Human leukocyte antigen (HLA) B27 (subtypes B*2701-2759) is a class I surface antigen encoded by the B locus in the major histocompatibility complex (MHC) on chromosome 6 and presents antigenic peptides (derived from self and non-self antigens) to T cells. HLA-B27 is strongly associated with ankylosing spondylitis and other associated inflammatory diseases, such as psoriatic arthritis, inflammatory bowel disease, and reactive arthritis.

Prevalence
The prevalence of HLA-B27 varies markedly in the global population. For example, about 8% of Caucasians, 4% of North Africans, 2–9% of Chinese, and 0.1–0.5% of persons of Japanese descent possess the gene that codes for this antigen. Among the Sami in Northern Scandinavia (Sápmi), 24% of people are HLA-B27 positive, while 1.8% have associated ankylosing spondylitis, compared to 14-16% of Northern Scandinavians in general. In Finland, an estimated 14% of the population is positive for HLA-B27, while over 95% of patients with ankylosing spondylitis and approximately 70–80% of patients with Reiter's disease or reactive arthritis have the genetic marker.

Disease associations
The relationship between HLA-B27 and many diseases has not yet been fully elucidated. Though HLA-B27 is associated with a wide range of pathology, it does not appear to be the sole mediator in development of disease. In particular, 90% of people with ankylosing spondylitis (AS) are HLA-B27 positive, though only a small fraction of people with HLA-B27 ever develop AS. People who are HLA-B27 positive are also more likely to experience early onset AS than HLA-B27 negative individuals. There are additional genes being discovered that also predispose to AS and associated diseases, and additionally there are potential environmental factors (triggers) that may also play a role in susceptible individuals.

In addition to its association with ankylosing spondylitis, HLA-B27 is implicated in other types of seronegative spondyloarthropathy as well, such as reactive arthritis, certain eye disorders such as acute anterior uveitis and iritis, psoriatic arthritis, Crohn's and ulcerative colitis associated spondyloarthritis. The shared association with HLA-B27 leads to increased clustering of these diseases. HLA antigens have also been studied in relation to autism.

Pathological mechanism

HLA-B27 is the most researched HLA-B allele due to its high relationship with spondyloarthropathies. Although it is not totally apparent how HLA-B27 promotes disease, there are some prominent views. The theories can be divided between antigen-dependent and antigen-independent categories.

Antigen-dependent theories

These theories consider a specific combination of antigen peptide sequence and the binding groove (B pocket) of HLA-B27 (which will have different properties from the other HLA-B alleles). The arthritogenic peptide hypothesis suggests that HLA-B27 has a unique ability to bind antigens from a microorganism that trigger a CD8 T-cell response that then cross-reacts with a HLA-B27/self-peptide pair. Furthermore, it has been shown that HLA-B27 can bind peptides at the cell surface. The molecular mimicry hypothesis is similar, however it suggests that cross reactivity between some bacterial antigens and self peptide can break tolerance and lead to autoimmunity.

Antigen-independent theories

These theories refer to the unusual biochemical properties that HLA-B27 has. The misfolding hypothesis suggests that slow folding during HLA-B27's tertiary structure folding and association with β2 microglobulin causes the protein to be misfolded, therefore initiating the unfolded protein response (UPR)—a pro-inflammatory endoplasmic reticulum (ER) stress response. However, although this mechanism has been demonstrated both in vitro and in animals, there is little evidence of its occurrence in human spondyloarthritis. Also, the HLA-B27 heavy chain homodimer formation hypothesis suggests that B27 heavy chains tend to dimerise and accumulate in the ER, once again, initiating the UPR. Alternatively, cell surface B27 heavy chains and dimers can bind to regulatory immune receptors such as members of the killer cell immunoglobulin-like receptor family, promoting the survival and differentiation of pro-inflammatory leukocytes in disease.

One more misfolding theory, published in 2004, proposes that β2 microglobulin-free heavy chains of HLA-B27 undergo a facile conformational change in which the C-terminal end of domain 2 (consisting of a long helix) becomes subject to a helix-coil transition involving residues 169–181 of the heavy chain, owing to the conformational freedom newly experienced by domain 3 of the heavy chain when there is no longer any bound light chain (i.e., β2 microglobulin) and owing to the consequent rotation around the backbone dihedral angles of residues 167/168. The proposed conformational transition is thought to allow the newly-generated coiled region (incorporating residues 'RRYLENGKETLQR' which have also been found to be naturally bound to HLA-B27 as a 9-mer peptide) to bind to either the peptide-binding cleft of the same polypeptide chain (in an act of self-display) or to the cleft of another polypeptide chain (in an act of cross-display). Cross-display is proposed to lead to the formation of large, soluble, high molecular weight (HMW), degradation-resistant, long-surviving aggregates of the HLA-B27 heavy chain. Together with any homodimers formed either by cross-display or by a disulfide-linked homodimerization mechanism, it is proposed that such HMW aggregates survive on the cell surface without undergoing rapid degradation, and stimulate an immune response. Three previously noted features of HLA-B27, which distinguish it from other heavy chains, underlie the hypothesis: (1) HLA-B27 has been found to be bound to peptides longer than 9-mers, suggesting that the cleft can accommodate a longer polypeptide chain; (2) HLA-B27 has been found to itself contain a sequence that has also been actually discovered to be bound to HLA-B27, as an independent peptide; and (3) HLA-B27 heavy chains lacking β2 microglobulin have been seen on cell surfaces.

HIV long-term nonprogressors
Around 1 in 500 people infected with HIV are able to remain symptom-free for many years without medication, a group known as long-term nonprogressors. The presence of HLA-B27, as well as HLA-B5701, is significantly common among this group.

See also
Human leukocyte antigen

References

External links
  by A. Luisa Di Lorenzo, MBBCh

 BASDAI and Ankylosing Spondylitis
  National Library of Medicine - Papers on HLA B-27

Immune system disorders
2
Medical mnemonics

HLA-B27


An Restrepia seketii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Carlyle August Luer ngan Rodrigo Escobar. An Restrepia seketii in nahilalakip ha genus nga Restrepia, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Restrepia

Restrepia seketii


Ali Çolak (d. 1965, Nazilli, Aydın), Türk yazar. Gazi Üniversitesi Teknik Eğitim Fakültesi'nde başladığı yüksek öğrenimini, Dokuz Eylül Üniversitesi Buca Eğitim Fakültesi Türk Dili ve Edebiyatı Bölümü'nde tamamladı. (1988) Edebiyat dergilerinde deneme ve incelemeleri yayımlandı. Yazılarını 1992'den 2016 yılına kadar düzenli olarak haftada bir "Gülsaati" başlığı altında Zaman'da yayınladı. Basılmış oniki kitabı bulunan Ali Çolak, 1996 yılında, "Günlük Güneşlik Şarkılar" adlı eseriyle Türkiye Yazarlar Birliği tarafından "yılın deneme yazarı" seçildi.

Bir süre Millî Eğitim'de ve özel öğretim kurumlarında edebiyat öğretmeni olarak görev yapan Ali Çolak, Zaman Gazetesi Kültür-Sanat sayfası editörlüğünü yaptı. Zirve Üniversitesi'nde Misafir Öğretim üyesi olarak Edebiyat-Dil ve İletişim dersi verdi.

Eserleri

 Mavisini Yitirmiş Yaşamak (İnsan Yayınları 1995)
 Günlük Güneşlik Şarkılar (Ötüken Yayınları 1996)
 Günün Ötesi (Timaş Yayınları 1997)
 İnce Sözler (Ötüken Yayınları 1999)
 Periyi Uyandırmak (Ötüken Yayınları 2000)
 Gün Sarısı (Zaman Kitap 2001)
 Söz Işıldağı (Zaman Kitap, 2003)
 Bir Bahçe Düşü (Ötüken Neşriyat, 2005)
 Yitik Hüzün (Zaman Kitap, 2006)
 Bilmem Hatırlar mısın (Kapı Yayınları, 2009)
 Bir Ateş Yakmak (Zambak Yayınları, 2012)
 Şair Dediğin (Kapı Yayınları, 2012)
 Susarak Konuşalım (Zaman Kitap, 2014)
 Ama Sözcükleri Götüremezler (Zaman Kitap, 2015)

Ödülleri
 Türkiye Yazarlar Birliği, Yılın Deneme Yazarı (1996)
 ESKADER, Edebiyat Sanat ve Kültür Araştırmaları Derneği Yılın Deneme Yazarı (2009)

Kaynakça
 biyografi.net

1965 doğumlular
Nazilli doğumlular
20. yüzyıl Türk yazarları
21. yüzyıl Türk yazarları
20. yüzyıl Türk gazetecileri
21. yüzyıl Türk gazetecileri
Yaşayan insanlar
Dokuz Eylül Üniversitesinde öğrenim görenler
Resim aranan yazarlar
Zaman (gazete) kişileri

Ali Çolak


ينشأ طيف الامتصاص لعنصر ما عندما يمر شعاع ضوء أبيض خلال ذلك العنصر أو بخار العنصر فينتج طيف به خطوط سوداء عند ترددات محددة ومميزة للعنصر. وطيف الامتصاص هو عكس طيف الإصدار الذري. ينشأ الطيف عموما عندما تثار ذرات عنصر ما بفعل الحرارة مثلا، مما يجعل إلكترونات الذرة تترك مداراتها المنخفضة ذات المستوي المنخفض وتنتقل إلى مستوي طاقة أعلى. لكن الإلكترون لا يستطيع أن يبقى طويلا في هذه الحالة المثارة، فسرعان ما يقفز من المدار العالي الطاقة إلى مدار منخفض الطاقة ويصحب ذلك أن الإلكترون يصدر فارق طاقتي المدارالعالي والمدار المنخفض على هيئة شعاع ضوء ذي تردد محدد (فوتون). وبحسب قفزة الإلكترون من المدار الرابع مثلا إلى المدار الثاني في الذرة، أو من المدار الثالث إلى المدار الثاني فكل قفزة من تلك القفزات تتميز بشعاع ضوء ذي تردد محدد. وتشكل مجموع تلك الإشعاعات والتي تظهر في الطيف على هيئة خطوط، وهي تعدّ بصمة مميزة يمكن بها معرفة العنصر المصدر لها، إذ أن لكل عنصر طيفه المميز وبالتالى بصمته المميزة. وفي حالة طيف الامتصاص، فعندما ندع شعاع ضوء أبيض يتخلل بخار عنصر، يحدث أن ذرات العنصر تمتص بصفة مميزة تلك الترددات المميزة لها، ويظهر الطيف الناتج فاقدا لخطوط تلك الترددات، فتبدوا كخطوط سوداء. ومن هذه يمكننا التعرف على العنصر المتسبب في هذا الامتصاص.

تطبيقاته

 يستخدم طيف الامتصاص في قياس الغازات الضارة بالبيئة الموجودة في الجو، إذ يمكن به معرفة كل غاز من بين الغازات المختلطة بالهواء. كما يستعمل كثيرا في القياسات الفلكية للمجرات وتحليل الغبار الكوني وما يحويه من كربون وسيليكون وحديد وغيرها. كما باستطاعته تعيين أنواع الغازات والجزيئات بل أيضا ًكثافة كل منها.

اقرأ أيضاً
 ذرة
 امتصاص رنيني
 طيف كهرومغناطيسي
 طيف إصدار ذري
 معامل امتصاص
 توهين

مراجع

إشعاع كهرومغناطيسي
إشعاع
تقانة علمية
كيمياء تحليلية
كيمياء فلكية
مطيافيات

مطيافية الامتصاص


NGC 5640 est une vaste et lointaine galaxie spirale située dans la constellation de la Girafe. Sa vitesse par rapport au fond diffus cosmologique est de , ce qui correspond à une distance de Hubble de . NGC 5640 a été découverte par l'astronome germano-britannique William Herschel en 1797.

Supernova
La supernova SN 1996ah a été découverte dans NGC 5640 le  par l'astronome américaine Jean Mueller de l'observatoire Palomar. Cette supernova était de type Ia.

Notes et références

Notes

Références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des objets du New General Catalogue

Liens externes

 NGC 5640 sur le site du professeur C. Seligman

5640
Constellation de la Girafe
Galaxie spirale
Galaxie découverte en 1797
Objet céleste découvert par William Herschel

NGC 5640


Spurr ist:

 Josiah Edward Spurr (1870–1950), amerikanischer Geologe
 Mount Spurr, ein Schichtvulkan in den Tordrillo Mountains in Alaska
 Spurr (Mondkrater), benannt nach Josiah Edward Spurr
 Spurr Automobile Company, ehemaliger US-amerikanischer Automobilhersteller

Spurr


Mustafa Rüştü Taşar (1951, Gaziantep – 3 Ocak 2007, Ankara), Türk siyasetçi.

Hayatı
İlk ve orta öğrenimini Gaziantep'te tamamladı. Yüksek öğrenimini Ankara İktisadi ve Ticari İlimler Akademisi'nde yaptı. İlk kamu görevine 1976 yılında Gaziantep'te Birleşmiş Milletler Projesi çerçevesinde kurulan Küçük Sanayi Geliştirme Projesi (KÜSGEM)'de yönetici olarak başladı.

1977 - 1980 yılları arasında Orta Doğu Teknik Üniversitesi Gaziantep Kampüsü'nde Genel Müdür Yardımcılığı, 1980 - 1983 yılları arasında DPT Müsteşarlığı'nda Daire Başkanlığı görevinde bulundu. 20 Mayıs 1983 tarihinde, Anavatan Partisi'nin kurucuları arasında yer alarak, Merkez Karar ve Yönetim Kurulu Üyeliği'ne seçildi. 8 Haziran 1983 yılında Anavatan Partisi Genel Sekreteri olan Mustafa Taşar, 6 Kasım 1983'te 17. Dönem Gaziantep Milletvekili olarak TBMM'ye girdi.

Avrupa Ekonomik Topluluğu Karma Parlamento Grubu Üyeliği, Türk-ABD Parlamentolararası Dostluk Grubu Başkanlığı görevlerinde bulundu. 24 Haziran 1987'de Anavatan Partisi Genel Sekreterliği'nden istifa etti. 13 Haziran 1988 tarihine kadar ANAP Genel Başkan Danışmanlığı yaptı. 18. Dönem Ankara Milletvekili olarak Parlamento'da bulundu. 47. Ve 48. Türkiye Cumhuriyeti Hükûmetlerinde Devlet Bakanı olarak görev aldı. Bakanlık göreviyle birlikte, ANAP Genel Sekreterliği görevini yürüttü.

20. Dönemde Gaziantep Milletvekili olarak Türkiye Büyük Millet Meclisi'ne giren Mustafa Taşar, 53. Hükûmet'te Çevre Bakanı, 55. Hükûmet'te Tarım ve Köyişleri Bakanlığı görevlerinde bulundu. 21. Dönemde tekrar Gaziantep Milletvekili olarak TBMM'ye giren Mustafa Taşar, ANAP Genel Başkan Yardımcısı sıfatıyla, partinin Siyasi İşler ve Koordinasyon Başkanlığı ve Genel Başkanvekili görevini yürüttü. 57. Cumhuriyet Hükûmeti'nde Turizm Bakanı olarak görev aldı.

Kitapları
Mustafa Taşar'ın çeşitli gazete ve dergilerde yayımlanmış makale ve incelemelerinin yanı sıra,
 1983'ten 2000'li Yıllara Anavatan,
 Siyasi Nükteler,
 Refah Partisi Gerçeği ,
 Taşar Davası,
 Milliyetçilik Muhafazakarlık Demokrasi
 Türkiye'nin Düşünce Gündemi

adlı 6 kitabı bulunmaktadır.

Ölümü
Afyonkarahisar - Ankara karayolunda geçirdiği trafik kazası sonucu yaşamını yitirdi. Mustafa Taşar, evli ve iki çocuk babasıydı.

Dış bağlantılar
 www.MustafaTasar.gen.tr

1951 doğumlular
2007 yılında ölenler
Gaziantep doğumlu siyasetçiler
Anavatan Partisi genel sekreterleri
TBMM 17. dönem Gaziantep milletvekilleri
TBMM 18. dönem Ankara milletvekilleri
TBMM 20. dönem Gaziantep milletvekilleri
TBMM 21. dönem Gaziantep milletvekilleri
Trafik kazasında ölen siyasetçiler
Ankara'da trafik kazasında ölenler
İstanbul Üniversitesi İktisat Fakültesinde öğrenim görenler
Cebeci Asri Mezarlığı'na defnedilenler
Resim aranan siyasetçiler

Mustafa Rüştü Taşar


6156 Dall este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
6156 Dall este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Stakenbridge de Brian G. W. Manning. El prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 3,00 ua, o excentricitate de 0,07 și o înclinație de 9,4° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 6001-7000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1991
Centura de asteroizi

6156 Dall


Grania može označavati:
 Grania (Plantae) (Rosenvinge) Kylin, rod crvenih algi iz porodice Acrochaetiaceae
 Grania (Animalia) Southern, 1913, rod kolu7tičavaca iz porodice Enchytraeidae

Grania


جاسك ميناء على الساحل الشمالي لخليج عمان في منطقة مكران، يعد أقدم البلاد التي هاجر اليها العرب في مناطق عمان وساحل عمان منذ أيام سليمة بن مالك وخاصة قبائل الأزد.

المصادر

مناطق مكران

جاسك


Elaphoglossum pteropus é uma espécie de planta do gênero Elaphoglossum e da família Dryopteridaceae.

Taxonomia
A espécie foi descrita em 1905 por Carl Christensen.

Forma de vida
É uma espécie epífita e herbácea.

Descrição

Conservação
A espécie faz parte da Lista Vermelha das espécies ameaçadas do estado do Espírito Santo, no sudeste do Brasil. A lista foi publicada em 13 de junho de 2005 por intermédio do decreto estadual nº 1.499-R.

Distribuição
A espécie é encontrada nos estados brasileiros de Amapá e Bahia.
A espécie é encontrada nos  domínios fitogeográficos de Floresta Amazônica e Mata Atlântica, em regiões com vegetação de floresta ombrófila pluvial e restinga.

Notas
Contém texto em CC-BY-SA 4.0 de Matos, F.B. Elaphoglossum  in Flora e Funga do Brasil.

Ligações externas
 Elaphoglossum pteropus no projeto Flora e Funga do Brasil

Elaphoglossum
Plantas descritas em 1905
Flora do Espírito Santo (estado)
Espécies citadas na Lista Vermelha de Ameaça da Flora Brasileira
Espécies citadas na Lista de Espécies da Flora Ameaçadas do Espírito Santo

Elaphoglossum pteropus


Die härteste Meile ist ein US-amerikanischer Actionfilm aus dem Jahr 1974. Er ist auch unter dem Titel Die Kampfmaschine bekannt und wurde mit Mean Machine – Die Kampfmaschine (2001) und Spiel ohne Regeln (2005) bisher zweimal neu verfilmt.

Handlung
Der ehemalige Footballstar und Quarterback Paul Crewe lebt mit seiner Freundin in Palm Beach, Florida. Nach einem heftigen Streit mit ihr, klaut er ihr ihren Citroën SM und rast betrunken davon. Selbstverständlich ruft sie die Polizei, sodass Crewe sich mit dieser eine Verfolgungsjagd liefert, die dazu führt, dass er seinen Wagen im Meer versenkt und in einer Kneipe von zwei Polizisten aufgegriffen wird. Nach einem kurzen Schlagabtausch von Beleidigungen liefern sie sich wirklich einen Schlagabtausch mit Fäusten und Crewe muss für mindestens 18 Monate ins Gefängnis. Dabei begleitet ihn die Geschichte, dass er aus der NFL einst ausgesperrt wurde, weil er ein Spiel manipulierte. Im Gefängnis selbst trifft er auf Captain Knauer, der ihn eindringlichst daran erinnert, dass er jedes Angebot von Warden Hazen ablehnen soll, für das hiesige Footballteam zu spielen. Weil er Hazens Angebot ablehnt, muss Crewe mit den anderen Zwangsarbeit leisten. Aber er hält nicht lange durch und spricht gegen Knauers Drohungen mit Hazen über dessen Footballangebot.

Dabei schlägt Crewe vor, dass die Footballmannschaft, welche aus den Gefängniswärtern besteht, sich gegen ein unterklassiges Team erproben sollte, bevor die Saison losgeht, damit sie genügend Wettkampfhärte und Spielpraxis sammeln können. Und gegen Crewes Wunsch fordert Hazen, dass dieser ein Team aus Gefängnisinsassen zusammenstellt und leitet. Denn wenn er es nicht macht, würde seine Reststrafe nicht in Bewährung, sondern in Gefängnisaufenthalt umgewandelt, was bedeuten würde, dass Crewe für die nächsten fünf Jahre bliebe. Er bekommt vier Wochen Zeit, um ein Team zusammenzustellen. Und nachdem er mit Nate Scarboro, einen ehemaligen Footballspieler, seinen Headcoach hat, sucht er sich unter anderem mit Sunny, Indian, Shokner und Samson eine schlagkräftige Truppe zusammen. Doch so aggressiv diese auch sind, so unfähig sind sie im Footballspiel, sodass jedes Training ein Desaster wird. Außerdem spioniert Unger für Knauer das Team aus. Als Crewe sich bei Hazen darüber beschwert, dass er wenigstens eine faire Chance haben will, lässt Knauer Unger fallen und zurück in die Zelle schicken, wo er zusammengeschlagen wird. Deswegen rächt sich Unger und führt einen Anschlag auf Caretaker durch, bei dem dieser zu Tode verbrennt.

Caretaker war Crewes engster Berater und schaffte es vor seinem Tod zumindest noch neue Trikotsätze für die zusammengestellte Mannschaft zu organisieren. Aber davon lassen sich die Wärter auf dem Spielfeld nicht lange überraschen, denn sie landen die ersten Punkte und erst als die Insassen, welche unter dem Teamnamen Mean Machine antreten, auf mehrere brutale Fouls zurückgreifen, können auch diese entscheidend punkten, sodass bis zur Halbzeit ein ausgeglichenes Spiel herrscht. Während die Gefangenen in der Kabine über diesen Teilerfolg jubeln, sucht Hazen Crewe auf und fordert ihn auf, das Spiel mit einem Punkteunterschied von mindestens 21 Punkten zu verlieren. Sonst würde Unger aussagen, dass der Mord an Caretaker auf Crewes Weisung hin passiert sei, was noch einmal 20 Jahre Haftverlängerung bedeuten würde. Widerwillig stimmt Crewe zu und spielt daraufhin so mies, dass die Wächter schnell mit 28:13 in Führung gehen. Crewe lässt sich daraufhin verletzt auswechseln und Knauer erhält von Hazen beim Stand von 35:13 die Order, nicht mehr auf Sieg zu spielen, sondern nur noch dem Gegner größtmöglichen Schaden zuzufügen. Nach und nach werden so immer mehr Spieler aus Crewes Mannschaft verletzt ausgewechselt. Als schließlich auch noch Granville raus muss, reicht es Crewe und er wechselt sich wieder ein. Doch in der Mannschaft hat sich längst die Überzeugung durchgesetzt, dass Crewe sie verkauft hätte, weswegen sie ihn absolut allein auf dem Spielfeld lassen. Aber er schafft es dennoch mit seinem Einsatz die Mannschaft zu überzeugen, sodass er sie bis sieben Sekunden vor Ende auf einen Punktestand von 35:30 heranbringt. Crewe nimmt seine letzte Auszeit, motiviert seine Mannschaft und schafft es in letzter Sekunde zum Touchdown in die Endzone einzudringen, sodass die Gefangenen die Wächter besiegen.

Kritik

Auszeichnungen
 eine Nominierung bei der Oscarverleihung 1975 für den Besten Schnitt
 eine Auszeichnung bei den Golden Globe Awards 1975 (Bester Film – Komödie oder Musical) und drei Nominierungen (Bester Hauptdarsteller – Komödie oder Musical, Bester Nebendarsteller, Bester Nachwuchsdarsteller)

Veröffentlichung
Der Film startete am 30. August 1974 in den US-Kinos und konnte dort 43 Mio. US-Dollar einspielen. In der Bundesrepublik startete er am 10. April 1975. Seit dem 7. März 2002 ist der Film als deutsche Kauf-DVD unter dem Titel Die Kampfmaschine erhältlich.

Weblinks

Einzelnachweise

Filmtitel 1974
US-amerikanischer Film
Actionfilm
Footballfilm
Gefängnisfilm
Robert Aldrich

Die härteste Meile


Svijet

Natjecanja

Svjetska natjecanja
 Od 20. siječnja do 2. veljače – Svjetsko prvenstvo u rukometu u Portugalu: prvak Hrvatska
 Od 2. do 14. prosinca – Svjetsko prvenstvo u rukometu za žene u Hrvatskoj: prvak Francuska

Kontinentska natjecanja

Europska natjecanja
 Od 5. do 14. rujna – Europsko prvenstvo u košarci u Švedskoj: prvak Litva
 Od 6. do 15. lipnja – Europsko prvenstvo u vaterpolu u Kranju u Sloveniji: prvak Srbija i Crna Gora

Osnivanja

Rekordi

Nagrade

Ostali događaji

Rođenja

Smrti

Hrvatska i u Hrvata

Natjecanja

Timski športovi

Pojedinačni športovi

Osnivanja
 ŽNK Marjan, hrvatski ženski nogometni klub

Rekordi

Nagrade

Ostali događaji

Rođenja

Smrti

Izvori

Vanjske poveznice

Šport u 2003.


Guerra de titanes 2011 fue la decimoquinta edición de Guerra de Titanes, un evento pago por visión de lucha libre profesional producido por Asistencia Asesoría y Administración. Tuvo lugar el 16 de diciembre de 2011 desde el Estadio Hermanos Serdán en Puebla de Zaragoza, Puebla.

Resultados

 Mascarita Dorada, Octagoncito y Mascarita Divina vencen a Mini Psicosis, Mini Histeria y Mini Chessman en una lucha de relevos australianos en miniestrellas.
 Al final, Mascarita cubre a Psicosis después de que aplicara el "450 splash", ya Psicosis quedó fuera del ring, porque lo sacó la Mascarita.
 Despies de la lucha, Octagoncito se avergüenza de lo que hizo Octagón (en traicionar a AAA) cuando llegó, lo calló y lo golpeo. Después sale Konnan igual al golpearlo, pero los otros dos minis vienen en defensa de Octagoncito, aunque no pudieron hacer nada.
 Pimpinela Escarlata (con Cassandro) pierde con Sexy Star (con Konnan) en una lucha en lumberjack, ganando el Campeonato Reina de Reinas de AAA.
 Antes de la lucha, Sexy besa a Konnan y Pimpinela reparte al público flores con Braza
 Braza se lanza entre los leñadores que estaban abajo del ring
 Sexy cubre a Pimpi, después de que golpea a Pimpi con el alambre de púas que puso Konnan en el ring y que cubría a un bat de béisbol.
 Los Psycho Circus (Murder Clown, Psycho Clown y Monster Ckown) vencen a varios luchadores de TNA (Gunner, "The Pope" y D´Angelo Dinero) acompañados por Chessman, en una lucha de relevos australianos
 Monster cubre a Pope, después de un "PowerBomb"
 Cibernético, El Zorro y Electroshock derrotan a La Parka, Octagón y Silver Caín en otra lucha en relevos australianos
 Ciber cubre al Caín, después de una "garra cibernetica", el Zorro golpea con su palo a Caín, esto era clave para que ganaran
 Después de un tiempo de estar ausente, el Ciber regresa a AAA, pero al final de la lucha, Los Bizarros aparecen cuando fueron atacados los técnicos por los rudos.
 Joe Líder y Extreme Tiger vencen a Los Perros del Mal (Nicho el Millonario y X-Fly) en una lucha extrema infernal (considerado así porque para ganar se debe acostar al oponente en la mesa con fuego).
 Extreme lanzan a X-Fly, pero fue lanzado erróneamente (no fue en el "tiro al blanco", pero quedó lesionado)
 Después, nicho es lanzado a la mesa por Extreme, lo que provocó que quedara lesionado también, todo gracias a que Joe hizo los preparativos para la acción.
 El Mesías retiene la oportnidad de ser retador oficial por el Megacampeonato Unificado de Peso Completo de AAA, ganándole a AJ Styles en lo que fue anunciado, una lucha sorpresa.
 Mesías cubre a AJ, después de un "backstabber" y "frog splash".
 Aparece Dorian y Konnan advirtiéndolo de Jeff es un luchador difícil de vencer y le propusieron enfrenterse al Rob Terry
 Otra lucha sorpresa: El Mesias vence al Rob Terry
 El Mesías cubre a Rob después de que reaccionó aplicando una posición de "toque de espaldas", pero el Mesías lo golpea con una silla que Rob puso para golpearlo y quizás ganar.
 Después de la lucha, el Mesías es felicitado con golpes por parte de los luchadores Ginner y Pope, pero después salen Ozz y Scoria para salvarlo, pero fue inútil.
 Después aparece el Vampiro ayudando al Mesias, disculpándose de lo que hizo cuando traicionó a la AAA, en ese momento, aparece el lic. Joaquín Roldán, y el vampiro arremete con un lenguaje obsceno contra Konnan y todos los que traicionaron a AAA (todo gracias a Konnan). El Vampiro recrea el concepto de "La Secta" y después, el Mesías le dice a Joaquín que el megacampeonato regresará a AAA
 Jack Evans, Drago y Fenix pierden ante Los Perros Hijo del Perro Aguayo Hector Garza y Halloween vengándose, ya que la pelea era de "vengeanza"
 Hector cubre al Fenix, después de que lo tirara y Halloween le quitaba la máscara.
 L.A. Park (con Octagón) derrota al Dr. Wagner, Jr. (con Hijo del Dr. Wagner, Jr.) en la lucha estelar, reteniendo el Campeonato Latinoamericano de AAA
 Antes de la lucha, aparece en un coche Toscano para decir que los del CMLL están dispuestos para hacer una guerra, arremetiendo contra la AAA (en lo que hay actualmente en la empresa), y entre Wagner y Toscano se fueron diciendo de cosas, al final dice Toscano que los que ponen las reglas son los del "Consejo".
 Park golpea a Wagner dando inicio el combate.
 Park cubre al Wagner, después de que usó una manopla.
 También hubo acciones con los "Seconds"
 Después de la lucha, llegan cubiertos el Universo 2000 y Tejano, Jr.. Ambos portaban junto con Toscano una playera que dicen "Consejo"
 Por primera vez, el lic. Joaquín Roldán, Maricela Peña y Jeff Jarrett también retan a los del "Consejo", en lo cual, Los Psycho salen al ring, pero los del Consejo se van.

Guerra de Titanes (AAA)
Lucha libre profesional en 2011

Guerra de Titanes (2011)


Die Autobahn Harbin–Tongjiang oder Hatong-Autobahn (), chin. Abk. G1011, ist eine regionale Autobahn in der Provinz Heilongjiang im Nordosten Chinas. Die 570 km lange Autobahn führt vom Autobahnring G1001 der Provinzhauptstadt Harbin aus in östlicher Richtung über Fangzheng, Yilan, Tangyuan, Jiamusi und Jixian bis nach Tongjiang an der russischen Grenze. Das Teilstück zwischen Jixian und Tongjiang ist noch nicht fertiggestellt.

Einzelnachweise

Autobahn in der Volksrepublik China
Straße in Asien
Straße in Heilongjiang

Autobahn Harbin–Tongjiang


1. općinska nogometna liga Virovitica za sezonu 1976./77. je bila liga šestog stupnja nogometnog prvenstva SFRJ.
Sudjelovalo je 10 klubova, a prvak je bilo "Bratstvo" iz Gornjeg Bazja.

Ljestvica

 Dijelka – danas dio naselja Veliko Polje
 Majkovac, odnosno Majkovac Podravski – danas dio naselja Žlebina
 Dugo Selo – skraćeni naziv za Dugo Selo Lukačko

Rezultatska križaljka

 Izvori:

Povezani članci
 Međuopćinska liga Daruvar – Virovitica 1976./77.
 2. općinska liga Virovitica 1976./77.
 Općinska liga Pakrac 1976./77.

Vanjske poveznice

Izvori

 library.foi.hr, "Virovitički list
 library.foi.hr,  "Virovitički list" - tjednik SSRN općine Virovitica, br. 1017 (26/1977), god. XXV, objavljeno 15. srpnja 1977., str. 8 (završna ljestvica), preuzeto 27. srpnja 2021.

1976-77 1 OL
Virovitica-1
1976-77 Virovitica

1. općinska nogometna liga Virovitica 1976./77.


Kaitlyn Ashley Maher (, 10. siječnja 2004.) američka je pjevačica i glumica.

Vanjske poveznice
 Kaitlyn Maher na IMDB-u

Američki filmski umjetnici

Kaitlyn Maher


Döviz yabancı ülkeler tarafından kullanılan para birimidir. Döviz kuru ise bir birim ülke parasının diğer bir ülke parası cinsinden fiyatına, değerine denir. Bu kavram iki taraflı bir ilişkiyi içerir, bu yüzden iki taraflı (nominal) döviz kuru olarak da adlandırılır.

Ülkelerin ekonomilerine bağlı olarak kullandıkları paraların değerleri değişir. Siyasi ve ekonomik istikrar paranın değerini yükseltirken siyasi zayıflıklar, ekonomik kriz gibi faktörler değer kaybına yol açar. İşte para birimlerinin değerlerindeki bu iniş çıkış döviz kurunu oluşturur. Döviz kuru kendi içinde iki farklı şekilde işler. Alış kuru ve satış kuru.

Döviz kuru yükselir ise ülkenin parası değer kaybeder ve diğer ülkelerin para birimlerinin değeri artar, döviz kuru düşer ise ülkenin para birimi değerlenir ve diğer para birimleri değer kaybeder. Dövizin ulusal para cinsinden fiyatına dolaysız kotasyon denir. Diğer bir adı ise "Enserten" döviz kurudur. Ulusal paranın döviz cinsinden fiyatına ise dolaylı kotasyon, diğer adı ile "Serten" denir. Enserten döviz kurunun yükseldiğini ve ulusal paranın değer kaybettiğini gösterir. Serten ise ulusal paranın değer kazandığını gösterir. Bankalar alış ve satışı farklı değerlendirirler. Düşük fiyata aldıkları dövizi daha pahalıya satarlar ve kâr ederler. Burada elde edilen kâra kâr marjı denir. Döviz piyasasının istikrarsız olması marjın yükselmesine neden olur. Piyasada istikrarsızlık bekleniyorsa yine marj yükselir. Fakat döviz işlemleri fazla ise alım satım marjı düşer. Bunlar kur farkını oluşturan nedenlerdir.

Döviz kuru; nominal kur, reel kur, çapraz kur ve efektif kur olarak dörde ayrılır.

Nominal Kur: Diğer ülkeler tarafından kullanılan yani yabancı paranın ulusal para karşısındaki değeridir.

Reel Kur: Nominal kurların enflasyon oranlarına göre düzenlenmesidir. Ulusal paranın yabancı para üzerindeki satın alma gücü olarak izah edilebilir.

Çapraz Kur: Yabancı paranın yabancı paraya karşı oluşturduğu kur değeridir. İngiliz Sterlinini kullanarak, Japon Yeni almak buna örnek verilebilir.

Efektif Kur: Diğer ülkelerin kullandığı paraya yani yabancı paraya efektif denir.

Döviz kurundaki değişmeleri belirleyen faktörler

Ödemeler Dengesi: Ülkelerin zaman içinde gerçekleştirdikleri iktisadi işlemlerin kaydına denir. Kur değişimlerinin cari ve ticari işlemlerle birlikte diğer kalemleri üzerindeki etkisine dayanır. Ödemelerdeki dengesizlikler aktif döviz kuru politikalarıyla giderilebilir. Döviz fiyatlarının artmasının veya azalmasının ödemelere etkisi  ithal edilen ve ihraç edilen malların talep elastikliği ile ilişkilidir. Arz ve taleplerinin kaynağını oluşturan değişimler, alacaklıları ve borçluları etkileyecek, bunun aracılığıyla talep ve arz ortaya çıkacaktır. Talep ve arzın ortaya çıkarak değişmesi aynı şekilde denge döviz kurunu değiştirecektir.

Gelir Seviyesi: Ülkenin gelir ortalamasının diğer ülkelerden fazla olması, her döviz kuru için ülkenin ithalatını yükseltir. Arz değişmez, sabit kalırsa kur yükselir ve kurun yükselmesi ülkenin para biriminin değer kaybına yol açar. Diğer ülkeler, bahsi geçen bu ülkenin gelir düzeyinin üstüne çıkar ise ithalata teşvik başlar ve bu durum o ülkeye olan döviz arzını azaltır. Gelir düzeyi artar ise kişilerin istekleri ve zevkleri de değişecektir. Bu değişim eğer ithal mallara yönelimi sağlarsa, denge kuru değişecek ve döviz talebi ise artacaktır.

Genel Fiyat Seviyesinde Değişmeler: Ülkedeki enflasyon diğer ülkelere oranla yüksek ise, o ülkenin ürettiği ürünler yurt dışına göre daha pahalı olacaktır ve bu ithal mallara olan talebi artıracaktır. Ülkenin parasının değer kaybı söz konusudur. Enflasyon ve paranın değeri arasında ters bir ilişki olduğu söylenebilir.

Faiz Oranları: Döviz kurları ve faiz oranları arasında kısa vadeli fakat sıkı bir ilişki vardır. Uluslararası ticaret ve iç ticaret yapanlar, reel faiz oranının en yükseklere çıktığı piyasada ellerindekileri ödünç verme eğiliminde olacaklardır. Yani ülkenin reel faiz oranı kısa dönemde diğer ülkelerden fazla olur ise o ülkeye sermaye akımı gerçekleşecektir. Sermaye akımının gerçekleşmesi ülkenin para biriminin değer kazanmaya başlamasını sağlayacaktır. Eğer tam tersi olur reel faiz oranı düşerse, ülkenin para birimi değer kaybedecektir.

Sermaye Hareketleri: Ülkeye giren ve çıkan sermayeler, döviz miktarının değişmesinde önemli rol oynar. Bu dış ticaret ve döviz kurunun aralarındaki bağlantıyı olumsuz etkiler. Sermaye hareketleri, kısa vadede döviz kurlarında meydana gelen farklılıkların asıl sebebi sayılır.

İhraç Malların Yurt içi Fiyatlarındaki Değişmeler: Eğer talep, aynı ihraç malını sadece ülkesinde değil dünyada pazarlarken elastik ise, toplam ihracat azalır. Toplam ihracatın azalması ise döviz arzını da azaltacaktır. Bu durumda denge döviz kuru yükselecek ve ülkenin para birimi değer kaybı yaşayacaktır.

İthal Malların Yurt dışı Fiyatlarındaki Değişmeler: Yurt dışı fiyat değişimleri, ihraç malların yurt içi fiyatlarındaki değişmelere zıt olarak yurt içi talep elastikiyetine bağlıdır. İthal ürünlerin fiyatı yükseldiğinde, sözü geçen ürünün talep elastikiyetini yüksek var sayarsak, sözü geçen ürün için harcamalar azalacak ve bu döviz talebinin düşmesine yol açacaktır. Döviz arzının sabit olduğunu var sayarsak denge döviz kuru düşecek ve bu durumda ulusal paranın değeri artacaktır.

Nominal döviz kuru
İç ve dış sahada piyasalarda belirlenen, iki ülke parasının fiyatına nominal döviz kuru denilmektedir. Farklı bir ifade ile bir birim, bir parayı elde etmek için paradan ödenmesi gereken birim değer sayısı olmaktadır. Yerli ve milli para her birim değer kazandığında, bir birim değer uluslararası ortamda herhangi bir yabancı parayı satın alması için vermesi gereken yerli para miktarı düşmektedir. Bu durum birde yerli paranın değeri azaldığında da değer kaybettiğinde de uluslararası ortamda bir yabancı parayı satın almak için vermesi gereken yerli paranın değer miktarı fazlaca artmaktadır. Döviz işlemleri ikiye ayrılmaktadır. Bunlar ise spot işlemler birde forward yani vadeli (forward) olmak üzere iki şekilde incelenmektedir. Spot işlemlerinde hemen 48 saat yani 2 gün içinde banka mevduatlarının değişme durumu varken, vadeli işlemlerde ise gelecek herhangi bir tarihte banka mevduatları değişmektedir. Adından da anlaşılacağı üzere spot işlemlerde kullanılan döviz kuruna spot döviz kuru vadeli işlemlerde ise yine ve tekrar aynı şekilde (forward) kuru denmektedir.

Reel döviz kuru
Reel döviz kuru, nominal döviz kuru ile bağlantılı bir biçimdedir. Reel döviz kuru yurt dışı ve yurt içi fiyat düzeyi oranının, nominal döviz kuru ile birleşmesi sonucu elde edilen bir kurdur. Kısaca şöyle söyleyebiliriz... Nominal döviz kuru yerli ve yabancı paranın değer birimi ederi iken, reel döviz kuru iki yabancı ülkedeki kıymetli eşyaların birim değeri fiyatıdır. Reel döviz kuru ise bir ülkenin ithalat ve ihracat alanındaki değerini göstermektedir. Tabi bu durumda yabancı iki ülke arasındaki eder düzeyi yaşanan değişmeler ve gelişmelere göre ayarlanabilmektedir. Reel döviz kurunun etkilendiği birçok finansal ve ekonomik alanda ticari organlar bulunmaktadır. Bunların başında sürekli etkilediği makroekonomik değişkeni gelmektedir. Reel döviz kurunun azalması yani düşmesi yabancı iç ve dış sahadaki yani piyasadaki kıymetli kıymetli eşyaların yerli ve milli kıymetli eşyalara karşı ucuzlamasını sağlayarak ithalatı arttırmaktadır. Tabi bu durumun birde tersi bulunmaktadır. Reel döviz kurunun artması yani yükselmesi ise yerli ve milli kıymetli eşyalar ters bir durum yaratıp ihracatı yüzde ve yüzey olarak arttırmaya sebep olmaktadır. Reel döviz kuru sisteminde ortaya çıkan değişim ve gelişmelerin neden sebep olduğu önemli bir durumdur. Bu değişimin kurgusal yani saptırıcı nedenlerden dolayımı yoksa finansal ve ekonomi alanındaki değişim ve gelişmelerden mi sebep olduğunu emin ve kesin bir şekilde anlaşılmalıdır. Reel döviz kuru finansal ve ekonomi alanında etkileyen sebepler temelde ve özünde verimlilik, faiz oranları, caiz işlemleri ve dış borçlar olarak sayılabilmektedir. Finansal ve ekonomi alanında ticaret yapan uluslararası ortamdaki ülkelerin kıymetli eşyalarının fiyatlarının, eder ve kıymet rekabetinin etkileyici ve kıymetli bir belirtisi olan reel döviz kuru sistemi makroekonomik dengeler ve değişmeler ortamında etkili ve önemli bir durumda bulunmaktadır. Tabi reel döviz kuru sisteminin bir denge ve düzen ortamında bulunması ve ekonomi alanındaki diğer düzen ve tertipleri de alaşağı edip ayarlarıyla oynamaktadır. Yani kısacası reel döviz kuru sisteminin denge ve düzen kıymeti yani değerinin ne olduğunun bilinmesi ve belirlenmesi gerekmektedir.

Ayrıca bakınız
Döviz kuru sistemleri

Döviz kuru riski

En çok kullanılan para birimleri listesi

Kaynakça

Dış bağlantılar
Merkez Bankası Döviz Kurları

Ekonomi terimleri

Döviz kuru


Podočnjaci su hrvatski elektronički glazbeni sastav iz Kutine. Djeluju od 2020. godine, a do sada su postali jedno od zanimljivijih glazbenih imena nove generacije. Sastav čine beachboy19, Sinista Ruky i producent Nix K. Pažnju šire publike privukli su singlovima "Šiške", "Papuče", "Predsoblje" te debitantskim albumom Ispod Očiju, koji je u vrlo kratkom razdoblju stekao status favorita među hrvatskom i regionalnom publikom.

Upravo su svojim prvim albumom došli i do statusa jedne od omiljenih koncertnih atrakcija novije generacije u Hrvatskoj, kada su u proljeće 2022. godine održali svoj prvi samostalni koncert pred prepunom Tvornicom kulture u Zagrebu, nakon čega su uslijedili nastupi na 2022. izdanju Zagreb Beer Festa, Dana piva u Karlovcu, Drita iz MSU-a, Beat-a na moru i na Brucošijadi FER-a.

Članovi

 Nix K (glazba i vokali)
 Sinista Ruky (vokali)
 beachboy19 (vokali)

Nagrade i nominacije

Diskografija

Studijski albumi

 Ispod Očiju (2021.)

EP-ovi

 Brzi EP (2022.)
 Intro EP (2022.)
 Remix Pack I (2022.)

Singlovi

 "Snađi se" (2020.)
 "Pozeru" (2020.)
 "Tekst" (2020.)
 "Šiške" (2020.)
 "Papuče" (2021.)
 "Pucamo" (2022.)
 "I opet" (2022.)
 "Predsoblje" (2022.)
 "Laboratorij" (2023.)
 "Jeez" (2023.)
 "Zalazak" (2023.)

Vanjske poveznice

 Službene stranice
 Instagram
 YouTube
 Spotify
 Deezer
 Apple Music
 Tidal

Izvori

Hrvatski glazbeni sastavi
Hrvatski hip hop glazbeni sastavi

Podočnjaci


بلدية باينا ديل مونتالجراو ، هي إحدى بلديات مقاطعة كاستيلون التي تقع في منطقة بلنسية، في شرق إسبانيا.

يبلغ عدد سكانها 161 نسمة وفقاً لإحصائية سنة (2006).

مراجع

أماكن مأهولة في كاستيون
بلديات كاستيلون

باينا ديل مونتالجراو


البوعلوان مدينة عراقية تقع جنوب العاصمة بغداد تبعد مسافة 18 كم شمال مدينة الحلة، يبلغ عدد سكانها زهاء 20 ألف نسمة.

سمية بهذا الاسم لأن أول من سكن المنطقة هم من عشيرة البوعلوان التي ترجع إلى عشيرة الدليم في محافظة الأنبار غربي العراق. واشتهر بهذا الاسم وبعدها سكنت بقية العشائر بالقرب منها وتصاهروا وتزاوجوا من الجيران والأصدقاء فأصبحت بتزايد أعداد، يحيط بالقرية نهر الفرات، يمر بها شارع واحد من جهة (بيت أبو الطيارة) فيمر داخل المنطقة ويخرج من الجهة الثانية متصلا بالشارع العام حله _ بغداد مقابل قرية الخاتونية.

اليوم يسكن قرية البوعلوان أكثر من 16 عشيرة، يتميز أهل القرية بالطيب والكرم وحسن الضيافة، تتضمن 4 مدارس ومستوصف طبي واحد و3 محطات ماء شرب. كانت القرية تشتهر بالزراعة لكن نقص الحصة المائية وانخفاض منسوب مياه نهر الفرات أدى إلى تراجع الزراعة فيها.

المراجع

مدن العراق

البوعلوان (مدينة)


Ivica Puljić (Brštanik, 17. lipnja 1948.), hrvatski katolički svećenik i povjesničar.

Životopis

Osnovnu školu pohađao je od 1955. do 1963. u Dabrici, na Brštaniku i u Crnićima. Klasičnu gimnaziju pohađao je od 1963. do 1967. u tadašnjoj Humanističkoj srednjoj školi za odgoj klera "Ruđer Bošković" u Dubrovniku gdje je maturirao nakon odsluženja vojnog roka, 3. listopada 1968. godine. Bogoslovni studij pohađao je na Visokoj Bogoslovnoj školi u Splitu od 1968. do 1974. godine. Za svećenika je zaređen u Prenju 1. srpnja 1973. godine. Diplomirao je na Bogoslovnom fakultetu u Zagrebu 29. listopada 1974., gdje je i magistrirao 11. ožujka 1986. Dana 15. srpnja 2003. na Katoličkom bogoslovnom fakultetu u Zagrebu obranio je doktorski rad na temu "Katolici Donje Hercegovine i Istočna kriza".

Kao svećenik, službovao je u Dračevu, Grljevićima (1976. – 1978.), Trebinju, Mostaru, Gabeli, Hutovu (1986. – 1994.) i Neumu (1994. – 2021.). Kao profesor predavao je 1979./80. u Biskupskoj klasičnoj gimnaziji u Dubrovniku, od 1986. do 1991. na Vrhbosanskoj Visokoj Teološkoj školi u Sarajevu i u Bolu te od 1987. do 1995. na Teološkom institutu u Mostaru. Bio je prvim urednikom Crkve na kamenu do 1984.
te pokretačem Humskog zbornika. U Hutovu je pokrenuo izgradnju Zavičajne kuće i lapidarija.

Spisateljska djelatnost

Autorske knjige:

 "Hrvati katolici donje Hercegovine i Istočna kriza - Hercegovački ustanak (1875.-1878.)" (Dubrovnik – Neum, 2004.)

Urednik knjiga:

 "Stradanje Hrvata tijekom Drugog svjetskog rata i poraća u istočnoj Hercegovini" (Zagreb, 2001.)
 "Dubljani" (Ravno, 2006.)
 "Popis izbjeglica iz Donje Hercegovine u dubrovačko Primorje 1875.1878. godine" (Neum, 2008.)
 "Župa Gradac" (Gradac, 2009.)
 "Od Dubrave do Dubrovnika (Ruđer Bošković)" (Neum – Dubrovnik, 2011.)

Autorom je više znanstvenih radova s temom prošlosti (povijest, arheologija i etnografija) Hrvata i Katoličke Crkve osobito na području od Neretve do Boke, koji su objavljivani u raznim zbornicima, monografijama, stručnim i drugim časopisima i listovima.

Počasti

 Nagrada općine Neum za životno djelo i dugogodišnji kulturni i pastoralni rad te doprinos osobitom razvitku i promidžbu općine Neum.

Izvori

Literatura

Mrežne stranice

Vanjske poveznice
 Pregled radova u bazi podataka Hrvatske znanstvene bibliografije
 Profil znanstvenika na stranicama Academia.edu

Hrvatski katolički svećenici
Hrvati u Bosni i Hercegovini
Hrvatski povjesničari
Hrvatski crkveni povjesničari
Trebinjsko-mrkanska biskupija

Ivica Puljić


El término Kubanski  puede referirse a:

Kubanski (Beloréchensk, Krasnodar), localidad del raión de Beloréchensk del krai de Krasnodar, en Rusia.
Kubanski (Novopokróvskaya, Krasnodar), localidad del raión de Novopokróvskaya del krai de Krasnodar, en Rusia.
Kubanski (Timashovsk, Krasnodar), localidad del raión de Timashovsk del krai de Krasnodar, en Rusia.
Kubanski (Ust-Labinsk, Krasnodar), localidad del raión de Ust-Labinsk del krai de Krasnodar, en Rusia.

Kubanski


Vieiro (llamada oficialmente San Cibrao de Vieiro) es una parroquia española del municipio de Vivero, en la provincia de Lugo, Galicia.

Otras denominaciones

La parroquia también es conocida por el nombre de San Cipriano de Vieiro.

Organización territorial

La parroquia está formada por veintiocho entidades de población, constando veintidós de ellas en el nomenclátor del Instituto Nacional de Estadística español:

Entidades de población

Entidades de población que forman parte de la parroquia:

Despoblados

Despoblados que forman parte de la parroquia:
 Boca da Fraga (A Boca de Fraga)
 Portal (O Portal)

Demografía

Referencias

Bibliografía

Enlaces externos

Parroquias de Vivero

Vieiro (Vivero)


Jurij Abramovitj Basjmet ( ; født 24. januar 1953 i Rostov ved Don) er en russisk bratschist og dirigent.

Basjmet har modtaget en lang række internationale priser og anerkendelser. I 1995 blev han tildelt Léonie Sonnings Musikpris, ligesom han er ridder af Æreslegionen.

Eksterne henvisninger

 Yuri Bashmet officielle hjemmeside
 Yuri Bashmets officielle website (på "International Classic Artists" hjemmeside)

Personer fra Rostov ved Don
Dirigenter fra Rusland
Modtagere af Léonie Sonnings musikpris
Riddere af Æreslegionen

Jurij Basjmet


Floorballligaen 1996-97 var den sjette udgave af den bedste danske herrerække i floorball, og blev styret af Dansk Floorball Union. Der deltog 18 hold. Der blev afviklet kvartfinaler bedst af tre kampe for første gang. Selve finalespillet blev afviklet over en weekend i Bavnehøj-Hallen.

Sæsonen

Fem nye hold var med i årets turnering. For første gang nåede man målet med 10 hold i rækken, da Jægerspris Underducks Floorball Club og KH tilmeldte sig. KH var Københavns Hockeyklub der brugte floorball som vintertræning. I vest var de nye hold Herning Floorball Club der gik i slutspillet samt Esbjerg Sharks FC og Odense Floorball Club.  Slutspillet blev udviklet til at de fire bedste hold i øst og vest mødtes i kvartfinalerne over kryds.

Sæsonen blev den sidste hvor Københavns FK blev mestre, efter fem danmarksmesterskaber på stribe.

Grundspil

Øst

Kampe

Topscorer

Vest

Kampe

Topscorer

Slutspil

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Bronze

Topscorer slutspil

Floorball-Ligaen

Floorballligaen 1996-97


لو كنت غني فيلم مصري تم إنتاجه عام 1942، وهو أول أفلام الكاتب الكبير أبو السعود الإبياري، ومن إخراج هنري بركات، و بطولة بشارة واكيم و إحسان الجزايرلي و عبد الفتاح القصري.

فريق العمل
إخراج: هنري بركات
تأليف:
 أبو السعود الأبياري (قصة وحوار)
 هنري بركات (سيناريو)
إنتاج: لوتس فيلم (آسيا داغر)

بطولة
 بشارة واكيم
 إحسان الجزايرلي
 عبد الفتاح القصري
 محمد الديب
 يحيى شاهين
 ثريا حلمي
 حسن كامل
 سميرة كمال

روابط خارجية

مراجع

أفلام أبو السعود الإبياري
أفلام إنتاج لوتس فيلم
أفلام مصرية بالأبيض والأسود
أفلام مصرية إنتاج 1942
أفلام يحيى شاهين

لو كنت غني (فيلم)


වේදයන් යනු පුරාණ ඉන්දියාවේ ආරම්භ වූ විශාල ආගමික ග්‍රන්ථ සමූහයකි. වෛදික සංස්කෘත භාෂාවෙන් රචනා කර ඇති මෙම පාඨ සංස්කෘත සාහිත්‍යයේ පැරණිතම ස්ථරය සහ හින්දු ආගමේ පැරණිතම ග්‍රන්ථ වේ.වේද හතරක් ඇත: ඍග්වේදය, යජුර්වේදය, සාමවේදය සහ අථර්වවේදය. සෑම වේදයකටම අනු කොටස් හතරක් ඇත - සංහිතා (මන්ත‍්‍ර සහ ආශිර්වාද), ආරණ්‍යකා (පූර්‍වවිධි, උත්සව, පූජා සහ සංකේතාත්මක පූජා පිළිබඳ පාඨ), බ්‍රාහ්මණ ( චාරිත්‍ර වාරිත්‍ර, උත්සව සහ පූජා පිළිබඳ විවරණ), සහ උපනිෂද් (භාවනා, දර්ශනය සහ අධ්‍යාත්මික දැනුම සාකච්ඡා කරන පාඨ). සමහර විද්වතුන් පස්වන කාණ්ඩයක් එකතු කරයි - උපාසන (වන්දනාව). උපනිෂද් ග්‍රන්ථවල විෂම ශ්‍රමණ සම්ප්‍රදායන්ට සමාන අදහස් සාකච්ඡා කෙරේ.

වේද යනු ස්මෘති ("මතක ඇති දේ") ලෙස හඳුන්වනු ලබන අනෙකුත් ආගමික ග්‍රන්ථ වලින් වෙන්කර හඳුනා ගැනීම ("ඇසෙන දේ") වේ. හින්දු භක්තිකයන් වේදයන් අපෞරුෂය ලෙස සලකයි, එහි තේරුම "මිනිසෙකුගේ නොවේ, අධිමානුෂික" සහ "පුද්ගලික, කර්තෘ රහිත", දැඩි භාවනාවෙන් පසු පුරාණ සෘෂිවරුන් විසින් අසා ඇති පූජනීය ශබ්ද සහ පාඨයන් හෙළිදරව් කිරීම.

වේදය සහ වේද ග‍්‍රන්ථ


La línea Richmond–Millbrae (en inglés: Richmond–Millbrae line) del Metro de San Francisco y comúnmente conocido como Distrito de Transporte Rápido del Área de la Bahía (BART'), es una línea que abastece al  Área de la Bahía de San Francisco y consiste de 23 estaciones.  La línea inicia en Richmond en la estación Richmond a Millbrae en la estación Millbrae Intermodal Terminal durante los días de semana y  Daly City los sábados solamente. La línea pasa por Richmond, El Cerrito, Berkeley, Oakland, San Francisco, Daly City, Colma, South San Francisco, San Bruno y Millbrae. La línea fue inaugurada el  7 de julio de 1980.

Por lo general, las líneas del BART no son conocidas por su color que aparecen en los mapas de las estaciones, por lo que solo en pocas ocasiones, es conocida como Línea Roja. Sin embargo, últimamente oficiales del BART se han referido a ella como línea Roja, pero la línea se le conoce como Richmond–Millbrae.

Historia
El 1 de enero de 2008, la línea cambió de nombre a línea Richmond–Millbrae.

Referencias

Enlaces externos
 Horarios de las estaciones del Metro de San Francisco

Metro de San Francisco

Línea Richmond–Millbrae


Articles with hCards

ප්‍රොස්පර් ප්‍රනාන්දු දකුණු ආසියාවේ පැරණිතම ගුවන්විදුලිය වන රේඩියෝ සිලෝන් හි දිගුකාලීන නිවේදකයෙකි. ප්‍රනාන්දු විසින් රේඩියෝ සිලෝන් හි ගෘහනියන්ගේ තේරීම සහ නිවාඩු තේරීම වැනි ජනප්‍රියම ගුවන් විදුලි වැඩසටහන් කිහිපයක් ඉදිරිපත් කළේය. දිවයිනේ වැඩසටහන්වලට දහස් ගණනක් සුසර කළහ.

ප්‍රනාන්දු සිලෝන් රේඩියෝවේ ඉංග්‍රීසි ප්‍රවෘත්ති බුලටින් ඉදිරිපත් කරමින් ප්‍රවෘත්ති කියවන්නෙක් විය. ඔහු ශ්‍රී ලංකා ගුවන් විදුලි සංස්ථාවේ සිංහල සේවයේ නිවේදකයෙක් ද විය.

මේකත් බලන්න

 ශ්‍රී ලංකා ගුවන් විදුලි සංස්ථාව
 ශ්‍රී ලාංකික විකාශකයින්ගේ ලැයිස්තුව

යොමු කිරීම්

ප්‍රොස්පර් ප්‍රනාන්දු


Calea ferată Charing Cross, Euston and Hampstead (CCE&HR), cunoscută și ca Metroul din Hampstead, a fost o companie de cale ferată înființată în 1891 care a construit un sistem de căi ferate subterane de tip "tub" în Londra. Construcția CCE&HR a fost întârziată pentru mai bine de un deceniu, cât a fost căutată finanțarea. în 1900 a devenit o subsidiară a  (UERL), controlată de finanțistul american Charles Yerkes. UERL a strâns rapid banii, în special de la investitori străini. Au fost planificate mai multe rute, dar mai multe din acestea au fost respinse de Parlament. Planurile pentru tunele pe sub  au fost autorizate în pofida opoziției multor rezidenți care considerau că va fi afectată ecologia regiunii.

Când a fost deschisă în 1907, linia CCE&HR deservea 16 stații și avea o lungime de 12,34 km între capătul sudic de la  și cele două capete nordice de la  și . Extensiile din 1914  și mijlocul anilor 1920 au dus traseul până la  și pe sub Tamisa la , deservind 23 de stații pe o lungime de 22,84 km. În anii 1920, ruta a fost legată de o altă cale ferată subterană din Londra, City and South London Railway (C&SLR), iar serviciile celor două au fost reunite în cadrul unei linii a London Underground, numită într-un final .

Încă din primul an după deschidere a devenit evident pentru conducere și investitori că estimările de trafic pentru CCE&HR și celelalte linii ale UERL fuseseră prea optimiste. În ciuda integrării și cooperării cu alte căi ferate subterane, precum și în ciuda extinderilor ulterioare, CCE&HR era într-o poziție financiară dificilă. În 1933 CCE&HR și restul liniilor UERL au fost naționalizate. Astăzi, tunelele CCE&HR formează ramura Charing Cross a Liniei Nordice, de la Kennington la Camden Town, ramura Edgware de la Camden Town la Edgware și ramura High Barnet de la Camden Town la Archway.

Istoric

Origini, 1891–1893
În noiembrie 1891 a fost anunțată o lege ce urma să fie prezentată Parlamentului și care prevedea construirea căii ferate Hampstead, St Pancras & Charing Cross (HStP&CCR). Calea ferată planificată urma să fie în întregime subterană între Heath Street în  și  în Charing Cross. Ruta urma să treacă pe sub strada Hampstead High, Rosslyn Hill, Haverstock Hill și drumul Chalk Farm până la Camden Town și apoi pe sub strada Camden High și drumul Hampstead până la Euston. Continua apoi spre sud, urmărind drumul Tottenham Court, Charing Cross și strada King William (azi numită William IV) până lângă Strand. La nord de drumul Euston, o ramură urma să meargă spre est pe sub strada Drummond pentru a deservi stațiile Euston, St Pancras și King's Cross. Erau planificate stații la Hampstead, Belsize Park, Chalk Farm, Camden Town, Seymour Street, Euston Road, Tottenham Court Road, Oxford Street, Agar Street, Euston și King's Cross. Deși nu fusese luată o decizie cu privire la folosirea tracțiunii pe cablu sau electrice, a fost prevăzută construirea unei centrale electrice în apropierea unei alte centrale ce avea un depozit de cărbune.

Promotorii HStP&CCR erau inspirați de recentul succes al City and South London Railway (C&SLR), prima cale ferată subterană. Aceasta fusese inaugurată în noiembrie 1890 și avusese un număr mare de pasageri în primul an de operare. Alte 3 planuri pentru asemenea rețele au fost propuse Parlamentului Britanic în 1892 și, pentru a asigura o abordare consecventă, a fost înființat un comitet pentru a evalua propunerile. Comitetul investiga diferite probleme referitoare la construcția și operarea căilor ferate subterane și făcea recomandări cu privire la diametrul tunelurilor, metoda de tracțiune și oferirea de permise de construire. După ce a interzis construirea ramurii de dincolo de Euston, comitetul a permis intrarea legii în procedura parlamentară normală. Restul traseului a fost aprobat și, după schimbarea numelui companiei, legea a fost promulgată pe 24 august 1893 ca Charing Cross, Euston, and Hampstead Railway Act, 1893.

Căutarea finanțării, 1893–1903
Deși compania avea permisiunea de a construi calea ferată, ea nu beneficia încă de fondurile necesare construcției. CCE&HR nu era singura în această situație: patru alte companii căutau investitori –  Calea ferată Baker Street & Waterloo (BS&WR),   (W&CR),  (GN&CR) (cele trei companii care ceruseră aprobarea în 1892), precum și Calea ferată Central London (CLR, care primise aprobarea în 1891). Doar W&CR, care avea cea mai scurtă linie și era susținută de  cu un dividend garantat a fost capabilă să facă rost de fonduri fără probleme. Pentru CCE&HR și restul companiilor, a doua parte a deceniului a reprezentat un efort pentru a găsi investitori într-o piață neinteresată. O ofertă de acțiuni în aprilie 1894 a eșuat, iar în decembrie 1899 doar 451 din cele 177.600 acțiuni de £10 fuseseră vândute către 8 investitori.

Ca majoritatea legislației de acest tip, legea din 1893 impunea o limită de timp pentru exproprieri și strângerea capitalului. Pentru a menține posibilitatea realizării liniei, CCE&HR a propus o serie de legi ce prelungeau această limită. Acestea au fost aprobate prin legile Charing Cross Euston and Hampstead Railway Act din 1897, 1898, 1900, și1902.

Un contractor a fost ales în 1897, dar fondurile nu erau disponibile și lucrările nu au început. În 1900, investitori străini au salvat CCE&HR: magnatul american Charles Yerkes, care câștigase din dezvoltarea sistemului de tramvaie din Chicago în anii 1880 și 1890, a văzut oportunitatea unor investiții similare în Londra. Odată cu achiziția CCE&HR în septembrie 1900 pentru £100.000, el și ceilalți susținători ai său au cumpărat mai multe proiecte de cale ferată subterană, precum și Calea ferată Metropolitan District (MDR), care era funcțională, dar avea probleme financiare.

Având CCE&HR și celelalte companii sub controlul său, Yerkes a înființat UERL pentru a strânge fondurile necesare pentru realizarea tunelelor și electrificarea MDR, care funcționa cu locomotive cu abur. UERL a fost capitalizată cu £5 milioane, majoritatea acțiunilor fiind vândute unor investitori străini. Au urmat și alte oferte de acțiuni ce au adunat în total £18 milioane (aproximativ 1,73 miliarde de lire în banii de astăzi) ce urmau să fie folosiți în toate proiectele UERL.

Decizia asupra rutei, 1893–1903

În timp ce strângea banii, CCE&HR a continuat să dezvolte planurile pentru traseul căii ferate. Pe 24 noiembrie 1894 a fost anunțată o nouă propunere de lege pentru achiziționarea unor alte terenuri pentru stațiile Charing Cross, Oxford Street, Euston și Camden Town. Aceasta a fost aprobată ca Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1894 pe 20 iulie 1895. Pe 23 noiembrie 1897, a fost anunțată o altă lege pentru modificarea rutei în partea de sud, în așa fel încât să se termine sub Strada Craven, în partea sudică a Strand. Aceasta a fost oficializată ca Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1898 pe 25 iulie 1898.

Pe 22 noiembrie 1898, CCE&HR a publicat o altă lege pentru a adăuga o extensie și a modifica o parte a rețelei. Extensia era o ramificație de la Camden Town la Kentish Town, unde era planificat un nou terminus cu posibilitatea de interconectare cu stația Kentish Town a Midland Railway. Dincolo de stația terminus, linia CCE&HR urma să iasă la suprafață la un depou pe o bucată goală de pământ la este de Highgate Road (ocupată astăzi de Ingestre Road Estate). Schimbarea extindea ramura Euston la nord, pentru a se uni cu ramura principală la marginea sudică a străzii Camden High. Street. Secțiunea dintre cele două capete ale buclei era omisă. Era inclusă de asemenea și permisiunea de a cumpăra un sit în strada Cranbourn pentru o stație suplimentară (Leicester Square). Legea a fost aprobată ca Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1899 pe 9 august 1899.

Pe 23 noiembrie 1900 CCE&HR a anunțat cea mai importantă modificare a rutei. Au fost propuse spre aprobarea parlamentului două noi legi, cunoscute ca  No. 1 și No. 2. Legea No. 1 propunea continuarea căii ferate la nord de Hampstead până la Golders Green, achiziționarea terenurilor și proprietăților necesare pentru construirea stațiilor și construirea unui depozit la Golders Green. Erau propuse și ajustări minore ale aliniamentelor aprobate anterior. Propunerea No. 2 se referea la două extensii: de la Kentish Town la Brecknock Road, Archway Tavern, Archway Road și Highgate la nord și de la Charing Cross la Piața Parlamentului, Artillery Row și Gara Victoria în sud.

Extinderea către Golders Green urma să scoată calea ferată din zonele urbane și suburbii către zona rurală. Deși acest lucru oferea un loc convenabil pentru depoul CCE&HR se crede că motivația ținea mai degrabă de dorința lui Yerkes de a profita din vânzarea pământului achiziționat anterior în zonă și a cărui valoare ar fi crescut odată cu deschiderea căii ferate.

Cele două propuneri ale CCE&HR au fost depuse în Parlament în același timp cu multe alte legi privitoare la alte căi ferate subterane din Londra. După cum făcuse și în 1892, Parlamenul a înființat o comisie condusă de Lord Windsor pentru a analiza legile. Până când comitetul și-a terminat evaluarea, sesiunea parlamentară era pe terminate, așa că inițiatorilor li s-a cerut să le re-depună pentru sesiunea din 1902. Propunerile No. 1 și No. 2 au fost redepuse în noiembrie 1901 împreună cu o nouă lege – No. 3. Aceasta modifica ruta extensiei către Golders Green și adăuga o altă extensie pe sub stația de cale ferată Charing Cross până la Victoria Embankment, unde urma să existe o legătură cu stația MDR existentă (numită pe vremea aceea Charing Cross).

Legile au fost din nou examinate de un comitet mixt, de data aceasta condus de Lord Ribblesdale. Secțiunile care se refereau la extensia nord-estică de la Archway Tavern la Highgate și extensia sudică de la Charing Cross la Victoria au fost considerate necorespunzătoare cu legislația curentă și au fost respinse.

Controversa privitoare la Hampstead Heath
Un element controversat din planurile CCE&HR era reprezentată de extinderea până la Golders Green. Ruta tunelelor trecea pe sub , ceea ce a provocat o puternică opoziție din partea oamenilor îngrijorați de efectele pe care le-ar putea avea asupra ecologiei landei. "Societatea de protecție a landei Heath" susținea că tunelurile vor drena subsolul, iar vibrațiile provocate de trenuri vor afecta copacii. Pe baza obiecțiilor ridicate de această societate, The Times a publicat pe 25 decembrie 1900 un articol alarmist în care susținea că "un mare tub pe sub landă va acționa, desigur, ca o drenă; și este destul de probabil că iarba, plantele și copacii din landă vor suferi datorită lipsei umezelii... Mai mult, pare să fie sigur că trenurile ce vor trece prin aceste tuburi vor zdruncina pământul până la suprafață, iar zdruncinăturile și vibrațiile constante vor avea probabil un efect serios asupra copacilor, slăbindu-le rădăcinile."

De fapt, tunelele urmau să fie excavate la o adâncime de mai mult de 200 de picioare (61 m) sub pământ, cel mai adânc tunel din toate cele existente în Londra. In prezentarea sa către comisia parlamentară, avocatul CCE&HR a ironizat obiecțiile: "Vedeți ce lucru absurd! Deranjarea pânzei freatice când suntem la 240 de picioare în argila londoneză – cel mai impermeabil material care ar fi putut exista; aproape mai impermeabil decât granitul! Și vibrațiile acestei căi ferate ar urma să dărâme copacii! Ar putea fi ceva mai ridicol decât să pierdem timpul Comisiei discutând asemenea afirmații prezentate de o asemenea entitate!"

O a doua companie, Calea Ferată Edgware & Hampstead Railway (E&HR), avea de asemenea o propunere de tuneluri pe sub landă ca parte a rutei dintre Edgware și Hampstead. E&HR planificase o conexiune cu CCE&HR la Hampstead dar, pentru a evita duplicarea tunelurilor între Golders Green și Hampstead, cele două companii au convenit ca interconectarea să se facă la Golders Green.

Comunitatea din Hampstead obiectase inițial față de linie, dar până la urmă și-a dat acordul cu condiția construirii unei noi stații între Hampstead și Golders Green pentru a oferi o modalitate de acces vizitatorilor landei. A fost adăugată planurilor stația North End, unde putea deservi și noile zone rezidențiale planificate în vecinătate. O dată ce Parlamentul a fost convins că landa nu va avea de suferit, legile propuse de CCE&HR au fost aprobate împreună pe 18 noiembrie 1902 ca Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1902. In aceeași zi, legea E&HR a fost aprobată ca Edgware and Hampstead Railway Act, 1902.

Construcția, 1902–1907
Cu ruta decisă și având fondurile de la UERL, compania a început demolările și lucrările pregătitoare în iulie 1902. Pe 21 noiembrie 1902, CCE&HR a cerut o altă lege care cerea drepturi de expropriere pentru mai multe clădiri, pregătea preluarea E&HR și abandona secțiunea redundantă dintre Kentish Town și depoul Highgate Road. Propunerea a fost aprobată ca Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1903 pe 21 iulie 1903.

Săparea tunelelor a început în septembrie 1903. Stațiile aveau la suprafață clădiri create de arhitectul Leslie Green în stilul celor folosite de UERL. Acestea constau în clădiri pe structură de oțel cu două caturi, placate cu blocuri de teracotă și având ferestre mari, semicirculare, la etajul superior. Fiecare stație avea două sau patru lifturi și o scară de urgență, spiralată, într-un puț separat.

În timp ce lucrările de construcție avansau, CCE&HR continua să propună legi Parlamentului Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1904, aprobată pe 22 iulie 1904, permitea cumpărarea de teren adițional pentru stația de pe Drumul Tottenham Court, pentru o stație nouă la Mornington Crescent și pentru schimbări la Charing Cross. Charing Cross, Euston and Hampstead Railway Act, 1905 a fost aprobată pe 4 august 1905. Era vorba în mare parte de achiziția subsolului sub o parte din vestibulul stației Charing Cross a Căii ferate South Eastern, în așa fel încât stația CCE&HR să fie excavată în cele 3 luni de închidere după prăbușirea tavanului vechii stații.

Vânzarea terenului de construcții de la North End către ecologiști care voiau să extindă landa Hampstead Heath în 1904 a însemnat o reducere a numărului de locuitori care urmau să folosească stația de aici. Lucrările au continuat într-un ritm mai redus în subteran, iar peroanele și unele tunele pentru pasageri au fost construite, dar stația a fost abandonată în 1906, înainte de construirea lifturilor și a clădirii de suprafață.

Tunelele au fost terminate în decembrie 1905, după care lucrările au continuat cu construirea clădirilor pentru stații și popularea tunelelor cu șine și echipament de semnalizare. Ca parte a grupului UERL, CCE&HR își obținea electricitatea de la stația  Lots Road Power Station, construită inițial pentru electrificarea MDR; stația Chalk Farm nu a mai fost construită. Ultima secțiune a rutei dintre Charing Cross și Embankment nu a fost construită, iar terminusul sudic în momentul deschiderii era Charing Cross. După o perioadă de test, calea ferată era gata de inaugurare în 1907.

Deschiderea

CCE&HR a fost ultima cale ferată din cele trei ale UERL care a fost inaugurată, de aceea i s-a făcut publicitate sub numele de "Ultima legătură". Deschiderea oficială de pe 22 iunie 1907 a fost făcută de David Lloyd George, Ministrul Comerțului, după care publicul a putut călători gratuit pe tot parcursul zilei. De la deschidere, CCE&HR a fost cunoscută mai mult sub numele prescurtate Hampstead Tube sau Hampstead Railway, iar numele au apărut chiar și pe clădirile stațiilor și pe hărțile de metrou ale perioadei.

Calea ferată avea stații la:

  (azi Tottenham Court Road)
  (azi Goodge Street)
  (azi Warren Street)

Ramura Golders Green

Ramura Highgate
  (închisă în 1924)

  (azi Archway)
Serviciul era asigurat de vagoane construite special pentru UERL de American Car and Foundry Company și asamblate în , Manchester. Aceste vagoane aveau același design ca cele folosite de BS&WR și GNP&BR și constituiau un automotor electric, nefiind nevoie de o locomotivă separată. Pasagerii se îmbarcau prin porți aflate la capătul vagoanelor, care erau operate de angajați ce mergeau pe platforma exterioară și anunțau călătorilor numele stațiilor la sosirea trenului. Acest design a devenit cunoscut sub numele de "Model 1906" sau "Model cu poartă".

Co-operare și consolidare, 1907–1910
În ciuda succesului UERL în finanțarea și construirea Căii ferate Hampstead în doar șapte ani, deschiderea sa nu a reprezentat succesul financiar așteptat. In primele 12 luni de operare, a transportat 25 de milioane de pasageri, jumătate din cei 50 de milioane preconizate în timpul planificării liniei. Estimările UERL privitoare la celelalte linii au fost și ele prea optimiste, la fel ca și mărirea numărului de pasageri pe MDR – în fiecare caz s-a obținut cam 50% din țintă.

Numerele de pasageri mai reduse erau datorate parțial competiției între căile ferate subterane, dar și introducerii tramvaielor electrice și autobuzelor ce înlocuiau transportul rutier tras de cai. Problema nu era limitată la UERL; toate cele 7 linii de cale ferată de tip tube, dar și MDR și Metropolitan Railway erau afectate într-o anumită măsură, iar veniturile reduse făceau dificilă plata împrumuturilor contractate și plata dividendelor.

Într-un efort de a-și îmbunătăți situația financiară, UERL, împreună cu C&SLR, CLR și GN&CR au început, din 1907, să introducă înțelegeri tarifare. Din 190, au început chiar să folosească un branding comun, sub numele de Underground. W&CR a fost singura cale ferată subterană care nu a participat în această înțelegere deoarece era deținută de London and South Western Railway.

Cele 3 companii ale UERL erau în continuare entități separate, fiecare cu conducerea și acționariatul său. Exista o duplicare a administrației celor 3 companii și de aceea, pentru a reduce costurile, UERL a anunțat în noiembrie 1909 o propunere de lege care ar fi unit Hampstead Tube, Piccadilly Tube și Bakerloo Tube într-o singură companie,  Calea Ferată London Electric Railway (LER), deși liniile își păstrau brandingul individual. Legea a fost aprobată în 26 iulie 1910 ca London Electric Railway Amalgamation Act, 1910.

Extensii

Embankment, 1910–1914
În noiembrie 1910, LER a publicat un anunț privitor la un proiect de lege care să reînnoiască permisiunea din 1902 de continuare a liniei între Charing Cross și Embankment. Extensia era planificată ca un singur tunel ce ar fi constituit o buclă pe sub Tamisa, unind capetele tunelelelor existente. Trenurile urmau să meargă într-o singură direcție, oprind în stații cu un singur peron, construite în așa fel încât să asigure legătura cu BS&WR și MDR la stația Embankment. Legea a fost aprobată ca London Electric Railway Act, 1911 pe 2 iunie 1911. Bucla a fost construită printr-o mare excavare la nord-vest de stația MDR și a fost conectată cu linia subterană cu scări rulante. Stația a fost deschisă pe 6 aprilie 1914 sub numele  (azi Embankment).

Hendon și Edgware, 1902–1924
În deceniul după ce E&HR a primit aprobarea rutei dintre Edgware și Hampstead, compania a continuat să caute finanțare și a revizuit planurile în colaborare cu CCE&HR și o altă companie, Calea Ferată Watford & Edgware (W&ER), care plănuia să construiască o linie ce avea să se lege cu E&HR la Watford.

După aprobarea Watford and Edgware Railway Act, 1906, W&ER a preluat drepturile E&HR de a construi linia dintre Golders Green și Edgware. Având dificultăți în gasirea fondurilor, W&ER a încercat o fuziune oficială cu E&HR printr-o lege din 1906, cu intenția de a construi și opera întreaga rută dintre Golders Green și Watford ca o cale ferată ușoară, dar legea a fost respinsă de Parlament și, când drepturile  W&ER au expirat, controlul liniei s-a întors la CCE&HR.

Compania E&HR a rămas în existență și a obținut o serie de legi pentru a-și păstra și dezvolta planurile. Edgware and Hampstead Railway Acts, 1905, 1909 și 1912 au oferit prelungiri ale termenelor, au aprobat schimbări de rute, au oferit permisiuni pentru viaducte și tunele și au permis închiderea și rerutarea drumurilor ce se intersectau cu calea ferată.  Se dorea ca CCE&HR să ofere și să opereze trenurile și acest lucru a fost formalizat prin London Electric Railway Act, 1912, care aproba preluarea E&HR de către LER.

Nu a fost făcut niciun efort imediat de a începe lucrările și acestea au fost amânate sine-die la începutul Primului Război Mondial. Datorită limitărilor războiului, lucrul la calea ferată nu a putut avansa. Au fost oferite extensii anuale ale legilor anterioare între 1916 și 1922, dând o dată finală pentru cumpărărea terenurilor la 7 august 1924. Deși permisiunile fuseseră menținute, UERL nu a putut strânge banii necesari lucrărilor. Costurile de construcție crescuseră considerabil în timpul războiului și veniturile companiei nu puteau acoperi împrumuturile.

Proiectul a devenit posibil când guvernul a introdus Trade Facilities Act, 1921 prin care Trezoreria putea oferi împrumuturi pentru lucrări publice ca metodă de reducere a șomajului. Cu acest ajutor, UERL a strâns banii și lucrul a început la extensia spre Edgware. Președintele-director general al grupului UERL, Lord Ashfield, a dat startul lucrărilor la Golders Green la 12 iunie 1922.

Extinderea traversa zone agricole, putând fi construită la suprafață și fiind deci mai ieftină decât tunelele din zona urbană. Un viaduct a fost construit peste valea Brent și o porțiune de tunel a fost necesară la , Hendon. Stațiile au fost create sub formă de pavilioane de suburbie de arhitectul UERL . Prima secțiune a fost deschisă pe 19 noiembrie 1923 cu stații la:
  (azi Brent Cross)

Restul extensiei a fost inaugurată pe 18 august 1924 cu următoarele stații:

  (deschisă pe 27 octombrie 1924)

Kennington, 1922–1926
Pe 21 noiembrie 1922, LER a anunțat o propunere de lege pentru sesiunea parlamentară 1923. Include propunerea de extindere a liniei de la terminusul sudic până la stația C&SLR de la  unde urma să existe o interconectare. Legea a fost aprobată ca London Electric Railway Act, 1923 pe 2 august 1923.

Munca necesară pentru reconstruirea părților subterane ale fostei stații terminus a CCE&HR pentru a face posibilă circulația, precum și tunelul buclă au fost abandonate. Tunelurile au fost extinse pe sub Tamisa până la statia Waterloo și apoi la Kennington unde două noi peroane au fost construite pentru a permite interconectarea cu C&SLR. Chiar la sud de stația Kennington, tunelurile CCE&HR erau conectat cu cele ale C&SLR. Noul serviciu a fost dat în folosință pe 13 septembrie 1926 pentru a coincide cu deschiderea liniei C&SLR până la . Linia dintre Charing Cross și Kennington avea două stații:

C&SLR era sub controlul UERL de la achiziția din 1913. O conexiune anterioară între CCE&HR și C&SLR lega stațiile Euston și Camden Town.Cu deschiderea statiei Kennington, cele două căi ferate au început să opereze ca un serviciu integrat folosind noile trenuri . Pe hărțile metroului, liniile erau reprezentate cu o singură culoare, deși numele diferite au fost folosite până în anii 1930.

Naționalizarea, 1923–1933
În ciuda îmbunătățirilor făcute în alte părți ale rețelei, liniile ce formau rețeaua Underground nu reușeau să facă profit. Faptul că UERL deținea foarte profitabila companie de autobuze London General Omnibus Company (LGOC) din 1912 permisese grupului UERL, prin gruparea veniturilor, să folosească profiturile din compania de autobuze pentru a subvenționa căile ferate, mai puțin profitabile. Totuși, competiția de la numeroasele companii mai mici de autobuz la începutul anilor 1920 a erodat profitabilitatea LGOC și a avut o influență negativă asupra profitabilității grupului UERL.

Într-un efort de a proteja profiturile UERL, Lord Ashfield a făcut lobby pe lângă guvernul britanic să introducă reguli mai stricte pentru serviciile de transport din Londra. Începând din 1923, o serie de inițiative legislative au existat în acest sens. Ashfield dorea reguli care să ofere UERL protecție față de competiție și să-i permită să premia controlul asupra sistemului de tramvaie al LCC; Herbert Morrison (consilier local și ulterior ministru al transporturilor) prefera ca statul să aibă controlul total. După șapte ani de încercări, la sfârșitul anului 1930 a fost anunțată o lege pentru formarea London Passenger Transport Board (LPTB, în română Comisia pentru transportul pasagerilor în Londra), o corporație publică ce urma să preia controlul asupra UERL, Metropolitan Railway și asupra tuturor companiilor de autobuze și tramvaie din zona de responsabilitate. LPTB era un compromis – proprietate publică dar nu naționalizare completă – și a fost înființată pe 1 iulie 1933. Pe aceeași dată, LER și celelalte companii de metrou au fost lichidate.

Moștenire
Găsirea unui nume potrivit pentru rețeaua combinată a CCE&HR și C&SLR s-a dovedit o provocare pentru LPTB; au fost încercate mai multe variante, precum Linia Edgware, Morden & Highgate în 1933 și Linia Morden-Edgware în 1936. În 1937, Northern line (în română Linia nordică) a fost adoptată în pregătirea extensiei Northern Heights plan. Astăzi linia este cea mai frecventată dintre liniile metroului londonez, fiind folosită de 206,7 milioane de pasageri anual, ceea ce i-a atras porecla de Misery line (în română aproximativ Linia mizerabilă) în anii 1990 datorită aglomerației și deselor întârzieri.

Note

Note

Referințe

Bibliografie

1891 în Europa
Fondări în 1891
Clădiri și structuri din 1907
Desființări în 1933
Transport în Regatul Unit

Calea ferată Charing Cross, Euston și Hampstead


Mingo Cay je neravan, nenaseljen, otok površine 19 ha u Američkim Djevičanskim otocima. Nalazi se sjeverno od Pillsbury Sounda i dugačak je 1.1 km. Također se nalazi 3 km sjeverozapadno od otoka Saint John i 3 km sjeveroistočno od otoka Saint Thomas. Administrativno je dio podokruga Central okruga Saint John.

Nekada u privatnom vlasništvu, otok je 2021. godine doniran zakladi za očuvanje zemljišta.

Izvori

Otoci Američkih Djevičanskih otoka

Mingo Cay


Küçükkarataş, Adana ilinin Karataş ilçesine bağlı bir mahalledir.

Tarihçe
1917'den beri aynı adı taşıyan mahallenin adı, Karataş ilçesi ile karıştırılmaması için kaynaklarda K. Karataş olarak geçmektedir.

Coğrafya
Adana iline 50 km, Karataş ilçesine 2 km uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar

Karataş'ın mahalleleri

Küçükkarataş, Karataş


الرياض إحدى قرى الجمهورية التونسية، تقع في ولاية منوبة، على بعد 16 كم غربي مدينة تونس على الطريق الوطنية رقم 7.

انظر أيضا

مواضيع ذات علاقة
 ولاية منوبة.

قرى ولاية منوبة

الرياض (منوبة)


Promjenjiva sumporača (latinski: Aplysina aerophoba) vrsta je spužve iz porodice Aplysinidae. Živi u Sredozemnom moru i u istočnom dijelu Atlantskog oceana, ali je najrasprostranjenija u Jadranskom moru. Ime je dobila po promjeni boje pri vađenju iz mora; najprije postaje zelena, a nakon toga prelazi u tamnoljubičastu boju.

Opis
Intenzivno je žute boje. Građena je od više okomitih cjevastih izraslina nalik prstima duljine do 5 cm i promjerom do 1 cm. Svaka izraslina na kraju ima izlaznu cijev. Površina je skliska na dodir i prekrivena sitnim trnovitim tvorbama.

Razmnožavanje
Promjenjiva sumporača je dvospolac; ispušta spolne stanice u vodu nakon čega dolazi do njihove oplodnje. Ličinke su planktonske te nakon pronalaska pogodne lokaciju prolaze preobrazbu nakon čega prelaze u oblik mladih spužvi. Može se i nespolno razmnožavati pupanjem.

Izvori

Parazoa

Promjenjiva sumporača


Anamorfoza este o proiecție sau perspectivă distorsionată sau deformată (de exemplu într-o imagine), a cărei reconstituire se poate face cu ajutorul unor ustensile speciale (de exemplu oglindă curbată) sau privind dintr-un anumit punct. Un exemplu este pictura "Ambasadorii", realizată de Hans Holbein cel Tânăr, în care este prezent un craniu anamorfozat.

Vezi și
Iluzie optică

Legături externe

 Phillip Kent: Art of Anamorphosis
 The 'Pericentric' lens - makes anamorphic circular images from cylindrical objects
 Anamorphic art at New Scientist
 Leon Keer: Anamorphose Art

Compoziția în artele vizuale
Iluzii optice
Jucării optice
Matematică și artă
Proiecția perspectivei
Tehnici artistice

Anamorfoză


Mehmet Fuat Köprülü (4 Aralık 1890; İstanbul - 28 Haziran 1966; İstanbul), Türk edebiyatçı, Türkolog, edebiyat tarihçisi, siyasetçi ve eski dışişleri bakanı.

Hayatı
Fuad Köprülü, 4 Aralık 1890 tarihinde İstanbul'daki Hâlid Ağa Konağı'nda doğdu. Sadrazam Köprülü Mehmet Paşa'nın soyundan gelmektedir. Liseyi İstanbul Erkek Lisesi'nde okudu. Edebiyat ve tarih alanında ilerlemek için hukuk öğrenimini yarıda bıraktı.

1909'da Fecr-i Âti topluluğuna katıldı. Şiirleri 1913'e kadar Mehâsin ve Servet-î Fünûn dergilerinde yayımlandı. Bu yıllarda "millî edebiyat" ve "yeni lisan" akımlarına karşıydı.

1910'dan sonra İstanbul'un çeşitli okullarında Türkçe ve edebiyat okuttu, liselerin edebiyat programını düzenledi. Ziya Gökalp çevresine girdikten sonra millî edebiyat akımını benimsedi; Türk tarihinin ilk dönemlerine kadar indi, ilk Türk topluluklarının tarih ve edebiyatlarını inceledi.

1913'te, Halit Ziya Uşaklıgil'den boşalan İstanbul Darülfünûnu'nda "Türk Edebiyatı Tarihi" müderrisliğine getirildi. Aynı yıl Bilgi dergisinde Türk edebiyatının hangi yöntemle incelenmesi gerektiğini tartışan "Türk Edebiyatı Tarihinde Usul" adlı yazısı çıktı.

İlk büyük yapıtı, "Türk Edebiyatında İlk Mutasavvıflar" kitabıdır. 1923'te Edebiyat Fakültesi'ne dekan olarak atandı. ''Türkiye Tarihi'' adlı kitabı neşredildi. 1925'te Türkiyat Mecmuası'nı yayımlamaya başladı.

1928'de o zamanki adıyla "Türk Tarih Encümeni", Türk Tarih Kurumunun başkanlığına seçildi. 1931'de "Türk Hukuk Tarihi Mecmuası"nı çıkarmaya başladı. 1932-1934 arasında Divan Edebiyatı Antolojisi'ni çıkardı. 1933'te ordinaryüs profesör oldu, İstanbul Üniversitesi'nde birkaç kez dekanlık yaptı.

1934'te siyâsete atılarak Kars milletvekili seçildi. 1936-1941 arasında Dil ve Tarih Coğrafya Fakültesi'yle Siyasal Bilgiler Okulunda ders verdi.

1935'te, Paris'te "Türk Tetkikleri Merkezi"nde verdiği konferansların toplamı olan Les Origines de L'Empire Ottoman (Osmanlı İmparatorluğu'nun Kuruluşu) adlı kitabı yayımlandı ve büyük yankı uyandırdı.

Heidelberg ve Atina Üniversiteleri ile Sorbonne Kolejince onursal doktorluk unvanını verilen Köprülü, 1941'den sonra İslam Ansiklopedisi'nin yayımına katıldı. V. (Ara Seçim), VI., VII. Dönem Kars, VIII., IX., X. dönem İstanbul milletvekilliğine; aynı zamanda İstanbul ve Ankara üniversitelerindeki görevlerine devam etti.

Celâl Bayar, Adnan Menderes ve Refik Koraltan ile Demokrat Parti'yi kurdu. Demokrat Parti 14 Mayıs 1950 seçimlerini kazanıp iktidara gelince dışişleri bakanı oldu. 1956'ya kadar sürdürdüğü bu görevi sırasında Türkiye'nin NATO'ya girişinde etkin rol oynadı. 5 Temmuz 1957'de kurduğu partiyi tanıyamadığını söyleyerek Demokrat Parti'den istifa etti ve aynı yıl Hürriyet Partisine girdi.

Asıl yararlı çalışmalarını Türk edebiyatı araştırmaları oluşturur. Çok verimli bir araştırmacı olan Köprülü, ardında 1500'den fazla kitap ve makale bırakmıştır.

Ölümü
15 Ekim 1965 tarihinde Ankara'da, Türk Tarih Kurumu'ndan evine yürüyerek gittiği sırada trafik kazası geçiren Köprülü, daha sonra tedavi gördüğü İstanbul Baltalimanı Hastanesi'nde, 28 Haziran 1966'da öldü. Cenazesi 1 Temmuz Cuma günü Bayezid Camii'nde kılınan namaz ve İstanbul Üniversitesi'nde yapılan merasimden sonra Çemberlitaş'ta, Köprülü Mescidi'ne bitişik aile kabristanına defnedildi.

Başlıca eserleri
 Türk Tarihinin Ana Hatları (1931)
 Erzurumlu Emrah (1929)
 Edebiyat Araştırmaları (1966)
 Ali Şir Nevai (1941)
 Bizans Müesseselerinin Osmanlı Müesseselerine Tesiri (1981, ölümünden sonra)
 Demokrasi Yolunda (1964)
 Les Origines de L'Empire Ottoman (Paris, 1935)
 Fuzuli Hayatı ve Eserleri (1924)
 Türk Tarih-i Dinisi (1925)
 Malumat-ı Edebiyye (1915)
 Türk Dilinin Sarf ve Nahvi (1917)
 Mektep Şiirleri (3 Cilt)
 Yeni Osmanlı Tarih-i Edebiyatı (1916)
 Türk Edebiyatında İlk Mutasavvıflar (1919-1966)
 Nasreddin Hoca (1918-1981)
 Türk Edebiyatı Tarihi (1920)
 Türkiye Tarihi (1923)
 Bugünkü Edebiyat (1924) (Makale)
 Hayat-ı Fikriye (Makale) (1909)
 Azeri Edebiyatına Ait Tetkikler (1926)
 Millî Edebiyat Cereyanının İlk Mübeşşirleri ve Divan-ı Türk-i Basit (1928)
 Türk Saz Şairleri Antolojisi (1930-1940, üç cilt)
 Türk Dili ve Edebiyatı Hakkında Araştırmalar (1934)
 Anadolu'da Türk Dili ve Edebiyatı'nın Tekamülüne Bir Bakış (1934)
 Osmanlı Devleti'nin Kuruluşu (1959)
 Edebiyat Araştırmaları Külliyatı (1966)
 İslam ve Türk Hukuk Tarihi Araştırmaları ve Vakıf Müessesesi (1983, ölümünden sonra)
 Divan Edebiyatı Antolojisi
 Türk Saz Şâirleri Antolojisi
 Türk Edebiyatı Târihi I-II
 Tevfik Fikret ve Ahlakı (Kanaat Matbaası, 1918)
 Millî Kıraat (Ders kitabı-Kanaat Kütüphanesi sahibi İlyas, 1915)

Ayrıca bakınız
 MEB 100 Türk edebiyatçısı listesi

Kaynakça

Kurgusal olmayan eserler veren Türk yazarlar
Türkologlar
Türkiye Cumhuriyeti Başbakan Yardımcıları
1890 doğumlular
1966 yılında ölenler
İstanbul doğumlu siyasetçiler
Köprülü ailesi
20. yüzyıl Türk tarihçileri
Demokrat Parti (1946) mensubu siyasetçiler
20. yüzyıl Türk siyasetçileri
Türkiye Cumhuriyeti Devlet Bakanları
İstanbul Erkek Lisesinde öğrenim görenler
TBMM 5. dönem Kars milletvekilleri
TBMM 6. dönem Kars milletvekilleri
TBMM 7. dönem Kars milletvekilleri
TBMM 8. dönem İstanbul milletvekilleri
TBMM 9. dönem İstanbul milletvekilleri
TBMM 10. dönem İstanbul milletvekilleri
Türkiye Millî Eğitim Bakanlığı müsteşarları
Ankara Üniversitesi öğretim üyeleri
SSCB Bilimler Akademisi'nin yabancı üyeleri
TBMM Millî Eğitim, Kültür, Gençlik ve Spor Komisyonu
Türk ordinaryüs profesörler
Almanya Federal Cumhuriyeti Liyakat Nişanı sahipleri
İstanbul Üniversitesi Hukuk Fakültesinde öğrenim görenler
İstanbul doğumlu akademisyenler

Fuat Köprülü


Herminia es un nombre propio femenino de origen germano en su variante en español y significa «soldado». Deriva del nombre germánico Herman (grande, inmenso). Es la forma femenina del nombre romano Herminio.

Equivalencias en otros idiomas

Santoral
La celebración del santo de Herminia se corresponde con el día 24 de diciembre.

Nombres femeninos
Nombres germanos

Herminia (nombre)


An Anthurium patens in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Thomas Bernard Croat. An Anthurium patens in nahilalakip ha genus nga Anthurium, ngan familia nga Araceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Anthurium

Anthurium patens


Christian lensbaron Rosenkrantz (født 6. maj 1766 på Lykkesholm, død 4. september 1817) var en dansk lensbesidder.

Rosenkrantz var søn af lensbaron Iver Rosenkrantz og Maria Elisabeth Dorothea Lente af Adeler. Han studerede på det ridderlige akademi i Sorø, blev 1780 hofjunker, fik prøveeksamen fra Akademiet 1783, blev kammerjunker 1784, holdt tale på kongens fødselsdag 1786 og blev 1788 cand. jur.; hans hovmester var Niels Spandet (1749-1810), som senere blev sognepræst.

Rosenkrantz blev 1788 fænrik à la suite ved Fynske Dragonregiment, fik 1790 afsked og blev juleaften samme år vicelandsdommer ved Nørrejyllands Landsting med successionsret, blev 1795 forpagter af Willestrup, 1801 kaptajn og kompagnichef ved 1. østjyske Landeværnsregiment og fik samme år sin bestalling som vicelandsdommer kasseret på grund af forsømmelig embedsførelse. 1808 fik han sin afsked som kaptajn i landeværnet. I 1811 fik han overdraget Baroniet Willestrup af faderen, men solgte det 1812 og skulle da substituere det med et fideikommis på 200.000 rigsdaler. I 1813 blev han ydermere besidder af Stamhuset Rosenholm.

9. marts 1792 ægtede han i Nysted Kirke Ida Vilhelmine komtesse Raben (født 1. december 1767 i København, død 20. januar 1847 i samme by), datter af greve Otto Ludvig Raben og Anna Catharina Heningia von Buchwaldt.

Han er begravet på Hornslet Kirkegård.

Kilder
Danmarks Adels Aarbog 1985-87.

Christian 2
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Godsejere fra Danmark
Hofjunkere fra Danmark
Kammerjunkere fra Danmark
Kavaleriofficerer fra Danmark
Landsdommere fra Danmark
Lensbaroner fra Danmark
Personer fra Langeland

Christian Rosenkrantz (1766-1817)


Volver a creer es el primer disco del proyecto en solitario de Patricia Tapia, excantante de Nexx y actualmente segunda voz de Mägo de Oz, llamado Patricia Tapia KHY. Fue lanzado al mercado el día 11 de mayo de 2010.

Descripción

El estilo musical de este disco se acerca al hard rock, con toques melódicos, sonidos electrónicos y algún retazo de Pop Rock, que se hace patente en algunas canciones del disco. A diferencia de su proyecto anterior, Nexx, las letras de las canciones de este disco son íntegramente en español. Cuenta con la colaboración de Tony Menguiano en los coros de alguna canción y de Mohamed en la canción En silencio.

La mayoría de las letras están compuestas por la propia Patricia Tapia, excepto las canciones Al otro lado del papel, Nada sin tu piel, Hoy como ayer y Aquel callejón que están compuestas por Patricia Tapia y Mónica Tapia.

Lista de canciones

Promoción

El día 2 de noviembre de 2009, KHY abrió su cuenta de MySpace oficial en la cual colgaron una canción como adelanto de lo que vendría a ser el grupo, la canción Promesas olvidadas. Posteriormente, se subieron varios vídeos de los ensayos que había hecho la banda en la sala Ritmo y Compás de Madrid, versionando las canciones Moonlight shadow de Mike Oldfield y Umbrella de Rihanna.

Poco tiempo después, se colgaron más adelantos con las canciones Nunca más y Perder el control, canción que inicialmente se dijo que era una canción que habían eliminado del disco pero que al final se pudo adquirir como bonustrack en iTunes. En febrero de 2010 se colgó en su canal de YouTube el videoclip de la primera canción que mostraron, Promesas olvidadas, y cuatro días después de la salida del disco a la venta se publicó también el videoclip de la canción que fue el sencillo real del disco, En mi locura.

Integrantes

 Jaime de la Aldea: guitarra solista y rítmica
 Óscar Pérez: batería
 Mónica Tapia: guitarra rítmica y coros
 Daniel Fraile: bajo
 Juan Guadaño: teclados y coros
 Patricia Tapia: voz y coros

Colaboraciones

 Carlos Prieto Mohamed, violinista de Mägo de Oz, en la canción En silencio.
 Tony Menguiano: coros
 Jorge Salán, guitarra, en la canción En silencio.

Referencias

Álbumes de hard rock
Álbumes de 2010

Volver a creer


Olaylar
 5 Şubat - Anayasa'nın 2. Maddesi'nde yapılan değişiklikle, 6 ilke Anayasa metnine girdi: Türkiye Devleti Cumhuriyetçi, Milliyetçi, Halkçı, Devletçi, Laik ve İnkılapçıdır. Resmi Dili Türkçedir. Makam Ankara şehridir.
 21 Mart - Dersim İsyanı gerçekleşti.
 8 Mayıs - LZ 129 Hindenburg Alman zeplini yanmıştır.
 15 Haziran - 3008 sayılı iş kanunu yürürlüğe konulmuştur.
 8 Temmuz - Türkiye, Afganistan, İran ve Irak'la Sadabat Paktı'nı imzaladı.
 25 Ekim - Mustafa Kemal Atatürk, İsmet İnönü'nün yerine Celal Bayar'ı başbakan olarak atadı.
 16 Kasım - İran ve Irak sınırlarına ulaşacak olan Diyarbakır-Cizre demiryolunun temeli atıldı.

Tarihi bilinmeyenler

 İstanbul / Galata Rıhtımı'nda, Galata Yolcu Salonu inşa edildi.

Doğumlar

Ocak
4 Ocak - Dyan Cannon, Amerikalı oyuncu
17 Ocak - Alain Badiou, Fransız filozof
 30 Ocak - Boris Spassky, Rus satranç büyükustası

Şubat
 3 Şubat - İrfan Atasoy, Türk oyuncu, yapımcı, senarist ve yönetmen
 5 Şubat - Cüneyt Arkın (Fahrettin Cüreklibatır), Türk tıp doktoru, dizi, sinema, tiyatro oyuncusu, senarist, yapımcı ve yönetmen (ö. 2022)
 20 Şubat - Ülkü Tamer, Türk şair, oyuncu ve çevirmen (ö. 2018)

Mart
 6 Mart - Valentina Tereşkova, Rus kozmonot
 11 Mart - Aleksandra Zabelina, Sovyet eskrimci
 17 Mart - Ramdas Agarwal, Hint siyasetçi (ö. 2017)
 23 Mart - İbrahim Ebuleyş, Mısırlı iş insanı (ö. 2017)
 30 Mart - Warren Beatty, Amerikalı oyuncu

Nisan
 1 Nisan - Yılmaz Güney, Türk sinema sanatçısı (ö. 1984)
 10 Nisan - Bella Ahmadulina, Tatar ve İtalyan kökenli şair
 25 Nisan - Marilyn B. Young, Amerikalı tarihçi ve akademisyen (ö. 2017)
 28 Nisan - Saddam Hüseyin, Iraklı siyasetçi (ö. 2006)

Mayıs
 8 Mayıs - Ahmet Özacar, Türk futbolcu
 9 Mayıs - Rafael Moneo, İspanyol bir mimar
 13 Mayıs - Roger Zelazny, Polonyalı/Amerikalı bir yazar
 23 Mayıs - Jorge Martínez Boero, Arjantinli otomobil yarışçısı (ö. 2004)

Haziran
 1 Haziran - Morgan Freeman, Amerikalı aktör ve yönetmen
 2 Haziran - Sally Kellerman, Amerikalı oyuncu
 11 Haziran - Robin Warren, Avustralyalı patolog
 27 Haziran - Joseph P. Allen, emekli NASA astronotu

Temmuz
 12 Temmuz - Bill Cosby, Amerikalı oyuncu
 18 Temmuz - Hunter S. Thompson, Amerikalı gazeteci ve yazar (ö. 2005)

Ağustos
 5 Ağustos - Akın Çakmakçı, Türk bürokrat (ö. 2001)

Eylül
 7 Eylül - June Harding, Türk oyuncu (ö. 2019)
 8 Eylül
Barbara Frum, Kanadalı radyo ve televizyon gazetecisi
Les Wexner, Amerikalı milyarder iş insanı

Ekim
 11 Ekim - Bobby Charlton, İngiliz futbolcu

Kasım
 30 Kasım - Ridley Scott, İngiliz film yönetmeni

Aralık
 1 Aralık - Willie Evans, Amerikan futbolcu
 17 Aralık - John Kennedy Toole, Amerikalı bir yazar
 26 Aralık - John Horton Conway, İngiliz matematikçi
 31 Aralık - Anthony Hopkins, Galler doğumlu sinema oyuncusu

Ölümler
 8 Temmuz - Diana Abgar, Ermeni diplomat ve yazar (d. 1859)
 11 Ağustos - Edith Wharton, Amerikalı yazar ve moda tasarımcısı (d. 1862)
 2 Eylül - Pierre de Coubertin, Fransız Olimpiyat Oyunları kurucusu (d. 1863)
 14 Eylül - Tomáš Garrigue Masaryk, Çekoslovakya'nın kurucusu ve ilk cumhurbaşkanı (d. 1850)
 30 Eylül - Miheil Cavahişvili, Gürcü yazar (d. 1880)
 30 Ekim - Aleksandr Şotman, Sovyet devlet adamı (d. 1880)
 28 Aralık - Maurice Ravel, Fransız besteci (d. 1875)
 ? - Abdullah Azmi Efendi, Osmanlı Devleti devlet adamı (d. 1868)
 ? - Kölemen Abdullah Paşa, Osmanlı Devleti harbiye nazırı, müşir (d. 1846)

1937 Nobel ödülünü kazananlar

 Barış :
 Edebiyat :
 Fizik :
 Kimya :
 Tıp :

1937