022.

USS Montana


Émile Nourry cuyo seudónimo era Pierre Saintyves (Autun, Saône-et-Loire el 6 de diciembre de 1870 - París el 27 de abril de 1935) fue un librero, editor y folclorista francés precursor de los estudios folcloristas en Francia.

Bajo el seudónimo de Pierre Saintyves publicó muchos libros. Fue presidente de la Sociedad del folklore francés y director de la Revista de folclore francés y la revista de antropología y profesor de la Escuela de Antropología de París.

Obras
 La Réforme intellectuelle du clergé et la liberté d'enseignement, Nourry, 1904
 Le miracle et la critique historique, Nourry, 1907
 Les saints successeurs des dieux. I. L'origine du culte des saints II. Les sources des légendes hagiographiques. III. La mythologie des noms propres  , Nourry, 1907
 Les Vierges mères et les naissances miraculeuses, 1908
 Les reliques et les images légendaires. Le miracle de Saint Janvier, Les reliques du Buddha, Les images qui ouvrent et ferment les yeux, Les reliques corporelles du Christ, Talismans et reliques tombés du ciel  , Mercure de France, 1912, 340 p.
 La force magique : du mana des primitifs au dynamisme scientifique  , Émile Nourry, 1914
 Les Responsabilités de l'Allemagne dans la guerre de 1914, 1915
 Les Liturgies populaires : rondes enfantines et quêtes saisonnières  , Edition du livre mensuel, 1919
 Les origines de la médecine : empirisme ou magie ?, Nourry, 1920
 L'éternuement et le bâillement dans la magie. L'ethnographie et le folklore médical  , 1921. Rééd. Savoir pour être, 1995.
 Essais de folklore biblique. Magie, mythes et miracles dans l'Ancien et le Nouveau Testament , Émile Nourry, 1922
 Les Contes de Perrault et les récits parallèles, Émile Nourry, 1923, XXIV-646 p.
 La légende du docteur Faust  , L'édition d'art, 1926
 En marge de la Légende dorée, Paris, Émile Nourry, 1931
 Les cinquante jugements de Salomon ou les arrêts des bons juges, d'après la tradition populaire, Editions Domat-Montchrestien, 1933
 Corpus du folklore des eaux en France et dans les colonies françaises, Émile Nourry, 1934, IV-270 p.
  Corpus du Folklore préhistorique (pierres à légendes), Nourry, 1934-1936, 510p.
 Manuel de folklore. Lettre-préface de Sébastien Charléty, J. Thiébaud, 1936, 229 p.
  Pierres magiques : bétyles, haches-amulettes et pierres de foudre. Traditions savantes et traditions populaires  , J. Thiébaud, 1936, 296 p.
 Saint Christophe : successeur d'Anubis, d'Hermès et d'Héraclès , 1936, 55 p.
 L'astrologie populaire étudiée spécialement dans les doctrines et les traditions relatives à l'influence de la Lune. Essai de méthode dans l'étude du Folklore des opinions et des croyances, J. Thiébaud 1937, 472 p. Editions du Rocher, 1989.
 Deux mythes évangéliques, les douze apôtres et les 72 disciples , Émile Nourry, 1938

Obras sobre Émile Nourry
 Un grand folkloriste, P. Saintyves (Emile Nourry). 1870-1935.

Referencias

Enlaces externos

Folcloristas de Francia
Editores de Francia
Escritores en francés del siglo XX
Index Librorum Prohibitorum
Fallecidos en París
Nacidos en Autun

Émile Nourry


Büyükçukur, Samsun ilinin Kavak ilçesine bağlı bir mahalledir.

Tarihçe

Coğrafya

Nüfus

Dış bağlantılar

Kavak'ın mahalleleri

Büyükçukur, Kavak


Les scarabées du taro sont des espèces d'insectes coléoptères des genres Papuana  et Eupidocaulus (famille des Scarabaeidae), qui infestent les cultures de taro (Colocasia esculenta). Ces insectes sont originaires d'Asie du Sud-Est et d'Océanie. Ils appartiennent principalement, pour ceux qui ont une importance économique,   aux espèces suivantes :

 Papuana armicollis Fairmaire,
 Papuana cheesmanae Arrow,
 Papuana biroi Endrödi,
 Papuana huebneri Fairmaire,
 Papuana inermis Prell,
 Papuana szentivanyi Endrödi,
 Papuana tridentipes,
 Papuana trinodosa Prell,
 Papuana uninodis Prell,
 Papuana woodlarkiana Montrouzier,
 Eucopidocaulus tridentipes Arrow.
Ce sont des insectes qui au stade adulte sont noirs brillant et mesurent 15 à 20 mm de long. Ils présentent une ou plusieurs cornes sur la tête.
Les scarabées du taro peuvent causer des dégâts importants aux cultures de taro. Les insectes adultes creusent des galeries dans les cormes dont ils se nourrissent. Il en résulte au minimum une dégradation de la valeur commerciale de ces cormes et en cas d'infestation importante la destruction totale des plantes, notamment quand le point végétatif est atteint. Ces galeries sont aussi un point d'entrée d'infections fongiques qui peuvent aggraver les dégâts.

Ces insectes ont un cycle de vie qui se déroule sur deux types de plantes-hôtes, principales et secondaires. Les hôtes principaux, attaqués par les adultes, sont principalement le taro, mais aussi d'autres Araceae, comme le « tannia » (Xanthosoma sagittifolium), et diverses plantes cultivées (canne à sucre, bananier, patate douce, igname, etc.), et les hôtes secondaires sur lesquels se développent les larves. les hôtes secondaires sont surtout des graminées, comme Sorghum verticilliflorum, Pennisetum purpureum, Imperata cylindrica et Phragmites karka. Cette multiplicité des plantes-hôtes rend les scarabées du taro encore plus destructeurs et la lutte contre ces insectes est d'autant plus difficile.

Les scarabées du taro ont été signalés notamment aux Fidji, à Kiribati, en Nouvelle-Calédonie, en Papouasie-Nouvelle-Guinée, dans les Îles Salomon et à Vanuatu. Ils sont absents en Polynésie française où leur importation, y compris le transit, ainsi que celle des végétaux et produits végétaux susceptibles de les véhiculer, est interdite.

Notes et références

Ravageur du taro
Insecte ravageur

Scarabaeidae

Scarabée du taro


Agrilus humerosus é uma espécie de inseto do género Agrilus, família Buprestidae, ordem Coleoptera.

Foi descrita cientificamente por Fairmaire, 1850.

Referências

humerosus

Agrilus humerosus


The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars (ofte blot omtalt som Ziggy Stardust) er det femte studiealbum af den britiske sangskriver, sanger og musiker David Bowie. Albummet blev udgivet af RCA Records den 16. juni 1972 i Storbritannien.

Albummet er et konceptalbum, der fortæller historien om den fiktive rockstjerne ved navn Ziggy Stardust. Albummet opnåede en femteplads på den britiske albumhitliste og en plads som nr. 75 på den amerikanske Billboard 200-liste.

Sange
Alle sange er skrevet af David Bowie med mindre andet er anført.

Side 1
 "Five Years", (4:42)
 "Soul Love" (3:34)
 "Moonage Daydream" (4:40)
 "Starman" (4:10)
 "It Ain't Easy" (2:58) (skrevet af Ron Davies)

Side 2
 "Lady Stardust" (3:22)
 "Star" (2:47)
 "Hang On to Yourself" (2:40)
 "Ziggy Stardust" (3:13)
 "Suffragette City" (3:25)
 "Rock 'n' Roll Suicide" (2:58)

Medvirkende
David Bowie – vokal, akustisk guitar, saxofon, piano
Mick Ronson – elektrisk guitar, kor, keyboards, piano
Trevor Bolder – el-bas, trompet
Mick Woodmansey – trommer

Yderligere medvirkende på enkelte skæringer:
Dana Gillespie – kor på "It Ain't Easy"
Rick Wakeman – cembalo på "It Ain't Easy"

Noter

David Bowie-album
Album fra 1972


Takumi Minamino (; født 16. januar 1995) er en japansk professionel fodboldspiller, der spiller som en offensiv midtbanespiller og kantspiller for Ligue 1 klubben Monaco og det japanske landshold.

Minamino startede sin klubkarriere hos J.League Division 1-klubben Cerezo Osaka i 2012, og i sin første sæson blev han kåret til J.League Rookie of the Year. I 2014 skiftede han til den østrigske klub Red Bull Salzburg, hvor han tilbragte fire succesfulde sæsoner. Efter imponerende præstationer for klubben skiftede han til Liverpool den 1. januar 2020, hvor han vandt Premier League i sin første sæson.

Han debuterede på det japanske landshold i 2015 og spillede en nøglerolle på holdet, der nåede finalen i AFC Asian Cup i 2019. Han spillede også ved FIFA Verdensmesterskabet i 2022.

Japans fodboldlandshold

|-
|2015||2||0
|-
|2018||5||4
|-
|2019||15||7
|-
|2020||4||1
|-
|2021||9||4
|-
|2022||12||1
|-
!Total||47||17
|}

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan
Personer fra Osaka
Fodboldspillere ved sommer-OL 2016
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022

Takumi Minamino


Nicolae Ciobanu () a fost un critic și istoric literar român.

Biografie
S-a născut în familia țăranului Constantin Ciobanu și a soției sale, Ana (n. Sava) din satul Bălușești. A urmat Școala Medie Silvică din Pucioasa (absolvită în 1952), apoi cursurile Facultății de Filologie ale Universității din București (1952-1957), obținând titlul de doctor în filologie în 1971 cu teza "Ionel Teodoreanu. Viața și opera" susținută în fața unei comisii conduse de istoricul și criticul literar Dimitrie Păcurariu. În ultimul an de facultate a fost exclus din Uniunea Tineretului Muncitor din cauza participării la mișcările studențești de solidaritate cu Revoluția din Ungaria (1956).

După absolvirea facultății a lucrat ca redactor la revista Scrisul bănățean (1957-1959) din Timișoara. În 1959 a fost transferat ca profesor într-un sat din județul Dâmbovița (1960-1962), după care s-a reîntors la Timișoara ca redactor la revistele Scrisul bănățean (1963) și Orizont (1963-1968) și asistent (apoi lector) de literatura română contemporană la Universitatea din Timișoara (1963-1968). În 1969 s-a mutat la București unde a lucrat ca redactor la Radioteleviziunea Română (1969-1970), redactor la revista Luceafărul din București (1970-1985) și director al Muzeului Național al Literaturii Române din București (1985-1987).

A purtat o corespondență deloc convențională cu numeroase personalități ale vieții literare românești printre care Șerban Cioculescu, Al. Piru, Constantin Ciopraga, Dimitrie Păcurariu, Eugen Simion, Nicolae Manolescu, Alexandru Jebeleanu, Mihai Ungheanu, Alexandru Oprea, Ion Lăncrănjan, Artur Silvestri și Dumitru Micu, care permite cunoașterea activității sale publicistice și didactice, precum și aspecte interesante ale vieții literare timișorene.

Activitatea literară
Nicolae Ciobanu a scris recenzii și articole de critică literară încă din perioada facultății, debutând în 1956 în paginile revistei Gazeta literară, organul de presă al Uniunii Scriitorilor din Republica Populară Română. După ce s-a mutat la Timișoara a lucrat în presa culturală locală, colaborând la revistele Scrisul bănățean și Orizont (1957-1969), unde a semnat articole cu pseudonimele Nic. C. Sava și Valentin Ganea. Începând din 1970 a fost redactor la revista bucureșteană Luceafărul, scriind cronici literare și rubricile "Retrospective" și "Cartea de debut" și publicând serii de articole pe diverse teme literare, printre care și un serial despre proza fantastică românească (în 1979).

A desfășurat o activitate intensă de istoric literar, remarcându-se prin îngrijirea și prefațarea unor ediții ale operelor lui George Topârceanu, Șt. O. Iosif și Ionel Teodoreanu, prin publicarea antologiei de proză scurtă De la Constantin Negruzzi la Pavel Dan (1979) și a unor volume de critică și istorie literară. Scrierile sale dovedeau, în opinia criticului Dumitru Micu, o pasiune pentru literatura română modernă și contemporană și un interes pentru cele mai noi apariții literare.

Cu toate acestea, profesorul universitar bucureștean Alexandru Piru considera că articolele critice ale lui Nicolae Ciobanu nu erau decât "un fel de studiu mimând eseul asupra unor probleme tratate [...] de mari autorități", fără a trezi un interes prea mare, și evalua cartea Eminescu. Structurile fantasticului narativ (1984) drept "o lucrare destul de modestă" cu un titlu care nu corespundea conținutului.

Opera
 Nuvela și povestirea contemporană, Editura pentru Literatură, București, 1967;
 Ionel Teodoreanu. Viața și opera, Ed. Minerva, București, 1970;
 Panoramic, Ed. Cartea Românească, București, 1972;
 Critica în primă instanță, Ed. Eminescu, București, 1974;
 Incursiuni critice, Ed. Facla, Timișoara, 1975;
 Însemne ale modernității, I-II, Ed. Cartea Românească, București, 1977-1979;
 Întîlnirea cu opera, Ed. Cartea Românească, București, 1982;
 Eminescu. Structurile fantasticului narativ, Ed. Junimea, Iași, 1984;
 Între imaginar și fantastic în proza românească, Ed. Cartea Românească, București, 1987.

Note

Bibliografie
 Aurel Sasu, Dicționar biografic al literaturii române A-L, vol. I, Ed. Paralela 45, București, 2004, pp. 333-334. ISBN: 973-697-758-7
 Nicolae Scurtu, "Restituiri: Noi contribuții la biografia lui Nicolae Ciobanu ", în România literară, anul XLVII, nr. 24, 12-18 iunie 2015.

Nașteri în 1931
Decese în 1987
Critici literari români
Istorici literari români

Nicolae Ciobanu (critic literar)


Wolfgang Schulze (født 7. december 1940 i Berlin) er en forhenværende cykelrytter fra Tyskland. Han kørte både landevejs- og banecykling, og var aktiv fra 1961 til 1978.

Han har vundet sølv og bronze ved de tyske mesterskaber i landevejscykling.

Schulze stillede til start ved 135 seksdagesløb, og vandt de ti. Ved seksdagesløbet i Herning i 1975 kom han på andenpladsen med makker Klaus Bugdahl.

Eksterne henvisninger

Mandlige cykelryttere fra Tyskland
Personer fra Berlin

Wolfgang Schulze


El jacamará acollarado, barranquero de Goering o jacamar acollarado (Brachygalba goeringi) es una especie de ave de la familia Galbulidae, que se encuentra en Colombia y Venezuela.

Hábitat
Vive en los bosques de galería, en terrenos secos con arbustos, árboles o matorrales y en los barrancos de los ríos, por debajo de los 400 m de altitud.

Descripción
En promedio mide 18 cm de longitud. El pico tiene 51 mm de largo. Cabeza, cuello y nuca color marrón claro grisáceo; dorso y grupa color castaño verdoso oliváceo oscuro a negro azulado; garganta color crema; pecho y flacos pardos; vientre blancuzco.

Alimentación
Se alimenta de insectos, los cuales puede atrapar al vuelo ejecutando maniobras acrobáticas.

Reproducción
Su nido es construido en un agujero que excava en algún barranco.

Referencias

Enlaces externos

Pale-headed Jacamar videos; Internet Bird Collection
Pale-headed Jacamar photo gallery VIREO Photo-Medium Res
Foto; "The Venezuelan Andes". Trogon Trips.

goeringi
Aves de América del Sur
Taxones descritos por Osbert Salvin
Taxones descritos por Philip Lutley Sclater
Animales descritos en 1869

Brachygalba goeringi


Josip Ereš, hrvatski reprezentativni rukometaš

S hrvatskom seniorskom reprezentacijom osvojio je zlato na Mediteranskim igrama u Tarragoni 2018.

Izvori

Hrvatski rukometaši

Josip Ereš


Sevinç Eratalay (d. 1959, Tefenni, Burdur), protest müzik şarkıcısı ve bestecisidir.

Yaşamı
1959 yılında Tefenni, Burdur'da doğdu. 1980 yılında İzmir Buca Eğitim Fakültesi Müzik Bölümü Piyano ve Şan Bölümü'nden mezun oldu.

1987 yılında ilk albümünü yaptı. Sesi ve besteleriyle o dönemde çok büyük ilgi topladı. Sayısız yurt dışı ve yurt içi konserler vermeye başladı.

Arif Sağ, Ahmet Koç, Mehmet Gümüş, Onur Akın, Tuncay Akdoğan, Yavuz Bingöl, Ferhat Tunç, Ahmet Kaya, Selda Bağcan, Bandista gibi birçok sanatçıyla çalıştı.

Pek çok usta isimlere beste verdi. Nâzım Hikmet, Enver Gökçe, Ahmet Arif, Gülten Akın, Eren Ali Gül, İnönü Alpat gibi değerli şairlerin, şiirlerini besteledi. Sahnede ozan geleneği olarak kabul edilen bağlaması ile çalıp söyledi. O dönemlerden günümüze, Türkiye'de ozan geleneğini sürdüren sayılı sanatçılardandır.

İlk bestesini, 1982 yılında yattığı Burdur Cezaevi'nde yaptı. "Zor günler yaşanıyor, zor ve çetin..." sözleri ile başlayan bestesi dalga dalga tüm cezaevlerine yayılarak marş haline geldi.

Halen çalışmalarını sürdüren sanatçının en bilinen eserleri arasında, Eylem Güzeli, Akşam Erken İner Mapushaneye, Mahir'in Türküsü, Utangaç Vatanım, Pankartlar bulunmaktadır.

Eylem Güzeli eserini okuması ve yayımlaması için Ali Asker'e vermiştir, sonraki yıllarda kendi albümünde kullanarak seslendirmiştir.

"Sanat, özgürlüğe, uygarlığa ve insanca bir yaşama yönelik çabalardır, üretimdir. Sanat insanın kendisini yeniden yaratacak gücü bulmasına yardım eder. Çalışmalarım, sınıflar arasındaki gelir düzeyinin eşit olması için verilen mücadelenin sesidir savaşa karşı, sevgisizliğe karşı, kadınlara yapılan saldırılara karşı ve doğanın yok edilişine karşı bir duruştur... sestir!.. kavgadır! benim şarkılarım..." demiştir Sevinç Eratalay.

Albümleri
Dost Kokusu Dost Selamı (1987)
Bekliyorum (1991)
Yeniden Başlamalı (1995)
Mahir'in Türküsü (1996)
Cevahir Yürekliler (1997)
Gülüm (2000)
Mahir'in Türküsü 2 (2004)
Drama Köprüsü (2007)
Kalbin Nerde (2012)
Devrim Türküleri (2016)

Yaşayan insanlar
1959 doğumlular
Tefenni doğumlular
Türk protest müzik şarkıcıları
İber Müzik sanatçıları
20. yüzyıl Türk bestecileri
21. yüzyıl Türk bestecileri
20. yüzyılda Türk kadın şarkıcılar
21. yüzyılda Türk kadın şarkıcılar
Bilgi kutusu bulunmayan kişiler

Sevinç Eratalay


An Habenaria halata in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni David Lloyd Jones. An Habenaria halata in nahilalakip ha genus nga Habenaria, ngan familia nga Orchidaceae.

Mabibilngan ini ha Northern Territory. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Habenaria

Habenaria halata


---Sidenote START---

Miladi 1. yüzyıl, 1'den 100'e kadar sürmüş yüzyıldır.

Olaylar
 8-23: Çin'deki Han Hanedanlığı Wang Mang tarafından devrilmiştir.
 29-33: İsa'nın çarmıha gerilmesi
 66: Büyük Roma Yangını,
 70: Kudüs'teki Herod Tapınağı Romalılar tarafından yıkılmıştır.
 79: Pompeii ve Herculaneum Vezüv Yanardağı'nın patlaması ile yıkılmıştır.
 Batı Avrupa'da aslanların soyu tükenmiştir.

Önemli kişiler
 Arminius
 Boudica
 Augustus
 Caligula
 Claudius
 Domitian
 Galba
 Antakyalı Ignatius
 İsa
 Josephus
 Vaftizci Yahya
 Livy
 Neron
 Nerva
 Otho
 Tarsuslu Pavlus
 Strabo
 Tacitus
 Tiberius
 Titus
 Trajan
 Vespasian
 Vitellius
 Wang Chong

İcat ve keşifler
 Kodeks

01

1. yüzyıl


Kovanići su naseljeno mjesto u gradu Zenici, Federacija Bosne i Hercegovine, BiH.

Nalaze se na južnoj obali rijeke Bosne, uz željezničku prugu Doboj - Zenica.

Stanovništvo

1991.

Nacionalni sastav stanovništva 1991. godine, bio je sljedeći:

ukupno: 549

 Srbi - 299 (54,46%)
 Muslimani - 236 (42,99%)
 Hrvati - 4 (0,73%)
 Jugoslaveni - 7 (1,28%)
 ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 3 (0,54%)

2013.

Nacionalni sastav stanovništva 2013. godine, bio je sljedeći:

ukupno: 302

 Bošnjaci - 302 (100%)

Izvori

Naselja u Zeničko-dobojskoj županiji
Zenica

Kovanići


Transactions and Proceedings of the Royal Society of New Zealand, (abreviado Trans. & Proc. New Zealand Inst.), fue una revista científica y magazine con ilustraciones y descripciones botánicas que fue editada por la Royal Society of New Zealand. Estuvo activa entre 1868 y 1969 y fue la más importante revista científica de Nueva Zelanda.

Notables partícipes
James Hector, geólogo
William Colenso, botánico
Charles Fleming, ornitólogo y palaeontologo
Thomas Hocken, botánico y antropólogo
Ernest Rutherford, físico y químico, Laureado con el Nobel

Referencias

Enlaces externos
en IPNI

Revistas de botánica
Publicaciones desaparecidas en 1933
Revistas científicas de Nueva Zelanda

Transactions and Proceedings of the New Zealand Institute


"Love → Building on Fire" (lida como "Love Goes to Building on Fire") é uma canção da banda norte-americana de rock Talking Heads, lançada como seu single de estreia em 1977. O single precedeu o álbum de estreia da banda e foi gravado antes do tecladista e guitarrista Jerry Harrison se juntar à banda. Como o single foi a primeira música lançada comercialmente pela banda, seu lançamento é citado como um marco na história dela em sua entrada no Rock and Roll Hall of Fame.

A canção não aparece em nenhum dos álbuns de estúdio da banda, embora mais tarde tenha sido incluída na coletânea Sand in the Vaseline: Popular Favorites, no box set Once in a Lifetime, e como faixa bônus no relançamento do Talking Heads: 77. Uma versão ao vivo da música é apresentada no álbum ao vivo The Name of This Band Is Talking Heads.

Jerry Harrison contou que "Love → Building on Fire" é uma de suas canções favoritas para tocar ao vivo, apesar do fato de não estar presente nas gravações dela. Harrison afirmou que ele e Byrne "costumavam ter uma maravilhosa interação de guitarras parecida com o início do Television". No entanto, ele sentiu que as melhores performances ao vivo dela nunca foram gravadas.

A versão de estúdio foi produzida por Tony Bongiovi, as trompas presentes na canção foram orquestradas por Brad Baker e Lance Quinn. Masterização feita por Ted Jensen.

Ficha técnica
Adaptado do encarte do Talking Heads: 77.

 David Byrne – vocais, guitarra
 Chris Frantz – bateria, steel pan
 Tina Weymouth – baixo

Ligações externas

Singles de 1977
Canções de new wave

Love → Building on Fire


ආවේනික විශේෂයක් යනු, "ලෝකයේ කිසියම් රටක හෝ ප‍්‍රදේශයකට සීමාවූ එම ප‍්‍රදේශය හැර ලෝකයේ වෙනත් රටක හෝ ප‍්‍රදේශයක ස්වාභාවික පරිසරයේ ජීවත් නොවන ජීවි විශේෂයක් වේ".

ආවේනික ජීවි විශේෂයක වැදගත්කම නම්, එම අදාල ප‍්‍රදේශයෙන් එම ආවේනික ජීවියා වද වුවහොත් හෝ තුරන් උවහොත් මුළු ලෝකයටම එම ජීවියා අහිමිව යාමයි.

අප රටේ ආවේනික සමනල් විශේෂ ගණන 23 කි. එනම් ලංකාවේ මුළු සමනල විශේෂ ප්‍රමානය වන 245 න් 9% ක් පමණ ප‍්‍රතිශතයක් වේ. ඉන් වැඩිම ආවේණික සමනල විශේෂ ප‍්‍රමාණයක් අඩංගු වන්නේ ලයිසැනිඬේ  කුලයේය.

ශ්‍රී ලංකාවේ ආවේණික සමනල නාමාවලිය-

පැපිලියොනිඩේ කුලය -
Screenshot20220206-101551.jpg

Common Birdwing - "Troides darsius" - සියොත්පියා
Ceylon Rose - "Pachliopta jophon" - හෙළ සෙවිවන්දියා

නිම්ෆාලිඩේ කුලය -

Ceylon Tree Nymph - "Idea iasonia" - රජතපති
Ceylon Tiger - "Parantica taprobana" - හෙළ ගෝමරා
Blue Oak Leaf - "Kallima philarchus" - පිටනිල් කොළයා
Ceylon Treebrown - "Lethe daretis" - හෙළ රුක් ගුරුවා
Ceylon Forester - "Lethe dynsate" - හෙළ වනසරා
Cingalese Bushbrown - "Mycalesis rama" - හෙළ පඳුරු ගුරුවා
Jewel Four-ring - "Ypthima singala" - නෙත්මිණි සිව්වා
Ceylon Palmfly - "Elymnias singhala" - හෙළ රඹතාලියා

ලයිසැනිඩේ කුලය -

Ormiston's Oakblue - "Arhopala ormistoni" - සිදුරු නිලයා
Green's Silverline - "Spindasis greeni" - ග්‍රීනිගේ රජතාලියා
Clouded Silverline - "Spindasis nubilus" - වළා රජතාලියා
Ceylon Indigo Royal - "Tajuria arida" - හෙළ නීලපරමයා
Woodhouse's Four Lineblue - "Nacaduba ollyetti" - වනාසිනීලයා
Pale Ceylon Six Lineblue - "Nacaduba sinhala" - ගෙලඉරි නීලයා
Ceylon Cerulean - "Jamides coruscans" - හෙළ සෙරුලියා
Milky Cerulean - "Jamides lacteata" - එළ සෙරුලියා
Ceylon Hedge Blue - "Udara lanka" - ලක් ගොමුනීලයා

පියරිඩේ කුලය -

Lesser Albatross - "Appias galene" - කුදු දිගුපත් සමනලයා
One-Spot Grass Yellow - "Eurema ormistoni" - තනිපුල්ලි තෘණපීතයා

හෙස්පරයිඩේ කුලය -

Black Flat - "Celaenorrhinus spilothyrus" - කාලකුන්චිකා
Decorated Ace - "Thoressa decorata"  - සිතිරාසියා

ශ්‍රී ලංකාවට පමණක් ආවේණික සමනල්ලු


(10174) Emička, denumire internațională (10174) Emicka, este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
10174 Emička este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul Kleť de Zdeněk Moravec. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,74 ua, o excentricitate de 0,24 și o înclinație de 4,4° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 10001-11000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1995
Centura de asteroizi

10174 Emička


Figyelő (português: observador) é uma revista de negócios húngara cristã-conservadora publicada todas as quintas-feiras pela editora húngara K4A Lapkiadó (propriedade de Mária Schmidt). Figyelő abrange uma ampla gama de assuntos, como política, negócios, economia, sociedade, tecnologia e, até certo ponto, cultura, sendo sua abordagem relacionada à economia ou aos negócios sempre que possível.

História e perfil
Figyelő foi lançado em 1957. Começou e cobriu várias histórias infames da política húngara, notadamente o "caso Tocsik" em 1996, um escândalo de corrupção relacionado à então coalizão do governo socialista-liberal da Hungria. O caso foi revelado após um artigo de Figyelő, e mais tarde se transformou em um dos maiores escândalos da história da Hungria pós-Guerra Fria. No final da década de 1990, a revista estava entre as publicações independentes e investigativas na Hungria. Durante este período o semanário era propriedade da empresa holandesa VNU. Alguns anos mais tarde, em 2003, Figyelő revelou um enorme escândalo bancário, em que estiveram envolvidos políticos e empresários de renome. Figyelő recebeu o Prêmio Pulitzer Memorial húngaro em 2006 e, recentemente, seus jornalistas receberam outros prêmios de prestígio, como o Prêmio de Jornalismo Qualitativo.

A editora de Figyelő é a Media City, e seu editor-chefe é Gábor Lambert. A equipe editorial sênior da revista inclui Melinda Kamasz (editora-chefe adjunta) e László Sas (editora de texto). As seções de Figyelő são chefiadas por Gergely Brückner (finanças, investimentos), Ágnes Lilla Kovács (sociedade, estilo), István Váczi (empresas, mercados, gestão, pequenas empresas), György Dózsa (macroeconomia), Zoltán Baka F. (monitor), Gábor Halaska (TI) e Péter Bucsky (ciência).

De acordo com a Associação Húngara de Auditoria de Circulação (Magyar Terjesztésellenőrzési Szövetség, MATESZ), Figyelő vendeu uma média de 10.086 exemplares no primeiro trimestre de 2012, o que confere ao semanário uma posição sólida no mercado de publicações semanais húngaras.

Figyelő tem uma versão online. Seu nome de marca também é usado para a publicação temática trimestral Figyelő Trend, que cobre alguns dos principais campos do mercado a cada ano. A publicação anual Figyelő Top 200 contém listas, detalhes e números relativos às 200 maiores empresas da economia húngara. A editora também organiza conferências profissionais sob o nome de Figyelő. Os prêmios Figyelő Top 200 são entregues nas noites de gala chamadas Figyelő Top 200 Gála, (organizadas em meados de outubro de cada ano), com a participação dos principais cães da economia húngara.

Viktor Orban e o antissemitismo
Foi relatado que desde a aquisição pela K4A Lapkiadó em dezembro de 2016, a revista começou a se inclinar fortemente a favor das políticas de Viktor Orbán, por exemplo, em abril de 2018 publicou uma lista de 200 pessoas que se diziam 'mercenários' financiado por George Soros para derrubar o governo húngaro.

A capa de uma edição de dezembro de 2018 da Figyelő mostrava uma imagem do presidente da Federação das Comunidades Judaicas Húngaras, Andras Heisler, com dinheiro flutuando ao seu redor. A Federação criticou a imagem por perpetuar estereótipos anti-semitas sobre judeus e dinheiro. Apesar dos apelos do Comitê Judaico Americano, da Agência Judaica e do Congresso Judaico Mundial, o primeiro-ministro Orbán optou explicitamente por não condenar a capa.

Referências

Links externos

 Website oficial
Revistas publicadas em Budapeste
Revistas estabilizadas em 1957
Revistas semanais
Revistas semanais de informação
Conservadorismo na Hungria
Revistas conservadoras

Figyelő


Peter James Dowling est un homme politique australien. Il est membre du Parti national libéral de l'Assemblée législative du Queensland de 2009 à 2015, et représente l'électorat de Redlands.

Biographie
Peter James Dowling est né le 12 août 1961 à Leicester, en Angleterre. Il commence sa carrière comme ouvrier, peintre, décorateur et représentant des ventes avant de s'engager en politique.

En 2000, il est élu au conseil municipal de Redland pour représenter la division 4, qui comprend Victoria Point et Coochiemudlo Island. Il est ainsi adjoint au maire de 2006 à 2008. En 2009, il est élu à l'Assemblée législative du Queensland en tant que membre du Parti libéral national pour Redlands, battant le député travailliste John English.

En août 2013, Peter James Dowling se retire de la présidence du Comité d'éthique parlementaire après la révélation d'envoi de sextos à sa maitresse. Après le départ de sa femme Helen, Peter James Dowling tente un retour en politique en se présentant au siège de Redlands en tant qu'indépendant pour les élections d'État de 2017, sans succès.

Références

Personnalité politique australienne
Naissance en août 1961
Pages avec des traductions non relues

Peter Dowling


Mila (,  ) er en af Algeriets 48 provinser. Administrationscenteret er Mila.

Eksterne henvisninger

Provinser i Algeriet

Mila (provins)


Dragoljub Minić (Podgorica, 5. travnja 1936. - Novi Sad, 5. travnja 2005.), hrvatski šahovski velemajstor. Međunarodni majstor od 1964. godine. Počasni velemajstor od 1991. godine.

Sudionik više prvenstava Jugoslavije, na kojima je najbolje rezultate postigao 1962. godine kad je dijelio 1. i 2. mjesto s Aleksandrom Matanovićem te 1976. godine kad je podijelio 3. i 4. mjesto. Sudionik međuzonskog turnira u Palma de Mallorci 1970. godine, na kojem je završio na diobi 15. i 16. mjesta.

Najbolji rezultati na drugim međunarodnim natjecanjima: Rovinj - Zagreb (1970.) - dioba 7. i 8. mjesta, 1971. - dioba 1. i 2. mjesta; Vinkovci 1974. – 1. mjesto.

Sudionik šahovskih olimpijada gdje je igrao za Jugoslaviju. 1962. i 1970. godine. 1962. je osvojio 6,5 od 8 bodova te je Jugoslavija osvojila ukupno drugo mjesto iza SSSR-a. 1970. bio je 19. s 8 i pol bodova od 10 mogućih, po čemu je bio 1. na drugoj pričuvnoj ploči. Jugoslavija je na toj olimpijadi bila treća iza SSSR-a i Mađarske. Sudionik europskih momčadskih prvenstava 1961., 1965., 1970. i 1973. godine. 1973. bio je Elo rankinga 2475.

Literatura
 Шахматы : энциклопедический словарь / гл. ред. А. Е. Карпов. — М.: Советская энциклопедия, 1990. — С. 255. — 624 с. — 100 000 экз. — .

Izvori

Vanjske poveznice
(engl.) Minićeve partije na chessgames.com
(engl.) Minić na 365chess

Crnogorski športaši
Šahovski velemajstori
Šah u Crnoj Gori
Životopisi, Podgorica

Dragoljub Minić