Studii

Scurtă prezentare
Gabriel H. Decuble este Director al Departamentului de Limbi și Literaturi Germanice la Universitatea din București unde predă sau a predat studii medievale, literatură germană modernă, literatură comparată și teoria traducerii. De asemenea, acesta a predat până în 2005 la Universitatea Alexandru Ioan Cuza din Iași și la INALCO, Paris. Deține un doctorat de la Universitatea  Albert-Ludwigs din Freiburg în Breisgau și este autorul următoarelor lucrări: "Die Hagiographische Konvention. Zur Konstituierung der Heiligenlegende als literarische Gattung" (Konstanz 2002) și  " `Und es immer schlimmer machen... `"  "Nietzsches philosophischer Entbildungsroman" (București 2012), cel din urmă fiind o deconstrucție a hermeneuticii biografice nietzscheane, iar prima de structura vieții creștine a sfinților, în care el definește "hagiografia" drept interacțiunea dialectică dintre "imitabil"  și "creator". A publicat, de asemenea, numeroase lucrări de istorie și teorie literară, precum și de filosofia religiei, printre care una despre "Laodiceea" (2009)  ca topos de justificare, care demonstrează legătura religioasă dintre nevoia de gestionare a mulțimilor și conceptul de "suveranitate" în democrațiile moderne, subliniind astfel caracterul inevitabil "magic" a ceea ce de obicei este denumit "poporul". Horațiu Decuble este, de asemenea, cunoscut ca scriitor și traducător de limbă germană, franceză și engleză, a scris mai multe volume, a fost selectat în antologii din România și din străinătate și a tradus, printre altele autori precum Meister Eckhart, Goethe, Schopenhauer, Brecht sau chiar autori aproape intraductibili precum cum ar fi Ernst Jandl sau Oskar Pastior.

Burse de studii și perfecționare
   1987-1991,Licențiat în filologie, Universitatea Alexandru Ioan Cuza din Iași
   1992, diploma de absolvire în filologie, Universitatea Alexandru Ioan Cuza din Iași
   1994-1998, doctorand la Universitatea Albert Ludwig-, Freiburg,Berlin, Germania
   1999-2001, doctorand la Ecole des Hautes Etudes Pratiques, Paris
   2001, dr., Universitatea Albert Ludwig-, Freiburg, Berlin, Germania

Cariera

Locuri de muncă
   1992-1995, Asistent științific, Catedra de Studii germane, Universitatea din Iași
   1995-1999, Asistent universitar, Catedra de Studii germane, Universitatea din Iași
   1999-2001, Lector literatura română la INALCO, Paris
   2001-2005, Asistent universitar, doctor, Catedra de Studii germane, Universitatea din Iași
   2005-2011, Asistent universitar, doctor, Catedra de Studii germane, Universitatea din București
   2011-prezent, Assoc. Prof., dr, Șef al Departamentului, Departamentul de Limbi și Literaturi germanice, Universitatea din București

Burse, granturi, cercetător în vizită, profesor în vizită
   Octombrie 1990-Martie 1991,DAAD-Bursa de studii, Universitatea Albert-Ludwig, Freiburg, Berlin
   Ianuarie 1993,DAAD-Curs de formare avansată, Friedrich Schiller, Universitatea din Jena
   Octombrie 1994-Iulie1995,DAAD-Bursă de studii la Universitatea Albert-Ludwig, Freiburg
   Octombrie 1996-Februarie1998,Bursă de studii la Konrad-Adenauer, Universitatea Albert-Ludwig, Freiburg
   Martie-Mai 2002 cercetător in vizita la Universitatea Albert-Ludwig, Freiburg
   Februarie-2003 cercetător in vizita la Universitatea din Konstanz
   Mai-2004 cercetător in vizita la Universitatea Albert-Ludwig, Freiburg
   Mai-Iulie 2007 cercetător in vizita la Fundația 'Classic',Weimar
   Mai-Iulie 2008 cercetător in vizita la Institutul pentru Studii avansate,Berlin
   Octombrie 2007-iulie 2008 membru la Colegiul Noua Europă, București
   Iunie-August 2010, autor în Residence, Muzeul-Insel Hombroich, Germania
   Martie 2011-Febr.2012, POSDRU-Grant de cercetare la Institutul de Istoria Religiilor, Academia Română, București
   Decembrie 2011-Feb.2012  cercetător în vizită la Institutul pentru Studii avansate, Berlin
   Septembrie 2011, 2012, 2013, profesor invitat, Programul internațional de Masterat "Metropolis 21", Universitatea Humboldt, Berlin

Afilieri
 Membru al Societății Germaniștilor din România; Membru fondator al Societății Goethe (Goethe-Gesellschaft), Weimar, Germania(membru), alumnus Colegiul Noua Europa, alumnus fundația Konrad-Adenauer și DAAD

Publicații: volume de autor/volume colective
   1:Decuble, Gabriel H. "Die Hagiographische Konvention. Zur Konstituierung der Heiligenlegende als literarische Gattung" , Konstanz:Hartung-Gorre-Verlag 2002, ISBN:3-89659-779-0,246 p.
   2:Decuble,Gabriel H.,"Und es immer schlimmer machen..."  Nietzsches philosophischer Entbildungsroman,Bucuresti:Editura Universității București,2012,ISSN:1843-0058-27,202 p.(=GGR-Beitrage zur Germanistik 27)
   3:Bertholet, Alfred/Goldamer,Kurt/…/Decuble, Gabriel H.et alli."Dicționarul religiilor", a II-a ediție revizuită și adăugită, în limba română de Gabriel H. Decuble, Iași, Editura Universității "Alexandru Ioan Cuza",2012,ISBN:978-973-703-736-7,434 p.

Ediții critice
   1.Johann Wolfgang Goethe, "Opere alese",vol.1,Poezii, ediție coordonată de George Guțu,Werner Keller și Jochen Golz, studiu introductiv de George Guțu si Jochen Golz,traduceri de aparat de note de Gabriel H.Decuble, George Guțu, Grete Tartler, Bucuresti: Editura RAO,2012,ISBN:978-606-609-101-5,546 p.
   2.Meister Eckhart,"Omul nobil,cupa din care bea regele", prefață de Anca Manolescu,nota asupra editței, traducere din germana medievală și aparat de note de Gabriel H.Decuble, București:Editura Humanitas, 2007, ISBN:978-973-50-1710-1,216 p.
   3.Arthur Schopenhauer,"Arta de a avea intotdeauna dreptate sau Dialectica eristica".Text stabilit, prefața,traducere din germană și aparat de note Gabriel H. Decuble, Bucuresti:Editura Art,2007,ISBN:978-973-124-152-4,112 p.
Volume știintifice editate:1.Decuble,Gabriel H./Grossegasse,Orlando/Irod, Maria/Sienerth,
Stefan(Hrsg.),"Kultivierte Menschen haben Beruhigendes…" Volum festiv pentru George Guțu,Bd.I-II,Bucuresti/Ludwigsburg, EUB, Paideia, Pop Verlag, 2014,ISBN:978-3-86356-086-7,680p.

Antologii
   1.Ernst Jandl,"Cele mai frumoase 100 de poeme", ediție bilingvă:selectie, traducere din germană, prefață, tabel cronologic și note de Gabriel H. Decuble, București: Editura Humanitas,2012,ISBN:978-973-689-498-5,184p.
   2.Oskar Pastior,"Jaluzele deschise, jaluzele inchise", editie bilingvă, selecție și studiu introductiv de Gabriel H.Decuble,traduceri de Corina Bernic, Gabriel H. Decuble, Alexandru Al.Sahighian, Bucuresti:Editura Art,2010, ISBN:978-973-124-294-1,256p.
   3.Bertolt Brecht,"Cum cucerești un înger".Poeme erotice, editie bilingvă, traducere, tabel cronologic, postfață și note de Gabriel H. Decuble, București,Editura Art, 2014, ISBN:986-606-710-154-6,248p.

Studii
   1.Decuble,Gabriel H.,"Noul Menon sau De ce nu știm când si cum săvârșim plagiatul", n:Jean-Luc Hennig, Apologia plagiatului traducere din franceză de Mădălin Roșioru), București: Editura Art,ISBN:978-973-124-392-4,2009,pp.5-11.
   2.Decuble,Gabriel H.,"Furia si rabdarea.Hans Magnus Enzensberger si noua tilpologie literara germana,in:Enzensberger,Hans Magnus,Cei care aduc groaza".Eseu despre perdantul radical(trad.Dan Flonta),Bucuresti:Editura Art,ISBN:978-973-124-099-2,2007,pp.5-13.
   3.Decuble,Gabriel H.,"Thomas Bemhard.Literatura intre scandal si compensare",in:Thoma Bemhard,Da(traducere din germane de Francisa Solomon si Dan Flonta),Pitesti:Editura Paralela 45,ISBN:973-697-237-2,2004,pp.7-12.
   4.Decuble,Gabriel H.,"Mitologie moderna in opera lui Eminescu",in"Dumitru Irimia(coord.),<<Caiete eminesciene>>,Nr.XV,Iasi,1991,fara ISSN,pp.76-85.
   5.Decuble,Gabriel H.,"Omul lui Dumnezeu din istoria unor motive literare,in:<<Analele de limbi straine ale Universitatii Alexandru Ioan Cuza>>",serie noua,tom III-IV,Iasi,2000-2001,fara ISSN,pp.239-260.
   6.Decuble,Gabriel H.,"Regimentul de lucru,Revolta lucrarilor,Stilul autobiogragic de tipologia lui Goethe si Nietzsche,in:Gutu,G(ed.),Lecturi din simpozionul lui Goethe,Revista de studii germane in Romania,Nr.1-2(13-14),Bucuresti,Editura Universitatii Bucuresti,1999,ISSN:1454-4008,pp.67-72.
   7.Decuble,Gabriel H.,"Realism,Naturalism,Expresionism in Filosofia lui Friedrich Nietzsche,in ecouri si contraste",in:Gutu G.(ed.),Jurnalul de studii germnane in Romania,Nr.1-2(19-20),Bucuresti,Editura Universitatii Bucuresti,2001,ISSN:1454-4008,pp.57-64.
   8.Decuble,Gabriel H.,"Un neavizat sa vizitati un eu liric".Pentru transfer de experienta in lucru liric...in opera lui Peter Huchels,in Schindler-Kovats,Beate/Gutu G.(coord.).Transcarpatica.Anualul de studii germane in Romania,nr.1,Bucuresti,2002,ISSN:1583-6592,pp.193-202.
   9.Decuble,Gabriel H.,"Noi Parzivali",in:Corbea-Hoisie,A/Rubel,A(coord.),Cultura in Europa Centrala <<Transcarpatica>>.Anualul de studii germane din Romania,nr.3-4,Bucuresti,2004-2005,ISSN:1583-6592,pp.50-64.
   10.Decuble,Gabriel H.,"Comuniunea indivizibila a sfintilor…"Laodicea spusa de Schleiermachers",in:Vainovski-Mihai,Irina (ed.) Colegiul Noua Europa anual 2007-2008,Bucuresti,2008,ISSN:1584-0298,pp.121-155.
   11.Decuble,Gabriel H.,"Studii Germane excentrice",Constantin Noica <<Adio Goethe>>,in George Gutu,Speranta Stanescu(eds.),contributii la istoria literaturii germane in Roamania,vol.1,(GGR-Beitrage zur Germanistik1),Bucuresti,Editura Charme Scott,1997,ISBN:973-96538-10,pp.257-210.
   12.Decuble,Gabriel H.,"Cuvintele stau in cale sa-si exprime scepticismul Nietzsches,in urma lui Gefolge Gustav Gerbers si Wilhelm von Humboldts,in:Stefan Afloroaei(Hg),Alternative hermeneutice,Iasi,Editura Universitatii Petre Andrei,200,ISBN:973-99236-5-8,pp.151-170.
   13.Decuble,Gabriel H.,"Hartmann, pacatosii buni. Traducere literara intre pacat si placere,in:Gutu G/Sandu Doina (eds):Intercultural Grenzgange.Actele de reuniunea stiintifica la Institutul de Studii germane de 100 ani".Ziua fundatiei,Bucuresti,Contributii GGR la literature germana 16:Editura Universitatii Bucuresti,2007,ISSN:1843-0058,pp.274-280
   14.Decuble,Gabriel H.,"Lenea si fragmentarismul.Pentru stilul fragmentar de Friedrich Nietzsches,in:Corbea-Hoisie,A/Bauer,M(Hrsg),in ceea ce priveste Europa Centrala.Limba si literatura in context contributii(=Jassyer Beitrage zur Germanistik VIII),Iasi,Konstanz:Hartung-Gorre Verlag,200,ISBN:3-89649-562-3,pp.280-294.
   15.Decuble,Gabriel H.,"Realizare teoriei gen.Un experiment de literatura teoretica,folosind exemplul Legenda,in:Corbea-Hoisie,A/Gutu,G/Hainz,M(Hrsg),Schimbarea de ore.Contributii",(=Jassyer Beitrage zur Germanistik IX),Iasi/Bucuresti/Konstanz:Hartung-Gorre Verlag,2002,ISBN:3-89649-796-0,pp.359-376.
   16.Decuble,Gabriel H.,"Hyperion sau disconfortul in traducere.Eminescu Luceafarul in transmitere de sticla alba ,in:Corbea-Hoisie,A/Marcu,G/Jordan,J(eds),Imanuel Weissglas(1920-1979).Studii despre viata si opera,Iasi,Konstanz:Hartung-Gorre Verlag,2010,ISBN:978-3-86628-326-8,pp.339-346.
   17.Decuble,Gabriel H.,"Ignoranti"-Istorie si imagini din istoria literaturii romane contemporane,in:Michael Braun u.a(Hrsg),"O Europa in schimbare.Literatura,valorile si identitatea europeana",16 pp.(in print;material predat in 2010).
   18.Decuble,Gabriel H.,"Limba Romana si elementele culturale in poezia lui Oskar Pastior,in:Ioana Ionel,Speranta Stanescu,Daniel Vizman(Hrsg.)"Cunostinte,Culturi si Stiinte-Fundatia Sociala pentru calitatea vietii",Timisoara,Editura Politehnica,2011,ISBN:978-606-554-314-0,pp.292-297.
   19.Decuble,Gabriel H.,"Legenda pelerinajului literar",in:Ciurtin,E(ed.),<<Archaeus>>,tom X,fasc.1-2,Studia,2006,ISSN:1453-5165,pp.251-271.
   20.Decuble,Gabriel H.,"Pentru o Laodicea moderata".Abordarea lui Schleiermachers,in:Ciurtin,E(ed.),<<Archaeus>>,
tom XIII,fasc.1-4,Studia.2009,ISSN:1453-5165,pp.369-398.
   21.Decuble,Gabriel H.,"Amestecarea cuvantului sfant","Nerespectarea magnificului Tatian ca armonice Evanghelist,in ceea ce priveste comunicarea religioasa,in:Girardot,N./Rennie,B(eds),
<<Archaeus>>,tom XV,fasc.3,Studia,2011,ISSN:1453-5165,pp.409-432.
   22.Decuble,Gabriel H.,"Receptiesi Revelatie"."Cum mi-am făcut la maximum de lucru", Wolfgang Iser,in:EURESIS. Notebook-uri Română de Studii literare și culturale,No 1-4/2012,pp.25-31.
   23.Decuble,Gabriel H.,"Intre lexicografia pacatului si lexicologia placerii"-sarcina traducatorului in:Doris Sava,Hermann Scheuringer(Hg.),"In slujba cuvantului"."Incursiuni lexicologice si lexicografice".Festschrift pentru Ioan Lazarescu,Passau,Karl Stutz Verlag,2013,S.281-294.ISBN:978-3-88849-413-02.
   24.Decuble,Gabriel H.,"Dialectul din mesaje si zvonuri in comunicarea religioasa-exemplul lui Tatian", în: Jurnalul de Studii Germanice din România problema, Broșura 2(44)/2013,p.113-136.ISSN:1454-4008.
   25.Decuble,Gabriel H.,"Prag de lumina".Der "Lichtzwang de Paul Celan sau "Modul liric de Apophatism,in:Decuble,Gabriel H./Grossegesse,Orlando/Irod,Maria/Sienerth,
Stefan(Hrsg.),"Oamenii cultivati au liniste"…Festschrift pentru George Gutu,Bd.I-II,Bucuresti/Ludwigsburg,EUB,Paideia,Pop Verlag,2014,ISBN:978-3-86356-086-7,p.179-196.
   26.Decuble,Gabriel H.,"Omul este un iubitor".Bertolt Brecht si tentatia temelor frivole,in:Bertolt Brecht,"Cum cuceresti un inger".Poeme erotice,Bucuresti,Editura Art,2014,ISBN:986-606-710-154-6,pp.236-244.

Alte publicații (recenzii articole științifice) - selecție
   1. Decuble, Gabriel H., Poetul care trebuia să uite, in: «Cuvântul» 8 (350)/2006.
   2. Decuble, Gabriel H., Bardul și barda. Violența în poezie, in: «Cuvântul» 6 (348)/2006.
   3. Decuble, Gabriel H., Iluzia popularului, ieri și azi, in: «Cuvântul» 5 (347)/2006.
   4. Decuble, Gabriel H., Eternul feminin – o aporie misogină?, in: «Cuvântul» 4 (346)/2006.
   5. Decuble, Gabriel H., Corp lipsit de valoare, mistic sau monstruos, in: «Cuvântul» 8 (338)/ 2005.
   6. Decuble, Gabriel H., Paul Miron și arcanoetica, in: «Orizont» Nr. 8 (1463), 2004.
   7. Decuble, Gabriel H., "Nici-un andorran n-are a se teme". Imaginea străinului în dramaturgia lui Max Frisch, in: «Echidistanțe», Nr. 5, 1994.
   8. Decuble, Gabriel H., "A merge în Valahia...", in: «Dialog», Nr. 1, 1991.
   9. Decuble, Gabriel H., Limbajul caricatural și farsa tragică, in: «Dialog», Nr. 4, 1990.
   10. Decuble, Gabriel H., Literatura română și universalitatea, in: «Cronica», Nr. 4, 1990.
   11. Decuble, Gabriel H., Logica maioresciană, in: «Dialog», Nr. 3, 1990.
   12. Decuble, Gabriel H., Drum în Elada, sinod în cultură, in: «Dialog», Nr. 6, 1988
   13. Decuble, Gabriel H., Istoria receptie si reparatiei in:Revista Germanilor din Romania, București 2006. [la vol.: Bianca Bican, Receptia de Paul Celans in Rumänien, Böhlau Verlag, Köln/Weimar/Wien, 2005]
   14. Decuble, Gabriel H., Cioran, in: «Euresis», Serie Noua, No. 2, 2005 [la vol.: Simona Modreanu, Cioran, Paris, 2004]
   15. Decuble, Gabriel H., Comunismul si modernitatea, in: «Euresis», Serie Noua, No. 1, 2005, [la vol.: Claude Karnooh, Comunismul/ postcomunismul  modernitatea tarzie].
   16. Decuble, Gabriel H., Faustiada norocos, in: «Cuvântul» 3 (345)/2006. [la vol.: J. W. Goethe, Faust, trad. de M. Nemeș, Paralela 45, Pitești, 2005.]
   17. Decuble, Gabriel H., Omul care mai și scrie cartea, in: «Cuvântul» 7 (337)/2005 [la vol.: Dan C. MIhăilescu,Îndreptări de stânga, București, Humanitas, 2005.]
   18. Decuble, Gabriel H., Poetul, ființă de hârtie,  in: «Cuvântul» 6 (336)/ 2005. [la vol.: D. Chioaru, Viațași opiniile profesorului Mouse, Ed. Limes, Cluj, 2004]
   19. Decuble, Gabriel H., Relecturi tămăduitoare, in: «Cuvântul» 5 (335)/ 2005. [la vol.: Ioana Ieronim, Munci, zile, alunecări de teren, Ed. Mașina de scris, București, 2004.]
   20. Decuble, Gabriel H., Ar mai fi și de scris, in: «Cuvântul» 4 (334)/ 2005. [la vol.: Ion Cocora, Ar mai fi de trăit, Ed. Vinea, București, 2003]
   21. Decuble, Gabriel H., Sibylla ludens, in: «Cuvântul» 3 (333)/ 2005. [la vol.: M. Cârneci, Haosmos și alte poeme, Ed. Paralela 45, Pitești, 2003.]
   22. Decuble, Gabriel H., Dejun cu țărână în gură, in: «Cuvântul» 2 (332)/ 2005. [la vol.: I. Flora, Dejun sub iarbă, Ed. Paralela 45, Pitești, 2004]
   23. Decuble, Gabriel H., Ce ne revelează marea..., in: «Cuvântul» 1 (331)/ 2005. [la vol.: A. Blandiana,Refluxul sensurilor, Humanitas, București, 2005]
   24. Decuble, Gabriel H., Deparazitarea muzei, in: «Observator Cultural», Nr. 206, 2004. [la vol.: O. Nimigean,Mortido, Ed. Versus, Iași, 2003]
   25. Decuble, Gabriel H., Thomas Mann. Audiții și auscultări, in: «ObservatorCultural»Nr.174,2003.[la vol.: I. Ianoși, Thomas Mann, Ed. Trei, București, 2002.]
   26.Decuble,Gabriel H.,"Nasterea literaturii din spiritul teoriei",in:Sud-Est,29(2002),Charles Schlacks Jr.Publisher,Idyllwid,USA,ISSN:0094-4467,pp.110-114, [la vol: A. Marino, Biografia "ideii de literatură" de la antichitate la baroc, translated from Romanian by Virgil Stanciu and Charles M. Carlton, State University of New York Press, Albany, 1996.]
   27.Decuble,Gabriel H.,Antschel vs.Celan,in:<<Observator Cultural>>,Nr.12,2001.[la vol:A.Corbea-Hoisie.Biografie si Interpretare,Konstanz,Iasi,Paris,2000.]
   28.Decuble,Gabriel H.,"Carti domesticite,in:<<Monitorul>>,Nr.11,1999.[la vol:Al.Calinescu.Interstitii Polirom,Iasi,1999.]
   29.Decuble,Gabriel H.,"Manual de citit poezie,in:<<Monitorul>>,Nr.28,1998.[la vol:R.Andriescu,Sfirsitul drumului,inceputul calatoriei,Junimea,Iasi,1996.]
   30.Decuble,Gabriel H.,"O investitie in cultura,in:<<Monitorul>>21/1998.[la vol"Dorin Tudoran,Kakistocratia,Bucuresti,1997.]
   31.Decuble,Gabriel H.,"Bilant cernautean,in:<<Monitorul>>,19/1998,[la vol:Andrei Corbea-Hoisie,Celan si Meridianul sau",Polirom,Iasi,1997.]
   32.Decuble,Gabriel H.,"Diaspora-o fictiune,in:<<Monitorul>>,18/1998.[la volumul:Paul Miron,Maiputincaperfectul,Junimea,Iasi,1997.]

Traduceri de carte
   1. Elsa Lüder, Procedee de gradație lingvistică, Editura Universității Alexandru Ioan Cuza, Iași, 1995, 232p.
   2. Theodor W. Adorno, Teoria estetică, in colaborare cu Andrei Corbea-Hoișie si Cornelia Iesan, Pitești, Paralela 45, 2005, 496p.
   3. Peter Huchel, În grădina lui Theophrast, antologie de Gabriel H. Decuble, cu o prefață de Alexander Rubel, Pitești, Paralela 45, 2004, 146p.
   4. Peter Handke, Don Juan (povestit de el însuși), in colaborare cu Corina Bernic, Pitești, Paralela 45, 2006, 78pp.
   5. John Fante, Drumul spre Los Angeles, București, Editura Humanitas, 2007, 222pp.
   6. Reinhart Koselleck, Conceptele și istoriile lor. Semantica și pragmatica limbajului social-politic, in colaborare cu Mari Oruz, București, Editura Art, 2009, 485p.

Conferințe și mese rotunde (selecție)
   1.Decuble,Gabriel H.,"Privind inainte,inapoi.Tendintele recente in literatura romana dupa reunificarea,Saptamani in Romania,Universitatea Jena(martie 2007).
   2.Decuble,Gabriel H.,Romancing the World sau Modul în care multilingvismul afecteaza una dintre afecțiuni, "Multilingvismul: Identitatea, politica și dialogul intercultural",EUNIC, New Delhi (decembrie/ December 2008)
   3.Decuble,Gabriel H.," Imagini de istorie în literatura română. Europa în tranziție",Fundatia Konrad-Adenauer, Sibiu/Hermannstadt (aprilie/April 2009).
   4.Decuble,Gabriel H.," Pentru structura muzicala de poezie, Oskar Pastiors, "Festivalul International de Poezie, «Oskar Pastior»", IIIrd  Edition, Literaturhaus Berlin, Sibiu/Hermannstadt (octombrie/ October 2009).
   5.Decuble,Gabriel H.," Minoritate și atenuare. Cultura, recepție încărcata politic în limbi străine, Literaturi în România comunistă",Academia Europa Centrala Heiligenhof, Bad Kissingen (decembrie/ December 2010).
   6. Decuble, Gabriel H.,Autobiografia lui Goethe, Simpozionul Internațional Goethe, Societatea Germaniștilor din România, București (mai 1996).
   7.Decuble,Gabriel H.,"Alegera dusnamie lui Nietzsche,Un panagon, al VI-lea Congres Internațional al Germaniștilor din România, Sibiu (iunie 2003).
   8.Decuble,Gabriel H.," Chiar urme rămân din țară". Neidhart citește de la Horace, al VII-lea Congres Internațional al Germaniștilor din România, Timișoara (mai 2006).
   9.Decuble,Gabriel H.," Prag de lumină, Pentru "lumina forțată" traduceri literare, Simpozionul Internațional «Paul Celan», Societatea Germaniștilor din România & Festivalul «George Enescu», București (septembrie 2009).
   10.Decuble,Gabriel H.," Limba românăși elemente culturale în poezie, Oskar Pastiors, "Cunoașterea, Cultura si Stiinta,  Conferința Clubului Humboldt", Timișoara (noiembrie 2010).
   11.Decuble,Gabriel H.," Condiții de formă și libertatea lexicala în transferul de poezie experimentală, al IX-lea Congres Internațional al Germaniștilor din România, București (iunie 2012).
   12. Martin Hainz/ Gabriel H. Decuble.," Meridian Celan - Cernăuți prin București la Viena", RadiokulturHaus, ORF, Wien & ICR Viena (noiembrie 2010).
   13. George Guțu (coord.), Andrei Corbea-Hoișie, Gabriel H. Decuble, Grete Tartler, Mircea Țuglea ș.a. "Paul Celan", Muzeul Literaturii Române & Societatea Germaniștilor din România, București (decembrie 2009).14. Decuble Gabriel H., Stotternder Sisyphos. Übersetzung konkret, Sesiune de Comunicări Științifice cu ocazia aniversării a 20 ani de la înființarea Bibliotecii Austria la București, 8.11.2012, Departamentul de Limbi  și Literaturi Germanice, Universitatea Bucuresti,
   15. Decuble, Gabriel H.," Condiții de formăși libertatea lexicala în transferul de poezie experimentală, Ernst Jandl), al IX-lea Congres Internațional al Germaniștilor din România, Bucuresti, 4.06-7.06.2012,
   16. Decuble, Gabriel H.," Unele Ante-Nicene Dilemele, În ceea ce privește imanent Pluralitatea și Fragmentarismul Evangheliilor,simpozionul "Studii recente privind Trecut si prezent: noi surse, metode noi sau un nou public?" Bucuresti, 25-28. sept. 2011, organizatori: Academia Romana Austria Academia de Stiinta (Vienna), École des Hautes Études en Sciences Sociales (Paris), Institutul Federal pentru cultura și istoria germanilor în Europa de Est (Oldenburg),Academia Memoriala din Germania(Frankfurt-am-Main – Romrod – Görlitz), Institutul pentru Studierea Problemelor Minorităților Naționale (Cluj-Napoca),Colegiul Noua Europa (Bucharest), Universitatea Babes-Bolyai(Cluj-Napoca),
   17.Decuble,Gabriel H.,"Vorbit si nespuse în Diatessaron lui Tatian, O întâlnire metodologică de critica textualăși analiza a discursului, la simpozionul "Metode in Societatea Sociala, Roma, Italia, 25.-27.nov. 2011, organizatori: Academia Romana, Austria Academia de Stiinta (Vienna), École des Hautes Études en Sciences Sociales (Paris), Institutul Federal pentru cultura și istoria germanilor în Europa de Est (Oldenburg),Academia Memoriala din Germania (Frankfurt-am-Main – Romrod – Görlitz), Institutul pentru Studierea Problemelor Minoritatilor Nationale (Cluj-Napoca), Colegiul Noua Europa(Bucharest),Universitatea Babes-Bolyai (Cluj-Napoca),

Volume colective
 Prima mea beție, coord. de Gabriel H. Decuble - Constantin Acosmei, Silviu Dancu, Gabriel H. Decuble, Șerban Foarță, Bogdan Ghiu, Mugur Grosu, Florin Iaru, Augustin Ioan, V. Leac, Mitoș Micleușanu, Matei Pleșu, Johnny Răducanu, Robert Șerban, Iulian Tănase, Mihail Vakulovski, Radu Vancu, Constantin Vică, Daniel Vighi; Ed. Art, 2009;
 Prima dată, coord. de Laura Albulescu și Andra Matzal - Laura Albulescu, Ion Barbu, Mihai Barbu, Lavinia Braniște, Philip Ó Ceallaigh, Marius Chivu, Bogdan Coșa, Andrei Crăciun, Silviu Dancu, Gabriel H. Decuble, Raluca Dincă, Florin Dumitrescu, M. Duțescu, Șerban Foarță, Miron Ghiu, Adela Greceanu, Mugur Grosu, Bogdan Iancu, Florin Iaru, Vera Ion, Cristi Luca, Cosmin Manolache, Matei Martin, Andra Matzal, Marin Mălaicu-Hondrari, Dmitri Miticov, Dan Pleșa, Matei Pleșu, Antoaneta Ralian, Ana Maria Sandu, Dan Sociu, Ionuț Sociu, Elena Stancu, Bogdan-Alexandru Stănescu, Robert Șerban, Cecilia Ștefănescu, Alex Tocilescu,Călin Torsan, Răzvan Țupa, Vlad Ursulean, Mihail Vakulovski, Radu Vancu, Luiza Vasiliu, Constantin Vică, Elena Vlădăreanu; Ed. Art, 2013;

Bibliografie
Unibuc Decuble Gabriel

Referințe

Legături externe

Profesori universitari români

Gabriel H. Decuble


Cuvântul aromă face referire atât la substanțele care conferă alimentelor sau produselor un gust sau miros plăcut, cât și la emanația acestor substanțe plăcut mirositoare (sau gustul lor).  Printre exemplele de arome se numără limonenul, anisolul, vanilina, diacetilul și mentolul.

Proprietăți și structură
Majoritatea aromelor artificiale, dar și naturale, sunt formate din compuși organici denumiți esteri, care au un gust și un miros plăcut, adesea asemănător fructelor.  Și alți compuși pot fi arome, precum aldehidele (de exemplu cinamaldehida, care dă aroma de scorțișoară) și hidrocarburile (de exemplu limonenul, cu aromă de portocală).

Aromele din produsele alimentare sunt de obicei rezultatul combinării mai multor arome naturale, ceea ce presupune profilul de bază de miros al alimentului, în timp ce aromele artificiale sunt folosite pentru a intensifica mirosul lor.

Gustul
Deși sarea și zahărul pot fi considerate din punct de vedere tehnic ca fiind arome pentru gustul sărat și respectiv dulce, sunt considerați arome, de obicei, doar compușii care intensifică gusturi precum umami. De asemenea, și îndulcitorii pot fi considerați a fi arome.

Vezi și
 Condiment
 Ester
 Gust
 Miros
 Aroma (număr cuantic)

Referințe

Legături externe
 Esențe, arome, parfumuri

Chimie alimentară

Aromă


Probele sportive de triatlon la Jocurile Olimpice de vară din 2016 s-au desfășurat în perioada 18-20 august 2016, la Fortul Copacabana, Brazilia. 55 de atleți au concurat în fiecare din probele masculine și feminine.

Format

Triatlonul olimpic cuprinde trei componente; înot pe distanța de 1.5 km, ciclism pe distanța de 43 km și alergare pe distanța de 10 km. Concursurile se vor desfășura ca sub forma unui singur eveniment între toți concurenții fără preliminarii.

Calificare

Perioada de calificare se întinde din 20 mai 2014 până la 15 mai 2016. Un total de 110 de sportivi (55 pentru fiecare sex) se luptă pentru locurile de participare, cu un maxim de trei concurenți trimiși de primele opt Comitete Naționale, în timp ce alte Comitete cor putea avea maximum doi concurenți per eveniment. Pentru a se califica pentru Jocurile Olimpice, toți sportivii trebuie să câștige un loc prin evenimentele continentale de calificare, să se claseze în primele trei locuri la evenimentele mondiale de calificare și să fie printre primii 140 din lista de calificare olimpică, clasamentul mondial Triathlon Series și Lista de Puncte ITU.

Treizeci și nouă de sportivi pentru fiecare sex se califica prin intermediul clasamentului, alături de cei 5 campioni continentalo și top 3 în evenimentele de calificare internaționale, ce au avut loc la Rio de Janeiro pe 1-2 august 2015. Brazilia, ca țară gazdă, are rezervate câte un loc pentru fiecare sex, în timp ce alte două vor fi alocate prin intermediul invitațiilor. În cele din urmă, încă cinci locuri vor fi distribuite Comitetelor Naționale, fără nici un loc prin Lista de Puncte ITU.

Calendar competițional

Toate orele sunt orele Braziliei. Există posibilitatea ca orele să fie modificate.

Națiuni participante

Podium

Clasament medalii

Referințe

Sporturi la Jocurile Olimpice de vară din 2016
2016

Triatlon la Jocurile Olimpice de vară din 2016


Biserica evanghelică fortificată din Meșendorf este un ansamblu de monumente istorice aflat pe teritoriul satului Meșendorf, comuna Bunești. În Repertoriul Arheologic Național, monumentul apare cu codul 40731.03.

Ansamblul este format din două monumente:
 Biserica evanghelică ()
 Incintă fortificată, cudouă turnuri, zwinger ()

Localitatea
Meșendorf (în dialectul săsesc Meschenderf, Mešndref, în  sau arhaic: Meschdorff, Mesche,  în , latină: villa Meschonis) este un sat în comuna Bunești din județul Brașov, Transilvania, România. Este una dintre puținele localități ale regiunii care și-a păstrat un singur nume comun tuturor etniilor care-l locuiesc. A aparținut unui domeniu ecleziastic, respectiv Mănăstirii cisterciene de la Cârța.  Nici mai târziu satul nu-și pierde statutul iobăgesc, fiind inclus domeniului cetăți Tălmaciu, la 1427. În 1863, administrația habsburgică a repartizat locul scaunului Sighișoara.

Biserica
Biserica sală, în stil gotic timpuriu, a fost ridicată în secolul al XIV-lea, cu turn vestic și cor poligonal, și a fost fortificată în 1495. Turnul primește un cat de apărare din lemn, la fel corul și nava. Portalul de vest este zidit. În urma lucrărilor de restaurare de la începutul secolului al XIX-lea sunt demolate bolțile bisericii, aflate în pericol de prăbușire, dar și catul de apărare; turnul însă este păstrat în forma sa medievală.

Zidul de incintă, cu drum de strajă pe console de lemn, acoperit și cu guri de tragere, a fost prevăzut inițial cu trei turnuri de apărare, din care două se mai păstrează și în prezent, și cu zwinger construit în partea de sud-vest în secolul al XVI-lea. O parte dintre ziduri și unul dintre turnuri au fost demolate în anul 1888, pentru a crea spațiu pentru construirea școlii.

La interior o valoare mare o au panourile tribunei, pictate la 1765, de către Georg Rosenauer, pentru că încearcă să redea, într-o manieră naivă, și peisaje cu ansambluri construite.  La interior se mai regăsește un tabernacol cu feroneria păstrată.

Biserica are trei clopote: unul dintre ele poartă inscripționat anul 1515, iar celelate două provin din anul 1907, respectiv 1923.

Bibliografie
 Asociația Mioritics cu suportul financiar al Deutsche Welterbe Stiftung:
 După texte elaborate de: Vladimir Agrigoroaei, Valentin Sălăgeanu, Luiza Zamora, Laura Jiga Iliescu, Ana Maria Gruia.
 După ilustrații executate de: Radu Oltean, Laurențiu Raicu, Florin Jude.
 Anghel Gheorghe, Fortificații medievale din piatră, secolele XII-XVI, Cluj Napoca, 1986.
 Avram Alexandru, Câteva considerații cu privire la bazilicile scurte din bazinul Hârtibaciului și zona Sibiului, în Revista monumentelor și muzeelor de istorie, 1981, numărul 2.
 Crîngaci Maria-Emilia, Bazilici romanice din regiunea Sibiului în Analele Asociației a Tinerilor Istorici din Moldova, Ed. Pontas, Chișinău, 2001.
 Dancu Fabrițius Juliana, Cetăți țărănești săsești din Transilvania, în Revista Transilvania, Sibiu, 19.
 Hermann Fabini, Atlas der siebenbürgisch-sächsischen Kirchenburgen und Dorfkirchen, Monumenta und AKSL, Hermannstadt-Heidelberg, vol. I 1998, vol. al II-lea 1999, vol al III-lea 2002.
 Iambor Petre, Așezări fortificate din Transilvania (sec. IX-XIII), Cluj-Napoca, 2005.
 Luca Sabin Adrian, PINTER Zeno Karl, GEROGESCU Adrian, Repertoriul arheologic al județului Sibiu (Situri, monumente arheologice și istorice), Sibiu, 2003.
 Thomas Nägler, Așezarea sașilor în Transilvania, Editura Kriterion, București, 1992.
 Rusu Adrian Andrei, Castelarea carpatica, Editura MEGA, Cluj-Napoca, 2005.
 George Oprescu, Bisericile, cetăți ale sașilor din Ardeal, Editura Academiei, București, 1956.
 Țiplic Ioan-Marian, Organizarea defensivă a Transilvaniei în evul mediu (secolele X-XIV), Editura Militară, București, 2006.

Note

Vezi și
 Meșendorf, Brașov

Legături externe
Fișă de monument
Monumente istorice din România Fișă și localizare de monument

Imagini din exterior

Imagini din interior

Monumente istorice din județul Brașov
Biserici evanghelice de confesiune augustană din România
Biserici fortificate din Transilvania
Biserici din județul Brașov
Biserici din secolul al XIV-lea din România
Arhitectură gotică din România

Biserica fortificată din Meșendorf


Čučanj (engleski squat) jedna je od temeljnih vježbi snage i uz potisak s klupe i mrtvo dizanje jedna od tri discipline u powerliftingu.

Izvođenje
Iz stojećeg položaja i stopala raširenih u širinu ramena sa šipkom i utegom na ramenima iza glave izvodi se čučanj do niskog položaja u kojem se moraju leđa držati ravno i koljena ne smiju prelaziti vertikalnu liniju vrha prstiju. Nakon spuštanja u čučanj, izvodi se podizanje u ispruženi stojeći položaj.

Uključeni mišići

 Četveroglavi bedreni mišić (Quadriceps femoris)
 Najveći stražnjični mišić (Gluteus maximus)
 Veliki mišić primicač (Adductor magnus)
 Široki listoliki mišić (Musculus soleus)
 Mišić uspravljač kralježnice (Erector spinae)
 Ravni trbušni mišić (Rectus abdominis)
 Nutarnji kosi trbušni mišić (Musculus obliquus internus abdominis)
 Vanjski kosi trbušni mišić (Musculus obliquus externus abdominis)
 Dvoglavi bedreni mišić (Musculus biceps femoris)
 Polutetivni mišić (Musculus semitendinosus)
 Poluopnasti mišić (Musculus semimembranosus)
 Srednji stražnjični mišić (Gluteus medius)
 Najmanji stražnjični mišić (Gluteus minimus)
 Trbušasti mišić lista (Gastrocnemius)

Literatura
 Rippetoe, Marc: Starting Strength: Basic Barbell Training, The Aasgaard Company; 3. Edition (11. November 2011), ISBN 978-0-98252-273-8

Izvori

Dizanje utega

Čučanj


Naiadita, monotipski fosilni rod jetrenjarnica smješten u zasebnu porodicu i red. Jedina vrsta je N. lanceolata.

Izvori

Jetrenjarnice

Naiadita


An Amorphophallus johnsonii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Nicholas Edward Brown. An Amorphophallus johnsonii in nahilalakip ha genus nga Amorphophallus, ngan familia nga Araceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Amorphophallus

Amorphophallus johnsonii


The Nakhichevan Autonomous Soviet Socialist Republic, abbreviated as Nakhichevan ASSR was an autonomous republic within the Azerbaijan SSR, itself a republic within the Soviet Union. It was formed on 16 March 1921 and became a part of the Azerbaijan SSR proper on 9 February 1924.

The first flag of the Nakhichevan ASSR was introduced in 1937 and contained both Azerbaijani and Armenian text. In the 1940s, when the Azerbaijani Latin alphabet was being replaced by Cyrillic, the previous flag was replaced by a Soviet flag with the Azerbaijani Cyrillic text "Нахчыван МССР" in gold and a dark blue bar along the fess.

In 1990, it became the Nakhichevan Autonomous Republic within the Republic of Azerbaijan.

History

War and revolution
In the final years of World War I, Nakhichevan was the scene of bloodshed between Armenians and Azerbaijanis, who both laid claim to the area. By 1914, the Armenian population had decreased slightly to 40% while the Azeri population increased to roughly 60%. After the February Revolution of 1917, the region was placed under the authority of the Special Transcaucasian Committee of the Russian Provisional Government and subsequently the short-lived Transcaucasian Democratic Federative Republic (TDFR) in 1918. When the TDFR was dissolved in May 1918, Nakhichevan, Nagorno-Karabakh, Zangezur (today the Armenian province of Syunik and part of the province of Vayots Dzor), and Qazakh were heavily contested between the newly formed and short-lived states of the Democratic Republic of Armenia (DRA) and the Azerbaijan Democratic Republic (ADR). In June 1918, the region came under Ottoman occupation. The Ottomans proceeded to massacre 10,000 Armenians and razed 45 of their villages to the ground. Under the terms of the Armistice of Mudros, the Ottomans agreed to pull their troops out of the Transcaucasus to make way for the forthcoming British military presence.

Under British occupation, Sir Oliver Wardrop, British Chief Commissioner in the South Caucasus, made a border proposal to solve the conflict. According to Wardrop, Armenian claims against Azerbaijan should not go beyond the administrative borders of the former Erivan Governorate (which under prior Imperial Russian rule encompassed Nakhichevan), while Azerbaijan was to be limited to the governorates of Baku and Elisabethpol. This proposal was rejected by both Armenians (who did not wish to give up their claims to Qazakh, Zangezur and Nagorno-Karabakh) and Azeris (who found it unacceptable to give up their claims to Nakhichevan). As disputes between both countries continued, it soon became apparent that the fragile peace under British occupation would not last.

In December 1918, with the support of Azerbaijan's Musavat Party, Jafargulu Khan Nakhichevanski declared the Republic of Aras in the Nakhichevan uyezd of the former Erivan Governorate assigned to Armenia by Wardrop. The Armenian government did not recognize the new state and sent its troops into the region to take control of it. The conflict soon erupted into the violent Aras War. British journalist C.E. Bechhofer described the situation in April 1920:

By mid-June 1919, Armenia had established control over Nakhichevan and the whole territory of the self-proclaimed republic. The fall of the Aras republic triggered an invasion by the regular Azerbaijani army and by the end of July, Armenian troops were forced to leave Nakhichevan City to the Azeris. Again more violence erupted, leaving some 10,000 Armenians dead and 45 Armenian villages destroyed. Meanwhile, feeling the situation to be hopeless and unable to maintain any control over the area, the British decided to withdraw from the region in mid-1919. Still, fighting between Armenians and Azeris continued and after a series of skirmishes that took place throughout the Nakhichevan district, a ceasefire was agreed. This lasted only briefly, and by early March 1920, more fighting broke out, primarily in Karabakh between Karabakh Armenians and Azerbaijan's regular army. This triggered conflicts in other areas with mixed populations, including Nakhichevan.

Sovietization
In July 1920, the 11th Soviet Red Army invaded and occupied the region and on 28 July, declared the Nakhichevan Autonomous Soviet Socialist Republic with "close ties" to the Azerbaijan SSR. In November, on the verge of taking over Armenia, the Bolsheviks, in order to attract public support, promised they would allot Nakhichevan to Armenia, along with Karabakh and Zangezur. This was fulfilled when Nariman Narimanov, leader of Bolshevik Azerbaijan issued a declaration celebrating the "victory of Soviet power in Armenia," proclaimed that both Nakhichevan and Zangezur should be awarded to the Armenian people as a sign of the Azerbaijani people's support for Armenia's fight against the former DRA government:

Vladimir Lenin, although welcoming this act of "great Soviet fraternity" where "boundaries had no meaning among the family of Soviet peoples," did not agree with the motion and instead called for the people of Nakhichevan to be consulted in a referendum. According to the formal figures of this referendum, held at the beginning of 1921, 90% of Nakhichevan's population wanted to be included in the Azerbaijan SSR "with the rights of an autonomous republic." The decision to make Nakhichevan a part of modern-day Azerbaijan was cemented 16 March 1921 in the Treaty of Moscow between Bolshevist Russia and Turkey. The agreement between Soviet Russia and Turkey also called for attachment of the former Sharur-Daralagez uyezd (which had a solid Azeri majority) to Nakhichevan, thus allowing Turkey to share a border with the Azerbaijan SSR. This deal was reaffirmed on 23 October, in the Treaty of Kars. Article V of the treaty stated the following:

So, on 16 March 1921 the Nakhichevan ASSR was established. On 9 February 1924, the Soviet Union officially placed the Nakhichevan ASSR under the jurisdiction of the Azerbaijan SSR. Its constitution was adopted on 18 April 1926.

Soviet Union
As a constituent part of the Soviet Union, tensions lessened over the ethnic composition of Nakhichevan or any territorial claims regarding it. Instead, it became an important point of industrial production with particular emphasis on the mining of minerals such as salt. Under Soviet rule, it was once a major junction on the Moscow–Tehran railway line as well as the Baku–Yerevan railway. It also served as an important strategic area during the Cold War, sharing borders with both Turkey (a NATO member state) and Iran (a close ally of the West until the Iranian Revolution of 1979).

Facilities improved during Soviet times; education and public health especially began to see some major changes. In 1913, Nakhichevan only had two hospitals with a total of 20 beds. The region was plagued by widespread diseases including trachoma and typhus. Malaria, which mostly came from the adjoining Aras River, brought serious harm to the region. At any one time, between 70% and 85% of Nakhichevan's population was infected with malaria, and in the region of Norashen (present-day Sharur) almost 100% were struck with the disease. This situation improved dramatically under Soviet rule. Malaria was sharply reduced and trachoma, typhus, and relapsing fever were eliminated.

During the Soviet era, Nakhichevan saw a significant demographic shift. Its Armenian population gradually decreased as many emigrated to the Armenian SSR. In 1926, 15% of region's population was Armenian, but by 1979, this number had shrunk to 1.4%. The Azeri population, meanwhile increased substantially with both a higher birth rate and immigration from Armenia (going from 85% in 1926 to 96% by 1979).

Armenians in Nagorno-Karabakh noted similar though slower demographic trends and feared an eventual "de-Armenianization" of the area. When tensions between Armenians and Azeris were reignited in the late-1980s by the Nagorno-Karabakh conflict, Azerbaijan's Popular Front managed to pressure the Azerbaijan SSR to instigate a partial railway and air blockade against Armenia, while another reason for the disruption of rail service to Armenia were attacks of Armenian forces on the trains entering the Armenian territory from Azerbaijan, which resulted in railroad personnel refusing to enter Armenia. This effectively crippled Armenia's economy, as 85% of the cargo and goods arrived through rail traffic. In response, Armenia closed the railway to Nakhichevan, thereby strangling the exclave's only link to the rest of the Soviet Union.

December 1989 saw unrest in Nakhichevan as its Azeri inhabitants moved to physically dismantle the Soviet border with Iran to flee the area and meet their ethnic Azeri cousins in northern Iran. This action was angrily denounced by the Soviet leadership and the Soviet media accused the Azeris of "embracing Islamic fundamentalism". In January 1990, the Supreme Soviet of the Nakhichevan ASSR issued a declaration stating the intention for Nakhichevan to secede from the USSR to protest the Soviet Union's actions during Black January. It was the first part of the Soviet Union to declare independence, preceding Lithuania's declaration by almost 2 months.

Heydar Aliyev, the future president of Azerbaijan, returned to his birthplace of Nakhichevan in autumn 1990, after being ousted from his position in the Politburo by Mikhail Gorbachev in 1987. Soon after returning to Nakhichevan, Aliyev was elected to the local Supreme Soviet by an overwhelming majority. Aliyev subsequently resigned from the CPSU and after the failed August 1991 coup against Gorbachev, he called for complete independence for Azerbaijan and denounced Ayaz Mütallibov for supporting the coup. In late 1991, Aliyev consolidated his power base as chairman of the Nakhichevan Supreme Soviet and asserted Nakhichevan's near-total independence from Baku.

On 19 November 1990, it became the Nakhichevan Autonomous Republic within the Republic of Azerbaijan.

Commemoration

In 2008, the National Bank of Azerbaijan minted a pair of gold and silver commemorative coins for the 85th anniversary of the creation of the Nakhichevan Autonomous Soviet Socialist Republic.

See also
First Secretary of the Nakhichevan Communist Party

References

Notes

External links
 Great Soviet Encyclopedia article
 Nakhichevan (Naxcivan)

1921 establishments in Russia
1990 disestablishments in the Soviet Union
Former countries of the interwar period
Autonomous republics of the Soviet Union
History of Nakhchivan
States and territories established in 1921
States and territories disestablished in 1990
Subdivisions of the Azerbaijan Soviet Socialist Republic
Former socialist republics
1924 establishments in Azerbaijan


Cometa Machholz, sau cometa C/2004 Q2, a fost descoperită la 27 august 2004 de astronomul amator Donald Edward Machholz, în California, cu un telescop de 150 mm, când astrul prezenta o magnitudine de 11,8.

Cometa a trecut cel mai aproape de Terra, la 0,34 ua, la 5 ianuarie 2005, cu magnitudinea prevăzută de 4,1. A devenit atunci vizibilă cu ochiul liber în constelația Taurul, trecând la 2° de roiul deschis Pleiadele, la 7 ianuarie. La 28 ianuarie cometa trecea la 5° de Roiul Dublu din Perseu.

Donald Machholz a descoperit mai multe comete care, în consecință, îi poartă numele, și care nu trebuie confundate, între acestea fiind cometa periodică 96P/Machholz.

Imagine

Note

  Elemente orbitale, JPL
 Ciel et Espace n° 416, janvier 2005

Legături externe

 Sky and Telescope — Comet Machholz in the Evening Sky
 Sky and Telescope — Catch Comet Machholz at Its Best
 The Discovery of Comet Machholz (discoverer's personal retelling)
 Gallery of images

Machholz

Obiecte astronomice descoperite în 2004

Cometa Machholz


An Paepalanthus freyreissii in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Carl Peter Thunberg, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Friedrich August Körnicke. An Paepalanthus freyreissii in nahilalakip ha genus nga Paepalanthus, ngan familia nga Eriocaulaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Paepalanthus

Paepalanthus freyreissii


Kasakhstan deltog i vinter-OL 2010 i Vancouver, British Columbia, Canada.

Medaljer

Medaljevindere

Lande ved vinter-OL 2010
2010

Kasakhstan ved vinter-OL 2010


Arondismentul 6 (în ) este unul dintre cele douăzeci de arondismente din Paris. Este situat în centrul orașului, pe malul stâng al fluviului Sena. Acoperă cea mai mare parte din cartierul Saint-Germain-des-Prés. Este delimitat la nord de Sena și de arondismentul 1, la est de arondismentul 5, la vest de arondismentul 7 și la sud de arondismentele 14 și 15.

Demografie
{| class="wikitable"
! An
Populație
! Densitate(loc. pe km²)
|-----
| 1861 ||  ||
|-----
| 1866 ||  ||
|-----
| 1872 ||  ||
|-----
| 1911 (vârf de populare) ||  ||
|-----
| 1954 ||  ||
|-----
| 1962 ||  ||
|-----
| 1968 ||  ||
|-----
| 1975 ||  ||
|-----
| 1982 ||  ||
|-----
| 1990 ||  ||
|-----
| 1999 ||  ||
|-----
| 2006 ||  ||
|}

Administrație

Primăria

Locuri

Instituții publice
 Collège Stanislas
 Lycée Montaigne din Paris
 Lycée Fénelon din Paris
 École alsacienne
 École nationale supérieure des mines de Paris
 EHESS (École des Hautes Études en Sciences Sociales)
 Institut de France
 Palatul Luxembourg, sediul Senatului francez
 Universitatea Paris 2 Panthéon-Assas
 Universitatea Paris 5 Descartes

Principalele monumente

 Monumente religioase
 Église Saint-Germain-des-Prés;
 Cimitirul Montparnasse, unde este înmormântat sculptorul Constantin Brâncuși;
 Église Saint-Sulpice;
 Église Saint-Joseph-des-Carmes;
 Église Notre-Dame-des-Champs;

 Monumente civile
 Hôtel de la Monnaie;
 Pont des Arts;
 Pont Neuf;

 Cafenele
 Café de Flore;
 Les Deux Magots;
 Le Procope;

 Parcuri și grădini
 Grădina Luxemburg;
 Grădina Observatorului;
 Jardin des Grands explorateurs.

Legături externe

 Site-ul oficial

06

Arondismentul 6 din Paris


ඈෂ්ලි මැතිව් ද සිල්වා (උපත 1963 දෙසැම්බර් 3) යනු 1986 සිට 1993 දක්වා ටෙස්ට් තරග 3කට සහ එක්දින තරග 4කට ක්‍රීඩා කළ හිටපු ශ්‍රී ලංකා ක්‍රිකට් ක්‍රීඩකයෙකි. ඔහු, , ශ්‍රී ලංකා ක්‍රිකට් ආයතනයේ ප්‍රධාන විධායක නිලධාරී විය.

ද සිල්වා 1963 දී කොළඹ රෝමානු කතෝලික පවුලක උපත ලැබීය. ඔහු කොළඹ ශාන්ත ජෝශප් විද්‍යාලයට ඇතුළත් වූ අතර එහිදී ඔහු කොළඹ ශාන්ත පීතර විද්‍යාලයට එරෙහිව වාර්ෂික සාන්තුවරයන්ගේ සටන හතරකට ක්‍රීඩා කළේය, අවසන් වරට - 1982 දී - නායකයා ලෙස. ඔහු ටෙස්ට් ක්‍රිකට් ක්‍රීඩා කළ පළමු හිටපු ශාන්ත ජෝසප් ක්‍රීඩකයා බවට පත්විය.

ද සිල්වා ටැමිල් යූනියන් ක්‍රිකට් සහ මලල ක්‍රීඩා සමාජය වෙනුවෙන් සිය දේශීය ක්‍රිකට් දිවිය ආරම්භ කළේ ලක්ස්ප්‍රේ කුසලානයෙනි. පසුව ඔහු ක්‍රීඩා කරමින් සිටි කොළඹ ක්‍රිකට් සමාජයට සංක්‍රමණය වූ අතර එම තරගය 1989 දී පළමු පෙළ ක්‍රිකට් තත්ත්වයට පත් විය.

ඔහුගේ ක්‍රීඩා දිවියෙන් පසුව, ද සිල්වා තීරකයෙකු මෙන්ම 2011 දී විනිසුරුවරයෙකු එක් ලැයිස්තු A තරඟයක් භාර ගත්තේය.

2013 වසරේදී ද සිල්වා ශ්‍රී ලංකා ක්‍රිකට් ආයතනයේ වැඩබලන ප්‍රධාන විධායක නිලධාරියා බවට පත් වූ අතර පසුව එම තනතුර ස්ථිරවම භාර ගත්තේය.

යොමු කිරීම්

ශ්‍රී ලංකීය ටෙස්ට් ක්‍රිකට් ක්‍රීඩකයන්
ජීවමාන ජනයා
1963 උපත්

ඈෂ්ලි ද සිල්වා (උපත 1963)


Aerosmith, 1970 yılında ABD'nin Massachusetts eyaletinin Boston şehrinde kurulmuş bir rock müzik grubudur. Gruba "Boston'ın Kötü Çocukları" ve "Amerika'nın en büyük rock and roll grubu" yakıştırmaları yapılır. Aerosmith, blues kökenli hard rock tarzındaki müzikleri ile birçok rock grubuna ilham kaynağı olmuştur.

Aerosmith, 1970'te, vokalist Steven Tyler'ın gitarist Joe Perry ile bir dondurma salonunda tanışmasıyla kuruldu. Perry, Tyler'a rock-caz topluluğunda yer alması için teklifte bulundu. Tyler ile Perry, yanlarına basçı Tom Hamilton'u da alarak bir üçlü kurmaya karar verdiler. Çok geçmeden ikinci gitarı da Ray Tabano kullanmaya başladı. Ancak kısa bir süre sonra Tabano yerine Brad Whitford geldi. Davulcu Joey Kramer'in de gruba dahil olmasıyla Aerosmith, Boston'da, 1970'in sonuna doğru kurulmuş oldu.

İlk konserinden sonra adını Arosmith yerine Aerosmith olarak değiştiren grup, başarısıyla kısa zamanda Boston'un dışına çıkmaya başladı. Grup, 1972 yılında Max Cansas City'de verdikleri konserden sonra Columbia/CBS Records'la kontrat imzaladı. Ve ilk albümleri 1973 yılında yayımlandı. Aerosmith, 1975 yılında yayımlanan "Toys In The Attick" ve 1976 yılında yayımlanan "Rocks" albümleri ile büyük başarı yakalayarak süper star statüsüne ulaştı. 70'lerin sonuna gelindiğinde "Blue Army" adındaki hayran grubu ile dünyanın en popüler hard rock grubu konumunda olan Aerosmith, uyuşturucu bağımlılığının açtığı sorunlar ve grup üyeleri arasındaki anlaşmazlıklar nedeni ile ayrılıklar yaşadı. 1979 yılında Joe Perry, 1981 yılında ise Brad Whitford gruptan ayrıldı. Jimmy Crespo ve Rick Dufay'yi kadrosuna dahil eden grup 1982 yılında "Rock In A Hard Place" albümünü yayımladı fakat eski albümleri kadar başarılı olmadı.

1984 yılında Joe Perry ve Brad Whitford gruba geri döndü. "Geffen Records" ile imzalanan kontrat ve Steven Tyler'ın 1986 yılında uyuşturucu bağımlılığından kurtulmak için girdiği rehabilitasyonun arından Aerosmith, 1987 yılında yayımlanan "Permenant Vacation" albümü ile rock müzik tarihinin en çarpıcı ve göz kamaştırıcı geri dönüşünü gerçekleştirdi ve 70'li yıllardaki popülerliklerini tekrar kazandı. Grup, 1989 yılında "Pump", 1993 yılında "Get A Grip" ve 1997 yılında "Nine Lives" albümleri ile birçok hit şarkıya imza atıp ödüller kazanarak popüler kültürde bir fenomen haline geldi.

Aerosmith, Rolling Stone dergisinin "Tüm Zamanların En Büyük 100 Sanatçısı" listesinde 57. sırada yer almıştır. Ayrıca 66,5 milyonu ABD sınırları içinde olmak üzere; sattığı 150 milyon albüm ile gelmiş geçmiş en fazla albüm satan Amerikalı rock grubudur. 2001 yılında "Rock and Roll Hall of Fame" tarafından onurlandırılan grup başta dört Grammy ödülü olmak üzere birçok ödül kazanmıştır.

Tarihçe

1970'ler
Grubun ilk albümü 1973 yılında, kendi adını taşıyarak ortaya çıktı. Bu albümden çıkan ilk single, "Dream On" başlangıçta listelerde 59 numaraya kadar yükselmiş, 1973 yılının Nisan ayında 10 numaraya çıkmayı başarmıştır.

Hem yavaş şarkıların, hem de bol ritimli rock'n roll şarkıları sonucunda ünleri 1970'lerin ortalarında iyice artmış, o yıllarda birçok altın ve platin plak kazanmışlardır.

Topluluğun ikinci albümü "Get Your Wings" (1974) tam 86 hafta listelerde kaldı. Bu albüm ayrıca daha uzun yıllar birlikte iş yapacakları yapımcı Jack Douglas ile yapılan ilk çalışmaydı. Yurtçapında verdikleri konserlerle grup adını duyurmaya devam etmiştir. Asıl başarılarını ise 1975 yılının Nisan ayında piyasaya çıkan ve dünya çapında 6 milyon satan "Toys In The Attic"le kazanmışlardır.

Dördüncü albüm "Rocks" 1976 yılının Mayıs ayında piyasaya çıktı. Rocks, sadece Amerika'da 3 milyon sattı ve albümler listesinde 5 numaraya kadar yükseldi. Albümden çıkan singleları, "Back In The Saddle" listelerde 40 numarada kalabildi.

1977'nin başlarında Aerosmith bir süre ara vererek, sonraki albümleri üzerinde çalışmışlardır. Grup yükselişlerini, 1977 yılının Kasım ayında piyasaya çıkardıkları "Draw The Line" albümüyle sürdürmelerine karşın; eleştirmenler tarafından beklenilen ilgiyi göremedi ve Led Zeppelin'in bir türevi olarak nitelendirilmekle kaldı. Grup, 1978 yılında Amerika'da bir dizi küçük turne düzenledi.

1978 yılında, "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" adlı filmde büyük başarı kazanan parçaları "Come Together"ı bestelendi ve performanslarının ardından grubun '73 ve '78 yılları arasında verdikleri konserlerin bir toplaması olan ve grubun ilk canlı albümü olan "Live Bootleg" piyasaya çıktı. Bu sırada Tyler ve Perry arasında çözüm bulunamayan sorunlar çıkmaya başladı.

Topluluk 1979'un sonunda, çalışmalarını daha önceden bitirdikleri albümleri "Night In The Ruts"i çıkardı. O sıralar Joe Perry, kendi ismini taşıyan grubunu oluşturmak üzere gruptan ayrıldı. "Night In The Ruts", Aerosmith'in en az satan albümleri olarak kaldı.

1980'ler
1980 yılında gruba Jimmy Crespo katıldı fakat, gitarist Brad Whitford "Whitsford-St. Holmes Band"ı kurmak üzere gruptan ayrıldı.

Grup üyeleri alkol ve uyuşturucu sorunları yüzünden hayranlarının gözünde düşüş yaşasalar da, 1980'lerin sonuna doğru rock tarihinde en göze çarpan dönüşlerden birini gerçekleştirdiler. Yeni gitaristler Jimmy Crespo ve Rick Dufay'ın da katılımlarıyla grup eski günleri hatırlamak üzere bir "En İyiler" albümü çıkardılar, albüm 6 milyondan fazla sattı. Yeni kadrosuyla Aerosmith 1982'de "Rock In a Hard Place"i piyasaya sürdü. Albüm listelerde 32. sıraya kadar yükselebildi. Albüm, grubun diğer albümlerinin yanında pek de başarılı olamadı.

Sonraları Perry ve Whitford'un gruba dönmeleriyle "Back In The Saddle" turnesi gerçekleştirildi. Turnenin ilk ayaklarından birinde Steven Tyler'ın sahnede bayılması, grubun alkol ve uyuşturucuyla başının hala dertte olduğunu göstermiş oldu.

Ertesi sene Aerosmith asıl kadrosuyla 1979'dan sonra yaptığı ilk albüm "Done With Mirrors" piyasa çıktı. Bu albümde Aerosmith ilk kez Geffen Records ile çalışmıştır. Albüm, "Rock In A Hard Place" kadar başarılı olmasa da grubun canlandığının göstergesi olmuştur.

1985 yılının Kasım ayında "Down Wıth Mirrors" albümü Geffen Plak Şirketi'nden yayınladı ve ardından Tyler ve Perry uyuşturucudan kurtulabilmek için rehabilitasyon programına katıldılar. Albüm çıkardıkları ilk iki albüm kadar başarılı bulundu, fakat 80'lerde ortaya çıkan yeni rock gruplarıyla başedebilmek için soundlarını biraz değiştirdiler.

1986 yılında "Toys In The Attic" albümünde yer alan parça "Walk This Way" şarkısının rap grubu Run DMC ile tekrar kaydedilmesiyle uluslararası bir başarı kazanılmış oldu.

1987 yılının Ağustos ayında piyasaya çıkan "Permanent Vacation" albümü grubun en fazla satan albümlerinden biri oldu. Albümde 'Dude (Looks Like A Lady)' şarkısı Amerika müzik listelerinde 14 numaraya kadar yükseldi.

1988 yılının Ağustos ayında, bir toplama albümü olan "Gems" piyasaya çıktı. Aynı yıl MTV Müzik Ödülleri'nde "En İyi Grup" ve 'Dude (Looks Like A Lady)' klibiyle de "Klipte En İyi Sahne Performansı" ödüllerini Aerosmith aldı.

1989 yılının Eylül ayında, piyasaya çıkan "Pump" albümünden 'Janie's Got A Gun', 'Love In An Elevator' ve 'What It Takes' parçalarına çektikleri kliplerle o yıl adından en fazla bahsettiren gruplardan biri oldu. Albüm Amerika'da 7 milyon satarken, MTV Müzik Ödülleri'nde 'Rag Doll'un klibiyle de "En İyi Heavy Metal Video" ödülünü aldılar.

1990'lar
1991 yılında grup ilk Grammy Ödülünü; 'Janie's Got A Gun' parçasıyla "En İyi Rock Performansı" dalında aldı. Aynı yıl Aerosmith, Sony Records'la anlaşma imzaladı. Eylül ayında ise, Boston Garden Hall Of Fame ödülünü kazandı ve 'The Other Side'a çektikleri kliple de MTV'de "En İyi Metal/Hard Rock Video" ödülünü aldılar.

1993 yılının Nisan ayında, "Get A Grip" albümü yayınlandı. Single'lar 'Livin' On The Edge', 'Cryin', 'Crazy' ve 'Amazing' tüm dünyada çok büyük başarı kazandı. Albüm Amerika'da yedi milyon satarken, piyasaya çıkan Guns N' Roses gibi gruplarla baş etmeye çalışmışlar ve bunu başardıklarını göstermişlerdir.

1994 yılının Kasım ayında, çıkan "Big Ones" albümü ile başarılarını sürdürmüşlerdir. Grup, 90'lı yılların ortasında tekrar Colombia Records'la anlaşma imzaladı ve 1997 yılında "Nine Lives" albümlerini piyasaya sürdüler.

1998 yılında Aerosmith, Simpsonlar'ın 200. bölümünde televizyonda görüldü. Ve Ağustos ayında Armageddon filminin soundtracki olan "I Don't Want A Miss A Thing"i piyasaya sürdüler. Parça, Amerika'da müzik listelerine 1 numaradan giriş yaptı ve 4 hafta boyunca 1 numarada kalırken, İngiltere'de ilk 10'a girmeyi başardı. Ekim ayında grubun canlı performanslarının yer aldığı "A Little South Of Sanity" albümü piyasaya sürüldü.

2000'ler
2000 yılında ise, "VH1: 100 Greatest Rock Songs" için 35 numarada yer alan parçaları "Walk This Way" ve 47 numarada yer alan parçaları "Dream On"u tekrar kaydettiler.

2001 yılının Mart ayında "Just Push Play" albümü piyasaya çıkarken, single 'Jaded' müzik listelerinde bir numaraya kadar yükseldi.

2003 yılında 'O, Yeah! – The Ultimate Aerosmith Hits' isimli best of albüm yayınlandı.

2004 yılında grup kariyerinin 25. albümü olan 'Honkin' On Bobo' ile bir blues-rock albümü yayınladı. Albüm, grubun blues'da da iddialı olduğunun bir göstergesi oldu.
Albüm sonrasında bir konser DVD'si "You Gotta Move in December 2004" ü çıkardılar.

2005'te Steven Tyler "Be Cool" filminde oynadı. Aynı yıl Joe Perry solo albümünü çıkardı. 2006 Grammy Ödüllerinde, "Mercy" parçasıyla "En iyi erkek rock enstrümantal performansı" dalında ödül aldı.

2005, Aerosmith "Rockin' the Joint" CD/DVD'sini yayınladı. Grubun Lenny Kravitz'le yaptığı çalışmalar Amerika'da hızla tükendi. Aerosmith, baharda bir tur düzenlemeyi planlarken, üyelerden bazılarının rahatsızlıkları nedeniyle plan iptal edildi. 22 Mart 2006'da vokalist Steven Tyler'ın boğazından ameliyat olacağı ve turların ertelendiği açıklandı.

Tyler ve Perry 4 Temmuz nedeniyle Boston Pops Orkestrası ile bir konser verdi. Bu Tyler'ın ameliyat sonrası ilk performansıydı. Bu sırada, grup Mötley Crüe ile 2006 sonbaharında tura çıkacağını açıkladı.

24 Ağustos 2006'da Tom Hamilton'un da boğaz kanseri olduğu açıklandı.

17 Ekim 2006'da "Devil's Got a New Disguise - The Very Best of Aerosmith" albümü tamamlandı. Grubun yeni albümlerinin 2007 baharında tamamlanacağı açıklandı.

2008 yılında Guitar Hero adlı dünyaca ünlü gitar simülasyonu, Aerosmith adında bir oyun çıkardı.

2009 Yaşanan Sorunlar
Aerosmith solisti Steven Tyler, 1 Kasım 2009 tarihinde Abu Dabi 50.000 kişiye verilen muhteşem bir konserden sonra solo çalışmak isteğini ve üstü kapalı Aerosmith'ten ayrılabileceğini ifade etmişti. Daha sonra Joe Perry, Las Vegas Sun'a yaptığı açıklamada en son konserden beri kendisiyle konuşmadığını, Steven Tyler'ın grup arkadaşlarının telefonlarına çıkmadığını, sanal alemden aldığı bilgiler doğrultusunda Tyler'ın gruptan ayrıldığını ve yerine gerekirse başka bir vokalist alınabileceğini belirtti.Hatta Perry, Twitter adresinde 'Kim Aerosmith'e vokal olmak ister' diye bir yazı yayınladı.Bütün bunlara rağmen en son olarak, 10 Kasım 2009 tarihinde Steven Tyler, Joe Perry'nin solo çalışmaları kapsamında düzenlediği turun New York konserinde sürpriz bir şekilde sahneye çıkarak "Aerosmith'ten ayrılmıyorum" dedi ve ardından bir Hard Rock klasiği olan Walk This Way'i söyledi.

Diskografi

Stüdyo albümleri
 Aerosmith (1973) ABD Toplam satış rakamı: 3,000,000 adet
 Get Your Wings (1974) ABD Toplam satış rakamı: 3,000,000 adet
 Toys in the Attic (1975) ABD Toplam satış rakamı: 8,000,000 adet
 Rocks (1976) ABD Toplam satış rakamı: 6,000,000 adet
 Draw the Line (1977) ABD Toplam satış rakamı: 1,000,000 adet
 Night in the Ruts (1979) ABD Toplam satış rakamı: 2,000,000 adet
 Rock in a Hard Place (1982) ABD Toplam satış rakamı: 1,000,000 adet
 Done with Mirrors (1985) ABD Toplam satış rakamı: 1,000,000 adet
 Permanent Vacation (1987)ABD Toplam satış rakamı: 5,000,000 adet
 Pump (1989) ABD Toplam satış rakamı: 7,000,000 adet
 Get a Grip (1993) ABD Toplam satış rakamı: 7,000,000 adet
 Nine Lives (1997) ABD Toplam satış rakamı: 2,000,000 adet
 Just Push Play (2001) ABD Toplam satış rakamı: 1,000,000 adet
 Honkin' on Bobo (2004) ABD Toplam satış rakamı: 500,000 adet
 Music from Another Dimension! (2012)
 Rock for the Rising Sun (2013)

Singlelar
Aerosmith'in çıkardığı Top 40 listelerinde yer almış yirmi bir single;

 1975 "Sweet Emotion" #36
 1976 "Dream On" (tekrar kayıt) #6
 1976 "Last Child" #21
 1977 "Walk This Way" #10
 1977 "Back in the Saddle" #38
 1978 "Come Together" #23
 1987 "Dude (Looks Like a Lady)" #14
 1988 "Angel" #3
 1988 "Rag Doll" #17
 1989 "Love in an Elevator" #5
 1990 "Janie's Got a Gun" #4
 1990 "What it Takes" #9
 1990 "The Other Side" #22
 1993 "Livin' on the Edge" #18
 1993 "Cryin'" #12
 1994 "Amazing" #24
 1994 "Crazy" #17
 1997 "Falling in Love" #35
 1998 "Pink" #27
 1998 "I Don't Want to Miss a Thing" #1
 2001 "Jaded" #7

Turları
 2010: Cocked, Locked, Ready to Rock - Diğer Gruplar: Blue Oyster Cult, Sammy Hagar
 2009: Aerosmith/ZZ Top Tour - Diğer Grup: 3 Doors Down
 2007: World Tour 2007 - Diğer Grup: Cheap Trick
 2006: Route of All Evil Turu - Diğer Grup: Hinder
 2005-2006: Rockin' the Joint Turu - Diğer Gruplar : Lenny Kravitz, Cheap Trick
 2004: Honkin' on Bobo Turu - Diğer Grup: Cheap Trick
 2003: Rocksimus Maximus Turu
 2002: Girls of Summer Turu
 2001-2002: Just Push Play Turu
 1997-1999: Nine Lives Turu - Diğer Gruplar: Lenny Kravitz, Bryan Adams, Ministry, Guano Apes, The Black Crowes
 1993-1994: Get a Grip Turu - Diğer Gruplar: Megadeth, Mr. Big, Extreme, 4 Non Blondes, Jackyl, Poison
 1989-1990: Pump Turu - Alt Gruplar: Metallica, Whitesnake, Skid Row, Poison, Warrant, The Black Crowes, The Cult
 1987-1988: Permanent Vacation Turu - Diğer Gruplar: Guns N' Roses, Dokken, White Lion, Ted Nugent (Aerosmith ve Deep Purple co-headliner idi.)
 1985-1986: Done With Mirrors Turu - Alt Gruplar: Scorpions, Dokken, Ted Nugent, Cheap Trick, Y&T, Yngwie Malmsteen
 1984: Back in the Saddle Turu - Alt Gruplar: Helix, Anvil, Black 'n Blue
 1982-1983: Rock in a Hard Place Turu - Alt Gruplar: Dio, Pat Travers, Ted Nugent, Rose Tattoo, Kixx, Krokus, Blackfoot
 1979-1980: Night in the Ruts Turu - Alt Gruplar: Scorpions, AC/DC, Van Halen, Ted Nugent, Chep Trick
 1980: Live! Bootleg Turu - Alt Grup: Golden Earring, Blue Oyster Cult, Foghat
 1977-1978: Draw the Line Turu - Alt Gruplar: AC/DC, Van Halen, Nazareth, Ted Nugent, Foreigner, Pat Travers, Styx,
 1976-1977: Rocks Turu - Alt Gruplar: Rush, Nazareth, Slade
 1975: Toys in the Attic Turu - Alt Gruplar: Foghat, Slade
 1973-1974: Early Days (Aerosmith/Get Your Wings era - Alt Gruplar: Ted Nugent, Focus, Elephant's Memory, Mahogany Rush, REO Speedwagon, Troper

Kaynakça

Dış bağlantılar

 Aerosmith.com - Aerosmith resmî sitesi
 AeroForceOne.com  - Aerosmith fan kulüp sitesi

Amerikalı hard rock grupları
Grammy Ödülü sahipleri
Columbia Records sanatçıları
Yılın MusiCares Kişisi Grammy Ödülü sahipleri

Aerosmith


مجلة قمة البوب هي مجلة شهرية لامعة تصدر من شبكة الـ BBC، تم إطلاقها في شهر فبراير 1995، وذلك في إطار تنشيط البرنامج التلفزيوني، تعرض معلومات قوائم الأغاني، حوارات المشاهير، نصائح للجمال والأناقة، مسابقات، كلمات الأغاني وبوسترات، وهي مجلة داعمة للبرنامج التلفزيوني قمة البوب

منشورات بي بي سي
مجلات أسست في 1995
مجلات شهرية بريطانية
مجلات لندنية
مجلات موسيقية بريطانية
تأسيسات سنة 1995 في المملكة المتحدة

قمة البوب (مجلة)


منطق الطير عبارة عن منظومةٌ رمزية تبلغ 4500 بيت نظمها فريد الدين العطار. موضوعها هو بحث الطيور عن الطائر الوهمي المعروف بسيمرغ والطيور هنا ترمز إلى السالكين من أهل الصوفية، وأما السيمورغ فترمز إلى الله. تبدأ المنظومة كما هو العادة بجملة من المدائح في حمد الله ومدح الرسول والخلفاء الراشدين الأربعة. والجزء المتعلق بالحكاية نفسها يبدأ بالبيت 500 من المنظومة نفسها وهو يشتمل علي خمسة وأربعين مقالاً تنتهي بخاتمة. وتبدأ القصة بتوجيه الخطاب والترحيب بثلاثة عشر طائراً ينعقد بهم المجلس، فيقررون أنه لا بد لهم من أن يخضعوا أنفسهم لواحد منهم يجعلونه مرشداً لهم أثناء بحثهم عن السيمورغ حتي يوفقوا إلي العثور عليه. ثم يختارون الهدهد ويأخذ الهدهد في مخاطبتهم بحديث طويل.

الأعذار
و لم تكد أنواع الطيور تصمم علي الوصول إلي السيمرغ حتى عادت فوجدت الطريق إليها طويلة متعبة، فأخذ كل طائر منها يلتمس لنفسه عذراً من الأعذار. فاعتذر البلبل بأنه مشغول بحب الوردة النضيرة واعتذرت الببغاء بأن جمالها جعلها للأقفاص أسيرة، وأعتذر الطاووس بإدعاء الخجل والتواضع لاقتران اسمه بقصة إخراج آدم وحواء من الجنّة، واعتذرت البطة بعدم استطاعتها البعد عن الماء؛ واعتذرت الحجلة بأنها لا تستطيع البعد عن الجبال والأودية؛ واعتذرت البجعة بعدم استطاعتها مغادرة البحيرات الصافية؛ واعتذرت البومة بعدم استطاعتها مغادرة الأماكن الخربة التي اعتادت أن ترتادها، وأبدي طائر هما إعجابه بقدرته علي منح الملكوم ألقابهم، واعتذر الصقر بأنه لا يستطيع أن يترك مكانه الممتاز علي أكف الملوك، واعتذرت الصعوة بأنها ضعيفة هزيلة يقعدها الوهن والسقم. وجميع هذه الأعذار ترمز إلي الأعذار التي يبديها الآدميون عندما يقعدون عن التماس عالم الروح ويعجزون عن المضي فيه، وقد أخذ الهدهد الحكيم يجيب عليها واحداً واحداً ويتمثل بطائفة من الحكايات والقصص للتدليل علي آرائه وأفكاره.

شيخ صنعان
حكاية طويلة في مناطق الطير، تتعلق بالشيخ صنعان الذي كان يقطن مكة مع أربعمائة من مريديه، وكان على قدر كبير من الصلاح والتقوى، ثم رأى في منامه انه رحل إلى بلاد الروم وسجد للصنم، ورؤية الصالحين صادقة. فأسرع بالذهاب إلى بلاد الروم مع مريديه، وهناك أغرم بفتاة مسيحية غراماً شديداً، ولما ادركت الفتاة حبه لها ومقدار شغفه بها عرضت عليه شروطها وهى :السجود أمام الصنم، واحراق القران، وشرب الخمر، والبعد عن الايمان. فقبل في بداية الامر شرب الخمر دون غيرها، وبعد أن تمكنت منه الخمر وسيطر عليه العشق، قبل أن يكون مسيحيا ثم عرض على الفتاة الاقتران به، فاشترطت أن يكون صداقها خدمة الخنازير عاما كاملا، فقبل الشيخ.
حاول مريدوه إصلاحه دون جدوى فأسرعوا بالعودة إلى الكعبة، وكان للشيخ صنعان صديق يقطن الكعبة حين علم هذا الصديق بما حدث للشيخ صنعان اغتم وحزن حزنا شديدا. فأسرع بالسفر إلى بلاد الروم مع المريدين للحاق بالشيخ، وواصلوا التضرع والتشفع أربعين ليلة فاستجاب الله لتضرعهم، وذات ليلة رأى أحد المريدين الرسول فطلب منه الشفاعة للشيخ عند الله، فتشفع له الرسول الكريم، فتخلى الشيخ عن ما فعله، وعاد الجميع إلى مكة مرة ثانية.

وبعد رحيله رأت الفتاة في نومها أن الشمس قد سقطت بجانبها وطلبت منها الإسراع صوب شيخها، فأسرعت خلف الشيخ حتى وصلت اليه بالحجاز، فاضطرب الشيخ حين علم بقدومها ولكنها طلبت منه أن يعرض عليها الإسلام، وما أن أسلمت حتى أسلمت روحها..

أودية السلوك السبعة
تأخذ بقية الطيور في سيرها للبحث عن السيمرغ حتي إذا سلكت أودية السلوك السبعة ومرت علي التوالي بوادي الطلب ووادي العشق ووادي العُرفان ووادي الاستغناء ووادي التوحيد ووادي الحيرة ووادي الفقر والفناء. والأبيات التي تمثل لنا هذه النهاية أبيات عجيبة، تمثل لنا تمثيلاً حسناً فكرة الصوفية المتعلقة بالفناء في الله.

انظر ايضًا

 حديقة الحقيقة.
 المثنوي المعنوي.

مراجع

فريد الدين العطار
قصائد عن طيور
قصائد فارسية
كتب التصوف
كتب عقد 1170

منطق الطير


Nat Geo මියුසික් යනු ලොව වටා සංගීතය සහ සංස්කෘතීන් අතර සම්බන්ධය පෙන්නුම් කරන සංගීත වීඩියෝ විකාශනය කරන FOX අන්තර්ජාතික නාළිකා සතු සංගීත රූපවාහිනී නාලිකාවකි.

Nat Geo මියුසික්


Gammastrahlendoppelstern (engl. ) ist die Bezeichnung einer Klasse von Doppelsternen, die Gammastrahlen mit Energien oberhalb von 200 Kiloelektronenvolt emittieren. Die höchsten bisher nachgewiesenen Energien erreichen einige hundert Gigaelektronenvolt. Die Doppelsterne bestehen aus einem kompakten Stern, einem Neutronenstern oder Schwarzen Loch in Interaktion mit einem massiven Stern.

Eigenschaften
Bei Gammastrahlendoppelsternen kann keine Akkretionsscheibe nachgewiesen werden wie sie häufig um die verwandten Röntgendoppelsterne auftreten. Die spektralen und photometrischen Eigenschaften der Systeme sind periodisch mit der Dauer des Bahnumlaufs. Die Bahn kann stark exzentrisch sein. Alle Gammastrahlendoppelsterne emittieren auch nicht thermische Synchrotronstrahlung im Bereich der Radiostrahlung. Mit Hilfe von Very Long Baseline Interferometry zeigen sich im Radiobereich stets ausgedehnte bipolare Strukturen.

Mechanismen zur Entstehung von Gammastrahlen in Doppelsternen
Das Gravitationspotential von Neutronensternen und schwarzen Löchern ist zwar für Röntgendoppelsterne ausreichend, nicht aber
um Gammastrahlung zu erzeugen. Als Mechanismen der Gammastrahlenerzeugung werden vermutet:
 Inverse Compton-Streuung von UV-Strahlung mit geladenen Partikeln in Pulsarwinden oder relativistischen Jets von Mikroquasaren
 Interaktion von Pulsarwinden mit Ionen aus der Scheibe um Be-Sterne
 Interaktion von Pulsarwinden mit dem Sternwind von massiven Sternen mit Massen von mehr als 15 Sonnenmassen
Diese Doppelsterne sind alle auch im Röntgenbereich als Röntgendoppelsterne bekannt. Nicht den Gammastrahlendoppelsternen zugerechnet werden symbiotische Novae wie V407 Cygni. Hier entsteht Gammastrahlung nur kurzfristig für einige Tage, wenn die ausgestoßene Materie der Nova auf den Sternwind des begleitenden Roten Riesen trifft und es während der Wechselwirkung zur Entstehung von Pionen kommt, die sofort wieder zerfallen. Ebenfalls nicht zu den Gammastrahlendoppelsternen gezählt wird der Leuchtkräftige Blaue Veränderliche Eta Carinae. Zwar ist auch dies ein Doppelsternsystem, das Gammastrahlung emittiert aufgrund einer Windinteraktion, bei der Sternwinde aus zwei Quellen miteinander wechselwirken. Da es sich aber um einen O-Stern als Begleiter des Leuchtkräftigen Blauen Veränderlichen handelt und nicht um einen kompakten Stern wird Eta Carinae nur als ein Verwandter der Gammastrahlendoppelsternen bezeichnet.

Beispiele
Aufgrund der geringen Auflösung in der Gammaastronomie können Gammastrahlendoppelsterne meist nur identifiziert werden, wenn ein periodisches Signal, das bereits in anderen Wellenlängen entdeckt wurde, in der Gammastrahlung nachgewiesen werden konnte. Zu den bekannten Gammastrahlendoppelsterne gehören:
 Cygnus X-3
 PSR B1259-63
 LS 5039
 LSI +61° 303
 HESS J0632+057

Einzelnachweise

Sternklasse der Doppelsterne

Gammastrahlendoppelstern


Tel Hai ( [] "Hill of Life") is a name of the former Jewish settlement in northern Galilee, the site of an early battle between Jews and Arabs heralding the growing civil conflict, and of a monument, tourist attraction, and a college. It is currently part of kibbutz Kfar Giladi.

The Battle of Tel Hai on 1 March 1920, which gave Tel Hai its fame, was significant, from a Jewish perspective, far beyond the small number of civil combatants on either side – mainly due to its influence on Israeli culture, both inspiring an enduring heroic story and profoundly influencing the military of the Yishuv and political strategies over several decades.

In retrospect, it can be regarded as the first military engagement between Jews and Arabs, though at the time neither combatants on either side regarded it in such terms.

History

Tel Hai, initially named Talha (), was first settled in 1905 as an agricultural courtyard for six workers from a northern colony El Mutallah (Metula). The land for the outpost was purchased by Haim Kalvarisky, a clerk of the Jewish Colonization Association. In 1918, following the defeat of the Ottoman Empire, Tel Hai was given its Hebrew name, and became a border outpost. The area was subsequently subject to intermittent border adjustments among the British and French colonial powers.

In 1919, the British relinquished the northern section of Upper Galilee containing Tel Hai, Metulla, Hamrah, and Kfar Giladi to French jurisdiction. The Zionist movement was greatly displeased with this, since it would have left the sources of the Jordan River outside the borders of British Mandatory Palestine, where the Zionist state they envisaged was to be established. Therefore, the few isolated settlements in this territory assumed a strategic value from the Zionist point of view. Still, there was a fierce debate among factions and leaders of the Yishuv, some of whom advocated letting Tel Hai and the other outposts hang on at all costs, while others regarded their situation as untenable and advocated withdrawing from them.

Arabs in this area at the time were not primarily involved in activities against the early Jewish militias, but rather in strongly opposing the imposition of the French Mandate of Syria, which they regarded as betrayal of the McMahon–Hussein Correspondence made during the Arab Revolt against Ottoman rule. In a letter dated 24 October 1915, Sir Henry McMahon, then His Majesty's High Commissioner in Egypt, promises the Sharif of Mecca, Husayn ibn Ali, to "recognize and support the independence of the Arabs within the territories proposed by him (Sharif of Mecca), the exact extent of which became a matter of dispute."

The Zionist militias in Tel Hai, headed by the Russian-born Jewish commander Joseph Trumpeldor wanted the area to be restored to British control which they hoped would eventually lead to its becoming part of a future Jewish state. However, as newcomers to the area recently arrived from Europe, they were suspected of being pro-French, which ultimately led to armed clashes.

In one notable exchange, on March 1, 1920, Shi'ite Arabs from Jabal Amil in southern Lebanon sought to search Tel Hai, however the Jews called for reinforcements from the kibbutz Kfar Giladi. Joseph Trumpeldor and ten men attempted to drive the Shi'ite militias away.

At the end of a verbal dispute, an armed confrontation did break out, in which six of the Tel Hai Jews were killed and the remaining Jews retreated, whereupon the place was burned. The total number of killed was 13 (5 Muslims and 8 Jews). The British and the French, at the behest of the Zionists, ultimately agreed this area of Upper Galilee was to be included in Mandatory Palestine. It was thus possible for Tel Hai to be resettled in 1921, though it did not become a viable independent community and in 1926 it was absorbed into the kibbutz of Kfar Giladi.

Tel Hai monument
A Jewish national monument in Upper Galilee, Israel commemorates the deaths of eight Jews (six men and two women), among them the Russian-born Jewish commander Joseph Trumpeldor, who fell in the above-detailed engagement on 1 March 1920. The resolute actions of Trumpeldor and his colleagues against a much larger Arab force inspired the Jews of Jerusalem. The memorial is known for a statue of a defiant lion representing Trumpeldor and his comrades. The city of Kiryat Shemona, literally Town of the Eight was named after them.

Gallery

See also
 Killing of Moshe Barsky
 Riots in Palestine of 1920
 Sykes-Picot Agreement
 Tel-Hai Academic College

References

Bibliography
 Goldstein, Amir and Zerubavel, Yael,'Tel Hai, 1920-2020: A new look at overlooked perspectives,' Journal of Israeli History January 2022
 Wasserstein, Bernard (1991). The British in Palestine: The Mandatory Government and the Arab-Jewish Conflict 1917-1929. Blackwell.
 Zerubavel, Yael (1991). The Politics of Interpretation: Tel Hai in Israeli Collective Memory, AJS (Association for Jewish Studies) Review 16 (1991): 133-160.
 Abbasi, Mustafa, Aleppo to Tel Hai: The events of Tel Hai and the new order in Greater Syria in 1919-1920,' Journal of Israeli History January 2022

External links

 Tel Hai Academic College
 External studies unit of Tel Hai Academic College
 Tel-Hai Industrial Park
 Detailed account of the battle in Hebrew

Populated places established in 1905
1926 disestablishments
Monuments and memorials in Israel
Villages depopulated during the Arab–Israeli conflict

Tel Hai


El X Campeonato Mundial de Halterofilia se celebró en Fráncfort (Alemania) el 19 de mayo de 1907 bajo la organización de la Federación Internacional de Halterofilia (IWF) y la Federación Alemana de Halterofilia.

En el evento participaron 23 halterófilos de 3 federaciones nacionales afiliadas a la IWF.

Medallistas

Medallero

Enlaces externos
Base de datos sport24.ee .

1907
Deporte en 1907

Campeonato Mundial de Halterofilia de 1907


Otto Stammer (n. 3 octombrie 1900, Leipzig, Imperiul German – d. 12 septembrie 1978, Berlin, RFG) a fost un sociolog german.

Viață
Otto Stammer a studiat între anii 1920 și 1924 dreptul public, economie, filosofie, istorie, sociologie, pedagogie și jurnalism în Leipzig și Berlin. El a avut contact cu profesori precum Karl Bücher, Hans Driesch, Hermann Heller, Theodor Litt și Eduard Spranger. Stammer a promovat în 1924 în Leipzig cu o disertație "Statul la Karl Marx și Friedrich Engels" (în germană: Der Staat bei Karl Marx und Friedrich Engels), primind titlul "Dr. rer. pol.'. Încă din timpul studiului, Stammer a fost membru al Organizației Studențești Socialiste (în germană: Sozialistische Studentenschaft), fiind și președintele organizației între 1922 și 1925.

Stammer a lucrat până in anul 1931 în domeniul jurnalisticii și al pedagogiei adulților, până când a preluat funcția de secretar al educației în cercul-SPD Mittelschlesien. În 1933 a fost închis scurt din motive politice, și și-a continuat până în 1937 educația, cu toate că era șomer. Din 1937 până în 1948 a fost manager în difertie poziții în industria farmaceutică, iar în 1948/49 redactor și docent în Leipzig. El și-a scris lucrarea de doctor habilitat în domeniul sociologiei în anul 1949 la Universitatea Liberă din Berlin. Acolo a devenit în 1951 profesor de sociologie și științe politice, devenit titular în anul 1954. El a fost cofondator al Institutului de Sociologie. Deoarece a fost pentru timpul reprezentantul de vârf al sociologiei germane, a devenit profesor universitar emerit în 1965.

Din 1959 până în 1963, Otto Stammer a fost președintele Societății Germane de Sociologie (în germană: Deutsche Gesellschaft für Soziologie). Împreună cu Fritz Bauer, Willi Eichler și cu Erich Potthoff a redactat și editat revista Die Neue Gesellschaft (în traducere "Noua Societate").

Lucrări publicate (selecție)
 O. Stammer, Karl Christian Thalheim (Herausgeber): Festgabe für Friedrich Bülow zum 70. Geburtstag. Duncker & Humblot, Berlin 1960.
 Politische Soziologie und Demokratieforschung. Gesammelte Aufsätze, 1965
 (ed.): Max Weber und die Soziologie heute. Verhandlungen des 15. Deutschen Soziologentages, 1965
 (Mit-Hg.): Hermann Heller. Gesammelte Schriften, 3 vol., 1971

Note

Bibliografie
 Jürgen Fijalkowski (ed.): Politologie und Soziologie. Otto Stammer zum 65. Geburtstag. 1965
 Karl-Heinz Hillmann: Otto Stammer. În: Wilhelm Bernsdorf și Horst Knospe (ed.): Internationales Soziologenlexikon. 2. neubearb. Auflage, vol. 2, Enke, Stuttgart 1984, pp. 819–821

Legături externe

Nașteri în 1900
Decese în 1978
Sociologi germani

Otto Stammer


Masaaki Sawanobori (født 12. januar 1970) er en japansk fodboldspiller.

Japans fodboldlandshold

|-
|1993||5||1
|-
|1994||6||1
|-
|1995||0||0
|-
|1996||0||0
|-
|1997||0||0
|-
|1998||0||0
|-
|1999||1||0
|-
|2000||4||1
|-
!Total||16||3
|}

Eksterne henvisninger

Japan National Football Team Database

Fodboldspillere fra Japan

Masaaki Sawanobori