Olaylar
 MÖ 781 - Tarihte ilk kez bir güneş tutulması Çin'de kayıtlara geçti.
 1783 - Montgolfier Kardeşler, sıcak hava balonlarını halka tanıttılar ve ilk uçuşu gerçekleştirdiler.
 1876 - 30 Mayıs 1876 Darbesi ile tahttan indirilen Osmanlı Padişahı Abdülaziz, gözaltında bulundurulduğu Feriye Sarayları'nda bilekleri kesilmiş olarak ölü bulundu. Doktorlar tarafından intihar ettiğine karar verilmişse de, yaygın kanı öldürüldüğü yönündedir.
 1878 - Kıbrıs'ın idaresinin geçici olarak Birleşik Krallık'a bırakıldığı "Kıbrıs Antlaşması" imzalandı. 16 Ağustos 1960 tarihine kadar sürecek olan ve Britanya Kıbrısı olarak adlandırılan idare kuruldu.
 1917 - Pulitzer Ödülleri ilk kez verilmeye başlandı.
 1936 - Fransa'da seçimleri sol kazandı. Halk Cephesi ittifakının lideri sosyalist Léon Blum Başbakan oldu.
 1937 - Türkiye Cumhuriyeti Ziraat Bankası Kanunu, Türkiye Büyük Millet Meclisi'nde kabul edildi.
 1939 - Türk-İngiliz müzakerelerini gerçekleştirecek olan, Kâzım Orbay başkanlığındaki askerî heyet Londra'ya gitti.
 1939 - Dr. Adnan Adıvar Paris'ten İstanbul'a döndü
 1940 - II. Dünya Savaşı: Alman güçleri Paris'e girdi. Şehri, ancak 10 gün sonra (14 Haziran 1940) tam olarak kontrol altına alabileceklerdir.
 1944 - II. Dünya Savaşı: Roma, Müttefikler'in eline geçti ve Mihver Devletleri'nin kaybettiği ilk başkent oldu.
 1944 - II. Dünya Savaşı sırasında Alman savaş gemileri, ticaret gemisi biçimine sokularak Boğazlar'dan geçiyordu. Birleşik Krallık bu durumu Türkiye nezdinde protesto etti.
 1946 - Juan Peron, Arjantin Cumhurbaşkanı oldu.
 1961 - ABD Başkanı John F. Kennedy ile SSCB Devlet Başkanı Nikita Kruşçev, Viyana'da bir araya geldi.
 1970 - "Altın Portakal" Sinema Ödülünü, baş rolünü Yılmaz Güney'in oynadığı Bir Çirkin Adam filmi kazandı.
 1972 - California Üniversitesi profesörlerinden siyah eylemci Angela Yvonne Davis, gizli örgüt kurmak, cinayet ve adam kaçırma suçlarından beraat etti. Jürinin bütün üyeleri beyazdı.
 1973 - ATM'nin (Bankamatik) patenti alındı.
 1973 - Yavuz Zırhlısı, Gölcük'te yapılan törenle Donanma'dan çıkarıldı.
 1974 - Uluslararası Hukukçular Komitesi, Uganda'da İdi Amin'in iktidarı ele geçirmesinden bu yana 250 bin kişinin öldürüldüğünü açıkladı.
 1980 - Türkiye'de 12 Eylül 1980 Darbesi'ne Giden Süreç (1979- 12 Eylül 1980): Genelkurmay İkinci Başkanı Orgeneral Haydar Saltık, hazırlanan "Bayrak Harekât Emri"ni Genelkurmay Başkanı Orgeneral Kenan Evren'e sundu.
 1981 - 12 Eylül Darbesi'nin 5. idamı: 11 Şubat 1980'de sol görüşlü avukat Erdal Aslan'ı öldüren sağ görüşlü militan Cevdet Karakaş, idam edildi.
 1986 - İzmir 9 Eylül Üniversitesi'nde bir kız öğrenci, Ramazan günü okula askılı elbiseyle geldiği gerekçesi ile, polis tarafından dövüldü.
 1989 - Polonya'da ilk serbest seçimler yapıldı. Seçimleri Dayanışma Sendikası kazandı.
 1989 - Tiananmen Meydanı Olayları: 15 Nisan'dan beri süregelen Pekin'deki Tiananmen Meydanı'ndaki rejim aleyhtarı göstericilere, Çin Halk Kurtuluş Ordusu müdahale etti. Çok sayıda gösterici katledildi, 7000'den fazla gösterici de yaralandı.
 1990 - Türkiye Birleşik Komünist Partisi (TBKP) resmen kuruldu.
 1992 - III. İzmir İktisat Kongresi toplandı.
 1995 - 12 Eylül döneminde kapatılmış olan Adalet Partisi yeniden kuruldu.
 1997 - Irak'ın kuzeyinde terör örgütü PKK'ya karşı yürütülen Çekiç Harekâtı'na katılan askerî bir helikopter, Zap Kampı yakınlarında düştü. Hakkâri'de görevli sekiz subay, iki astsubay ve bir er öldü.
 1998 - Karadeniz Ekonomik İşbirliğini (KEİ) uluslararası bir örgüte dönüştüren KEİ Şartı, 11 ülke tarafından Ukrayna'nın Yalta kentinde imzalandı.
 2001 - Gaffar Okkan suikastıyla ilgili olarak, Hizbullah mensubu biri kadın 10 kişi yakalandı.
 2006 - Peru'da başkanlık seçimlerinin ikinci turunda, sosyal demokrat Alan García zaferini ilan etti ve Alejandro Toledo'nun yerine Devlet Başkanı oldu.
 2009 - Rahşan Ecevit, kurucusu olduğu Demokratik Sol Parti'den istifa etti.

Doğumlar
 1738 - III. George, İngiltere Kralı (ö. 1820)
 1753 - Johann Philipp Gabler, Alman protestan teolog ve ahit eleştirmeni (ö. 1826)
 1821 - Apollon Maykov, Rus şair (ö. 1897)
 1882 - John Bauer, İsveçli ressam (ö. 1918)
 1907 - Jean Chazal, Fransız hukukçu (ö. 1991)
 1915 - Azra Erhat, Türk yazar (ö. 1982)
 1918 - Pauline Phillips, Amerikalı radyocu ve aktivist (ö. 2013)
 1960
Roland Ratzenberger, Avusturyalı F1 yarışçısı (ö. 1994)
Bradley Walsh, İngiliz oyuncu, komedyen, şarkıcı, televizyon sunucusu ve eski profesyonel futbolcu
Åse Michaelsen, Norveçli siyasetçi
 1961
Ferenc Gyurcsány, Macar siyasetçi
Karin Konoval, Amerikalı oyuncu
 1962
Lindsay Frost, Amerikalı oyuncu
Ulisses Correia e Silva, Yeşil Burunlu siyasetçi
 1963 - Björn Kjellman, İsveçli aktör ve şarkıcı
 1964
Seyfi Doğanay, Türk halk ve arabesk müzik sanatçısı (ö. 2015)
Gia Carides, Avustralyalı oyuncu
Jordan Mechner, Amerikalı video oyunu programlayıcısı
 1966
Cecilia Bartoli, İtalyan mezzo-soprano opera sanatçısı
Vladimir Voyevodski, Rus-Amerikalı matematikçi (ö. 2017)
 1968
Rachel Griffiths, Avustralyalı oyuncu
Behmen Gülbarnejad, İranlı paralimpik bisiklet yarışçısı (ö. 2016)
Faizon Love, Amerikalı aktör ve komedyen
Ian Taylor, İngiliz futbolcu
 1969
Rob Huebel, Amerikalı aktör, komedyen ve yazar
Alfredo Versace, İtalyan Briç millî takımının başlıca oyuncularından biri
 1970
Devin the Dude, Amerikalı hip hop sanatçısı
Ekrem İmamoğlu, Türk iş insanı ve siyasetçi
Dave Pybus, İngiliz müzisyen
 1971 - Joseph Kabila, Kongo DC'nin Cumhurbaşkanı
 1972 - Stoja, Sırp pop-folk şarkıcısı
 1973 - Sonsee Neu, Alman oyuncu
 1974
Murat Başaran, Türk şarkıcı
Janette Husárová, Slovak profesyonel tenisçi
 1975
Angelina Jolie, Amerikalı aktris ve En İyi Yardımcı Kadın Oyuncu Akademi Ödülü sahibi
Russell Brand, İngiliz aktör, şarkıcı ve yazar
 1976 - Aleksey Navalni, Rus avukat, aktivist ve siyasetçi
 1977
Aslı Hünel, Türk sanat müziği sanatçısı
Alex Manninger, Avusturyalı kaleci
 1978
Ayşe Şule Bilgiç, Türk oyuncu ve senarist
Sulifou Faaloua, Amerikan Samoalı millî futbolcu
Deniz Gamze Ergüven, Türk asıllı Fransız yönetmen ve senarist
 1979
Naohiro Takahara, Japon millî futbolcu
Daniel Vickerman, Avustralyalı profesyonel rugby oyuncusu (ö. 2017)
 1980
Pontus Farnerud, İsveçli millî futbolcu
Tuğba Özerk, Türk şarkıcı, söz yazarı ve yapımcı
 1981
Gary Taylor-Fletcher, İngiliz eski futbolcu ve teknik direktör
Mike Hall, Britanyalı bisiklet yarışçısı (ö. 2017)
T. J. Miller, Amerikalı komedyen, oyuncu ve seslendirme sanatçısı
Giourkas Seitaridis, Yunan futbolcu
 1982
Matthew Gilks, İskoç millî futbolcu
Abel Kirui, Kenyalı uzun mesafeci
 1983
David Cerrajería, İspanyol futbolcu
Emmanuel Eboué, Fildişi Sahilli futbolcu (2011-2015 arası Galatasaray oyuncusu)
Koffi Ndri Romaric, Fildişi Sahilli millî futbolcu
Serhat Teoman, Türk oyuncu
 1984
Henri Bedimo, Kamerunlu eski millî futbolcu
Milko Bjelica, Sırp basketbolcu
Hernán Darío Pellerano, Arjantinli futbolcu
Raphael Ragucci, Avusturyalı rapçi
 1985
Anna-Lena Groenefeld, Alman tenisçi
Evan Lysacek, Amerikalı buz patenci
Bar Refaeli, İsrailli top model
Lukas Podolski, Polonya asıllı Alman futbolcu
Yevgeniy Ustyugov, Rus biatlet
 1986
Franco Arizala, Kolombiyalı futbolcu
Park Yoochun, Koreli şarkıcı, yazar, besteci ve oyuncu
Fahriye Evcen, Türk oyuncu
 1987 - Kerem Bürsin, Türk oyuncu
 1988
Tjaronn Chery, Hollandalı futbolcu
Ryota Nagaki, Japon futbolcu
Lucas Pratto, Arjantinli futbolcu
 1988
Paweł Fajdek, Polonyalı atlet
 1989 - Silviu Lung Jr., Rumen millî futbolcu
 1990
Reginaldo Faife, Mozambikli futbolcu
Andrew Lawrence, Büyük Britanyalı profesyonel basketbolcu
Greg Monroe, Amerikalı profesyonel basketbolcu
Jess Moskaluke, Kanadalı country pop şarkıcısı
Evan Spiegel, Amerikalı internet girişimcisi
 1991 - Lorenzo Insigne, İtalyan futbolcu
 1992 - Dino Jelusic, Hırvat şarkıcı
 1993 - Juan Iturbe, Paraguaylı futbolcu
 1994
Wilmer Azofeifa, Kosta Rikalı millî futbolcu
Valentin Lavigne, Fransız futbolcu
Tiaguinho, Brezilyalı eski futbolcu (ö. 2016)
 1995
Jhon Murillo, Venezuelalı millî futbolcu
Uygar Mert Zeybek, Türk futbolcu
 1996
Maria Bakalova, Bulgar oyuncu
Dion Cools, Belçikalı futbolcu
 1998 - Robert Gumny, Polonyalı milli futbolcu
 1999
Kim So-Hyun, Güney Koreli oyuncu
Aryan Tari, Norveçli satranç büyükustası
Fıratcan Üzüm, Türk futbolcu
 2001 - Takefusa Kubo, Japon millî futbolcu

Ölümler
 756 - Shōmu, Japonya'nın geleneksel veraset düzenine göre 45. imparatoru (d. 701)
 822 - Saichō, Japon Budist keşiş (d. 767)
 956 - III. Muhammet, Şirvanşahlar Devleti'nin 7. şahı ve Şirvanşah I. Ahmet Mezyed'in babası
 1039 - II. Konrad, Kutsal Roma İmparatoru (d.~ 990)
 1086 - Kutalmışoğlu Süleyman Şah, Anadolu Selçuklu Devleti'nin kurucusu (d. ?)
 1135 - Huizong, Çin imparatoru (d. 1082)
 1246 - Isabella, İngiltere Kraliçesi idi (d. 1186)
 1742 - Guido Grandi, İtalyan matematikçi (d. 1671)
 1798 - Giacomo Casanova, İtalyan yazar (d. 1725)
 1809 - Nikolaj Abraham Abildgaard, Danimarkalı ressam (d. 1743)
 1830 - Antonio José de Sucre, Bolivya'nın ikinci devlet başkanı (d. 1795)
 1838 - Anselme Gaëtan Desmarest, Fransız zoolog ve yazar (d. 1784)
 1872 - Johan Rudolph Thorbecke, Hollandalı politikacı ve liberal devlet adamı (d. 1798)
 1875 - Eduard Mörike, Alman Lüteriyen pastörü ve şair (d. 1804)
 1876 - Abdülaziz, Osmanlı'nın 32. Padişahı (d. 1830)
 1931 - Şerif Hüseyin, Arap lider, Mekke Şerifi ve Hicaz Kralı (d. 1852)
 1933 - Ahmet Haşim, Türk şair (d. 1884)
 1941 - II. Wilhelm, Alman (Prusya) İmparatoru (d. 1859)
 1946 - Sándor Simonyi-Semadam, Macar Başbakanı (d. 1864)
 1949 - Maurice Blondel, Fransız düşünür (d. 1861)
 1953 - Alwin Mittasch, Alman kimyager ve bilim tarihçisi (d. 1869)
 1961 - William Astbury, İngiliz fizikçi ve moleküler biyolog (d. 1898)
 1968 - Dorothy Gish, Amerikalı sinema ve tiyatro oyuncusu (d. 1898)
 1973 - Fikret Adil, Türk yazar, gazeteci ve çevirmen (d. 1901)
 1979 - Randy Smith, Amerikalı eski profesyonel basketbolcu (d. 1948)
 1994 - Roberto Burle Marx, Brezilyalı peyzaj mimarı (d. 1909)
 1994 - Massimo Troisi, İtalyan aktör (d. 1953)
 1996 - Bob Flanagan, Amerikalı performans sanatçısı, komedyen, yazar, şair ve müzisyen (d. 1952)
 2000 - Takashi Kano, Japon eski millî futbolcu (d. 1920)
 2001 - Dipendra Bir Bikram Şah, Nepal eski kralı (d. 1971)
 2008 - Agata Mróz-Olszewska, Polonyalı voleybolcu (d. 1982)
 2009 - Şadan Kâmil, Türk film yönetmeni, senarist ve görüntü yönetmeni (d. 1917)
 2010 - David Markson, Amerikalı yazar (d. 1927)
 2010 - John Wooden, Eski Amerikalı basketbol oyuncusu (d. 1910)
 2012 - Herbert Reed, Amerikalı şarkıcı ve müzisyen (d.1928)
 2013 - Joey Covington, Amerikalı baterist ve müzisyen (d. 1945)
 2014 - Walter Winkler, Polonyalı futbolcu (d. 1943)
 2016 - Gil Bartosh, Eski Amerikan futbolcusu ve çalıştırıcısı (d. 1930)
 2016 - Erich Linemayr, Avusturyalı emekli futbol hakemi (d. 1933)
 2016 - Carmen Pereira, Gine-Bissaulu siyasetçi (d. 1937)
 2017 - Juan Goytisolo, İspanyol şair, deneme yazarı ve romancı (d. 1931)
 2017 - David Nicholls, İngiliz at yarışçısı ve çalıştırıcı (d. 1956)
 2017 - Roger Smith, Amerikalı oyuncu, şarkıcı ve senarist (d. 1932)
 2018 - Georgann Johnson, Amerikalı tiyatro, sinema ve dizi oyuncusu (d. 1926)
 2018 - Canel Konvur, Türk voleybolcu ve atlet (d. 1939)
 2018 - C.M. Newton, Amerikalı eski basketbol oyuncusu ve antrenör (d. 1930)
 2019 - Keith Birdsong, Amerikalı ressam ve grafik sanatçısı (d. 1954)
 2019 - Linda Collins-Smith, Amerikalı iş insanı ve siyasetçi (d. 1962)
 2019 - Lennart Johansson, UEFA'nın 1990'dan 2007'ye kadarki isveçli başkanı (d. 1929)
 2019 - Nechama Rivlin, İsrail first ladysi ve akademisyen (d. 1945)
 2020 - Marcello Abbado, İtalyan besteci, akademisyen, orkestra şefi ve piyanist (d. 1926)
 2020 - Fabiana Anastácio Nascimento, Brezilyalı gospel şarkıcısı (d. 1975)
 2020 - Milena Benini, Hırvat bilimkurgu yazarı ve çevirmen (d. 1966)
 2020 - Basu Chatterjee, Hint film yönetmeni ve senarist (d. 1930)
 2020 - Rupert Neville Hine, İngiliz müzisyen, söz yazarı ve albüm yapımcısı (d. 1947)
 2020 - Dulce Nunes, Brezilyalı aktris ve şarkıcı-söz yazarı (d. 1929)
 2020 - Pete Rademacher, Amerikalı ağır sıklet boksörü (d. 1928)
 2020 - Antonio Rodríguez de las Heras, İspanyol tarihçi, profesör (d. 1947)
 2020 - Bixente Serrano Izco, İspanyol tarihçi ve siyasetçi (d. 1948)
 2021 - Karla Burns, Amerikalı opera sanatçısı ve aktris (d. 1954)
 2021 - Douglas S. Cramer, Amerikalı televizyon yapımcısı (d. 1931)
 2021 - Loris Dominissini, İtalyan eski futbolcu ve teknik direktör (d. 1961)
 2021 - Richard Ernst, İsviçreli kimyager ve fizikçi (d. 1933)
 2021 - Barbara Mertens, Belçikalı gazeteci, radyocu ve televizyon sunucusu (d. 1968)
 2021 - Clarence Williams III, Amerikalı oyuncu (d. 1939)
 2022 - Isaac Berger, Amerikalı halterci (d. 1936)
 2022 - Prayar Gopalakrishnan, Hint siyasetçi (d. 1949)
 2022 - Goran Sanković, Sloven futbolcu (d. 1979)

Tatiller ve özel günler

0604
04

4 Haziran


Beriozovaïa rochtcha (en  et en ) est une station de la ligne Dzerjinskaïa du métro de Novossibirsk.

Mise en service en 2005, elle est desservie par les rames de la ligne Dzerjinskaïa.

Situation sur le réseau

Établie en souterrain, la station Beriozovaïa rochtcha, est une station de passage de la Ligne Dzerjinskaïa du métro de Novossibirsk. Elle est située entre la station Marchala Pokrychkina, en direction du terminus ouest Plochtchad Garina-Mikhaïlovskogo, et la station Zolotaïa Niva, terminus est de la ligne.

Elle dispose d'un quai central encadré par les deux voies de la ligne.

Histoire
La station Beriozovaïa rochtcha est mise en service le . La station est due aux architectes A. Milovanov, N. Melechkov.

Services aux voyageurs

Accès et accueil

Desserte
Beriozovaïa rochtcha est desservie par les rames de la ligne Dzerjinskaïa.

Intermodalité

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Transcription du russe en français
 Métro de Novossibirsk

Liens externes

 .

Station de métro mise en service en 2005
Station du métro de Novossibirsk

Beriozovaïa rochtcha (métro de Novossibirsk)


කෘතී සනෝන් (උපත 1990 ජූලි 27) ඉන්දියානු නිළියක සහ නිරූපිකාවකවේ.

1990 උපත්
සිනමාව
ඉන්දියානු සිනමාව

කෘතී සනෝන්


Metzingen ist der Name folgender Ortschaften:

 Metzingen, Stadt am Fuß der Schwäbischen Alb in Baden-Württemberg
 Metzingen (Eldingen), ein Ortsteil der Gemeinde Eldingen im Landkreis Celle in Niedersachsen
 Metzingen (Göhrde), ein Ortsteil und Sitz der Gemeindeverwaltung der Gemeinde Göhrde im Landkreis Lüchow-Dannenberg in Niedersachsen
 deutscher Name der französischen Gemeinde Metzing im Département Moselle, Lothringen, Frankreich

Metzingen ist der Name folgender Personen:
 Metz von Metzingen (Metza; † 1476), frühe Angehörige der Freiherren von Metzingen

Siehe auch:
 Mentzingen
 Menzingen
 Menzinger
 Menzing

Metzingen (Begriffsklärung)


Marie-Josée Kravis (née Drouin; born 11 September 1949) is a Canadian businesswoman and philanthropist.

Early life and education
Marie-Josée Drouin was born in Ottawa, Ontario, Canada, of French and English parentage and was the youngest of seven children. She earned an MA in economics from the University of Ottawa. In 1994, she was appointed an Officer of the Order of Canada. In 2006, she received the Légion d'honneur award.

Career
She serves on the international advisory board of the Federal Reserve Bank of New York and on the boards of LVMH, MoMA and Publicis S.A and was involved in a number of Canadian boardrooms throughout the 1980s. From 1971 to 1984 she was a consultant to the Hudson Institute of New York and executive director of the Hudson Institute of Canada.

She has served on the boards of CIBC, the Ford Motor Company, the Standard Life Insurance Co., Hasbro Inc., Hollinger International, Vivendi Universal and IAC/InterActiveCorp. She was a board member at Conrad Black's Hollinger International until late 2003. Black was later charged with fraud and obstruction of justice. Kravis was called as a witness at Black's trial in 2007 and testified that she had been unaware of the corporate malfeasance during her tenure. Additionally, she previously served as vice-chair of Canada's Royal Commission on National Passenger Transportation and co-chaired a national commission on prosperity and competitiveness. She served on the binational dispute settlement panel established under the NAFTA agreement.

Media
She has been a regular columnist for La Presse, the Montreal Gazette and the Financial Post of Canada, and she has contributed to the Wall Street Journal and numerous other publications. She hosted a weekly television show on the public television network TV Ontario. She is also the author with B. Bruce-Briggs of Canada Has a Future and with Maurice Ernst and Jimmy Wheeler of Western Europe: Adjusting to Structural Change.

Philanthropy
Together with her husband, she is ranked the 25th highest donating individual according to The Chronicle of Philanthropy. Their primary focuses have been in arts and culture and medicine. In other fields, she sits on the board of the Institute for Advanced Study in Princeton, New Jersey. She is a senior fellow at the Hudson Institute and a member of the Council on Foreign Relations.

Arts and Culture
Among the cultural organizations they have supported are: Lincoln Center for the Performing Arts and the New York Philharmonic Orchestra, where they established a composer-in-residence program and the Marie-Josée Kravis Prize for New Music, one of the largest new-music prizes.
At the Museum of Modern Art, whose board she joined in 1994, she served as Board President from July 2005 – 2018 and as of July 2021 she will replace Leon Black as Board Chair.  She is also a supporter of the Metropolitan Opera, the Tate Museum and Somerset House, London. She is a board member of the Qatar Museums Authority and a member of the International Council of the Prado Museum.

Medicine
She chairs the selection committee of The Henry R. Kravis Prize in Nonprofit Leadership, which is awarded for innovations in non-profit work. At the Mount Sinai Medical Center, she serves as a major patron and with her husband has given close to $30 million for heart research. At the Sloan Kettering Institute, she and her husband established a chair in Human Oncology and Pathogenesis in 2006. In 2013 with a gift of $100 million they established a Center for Molecular Oncology at Memorial Sloan Kettering Cancer Center.  She also serves as vice-chair of the Memorial Sloan Kettering Cancer Center and chair of the Sloan Kettering Institute.

Personal life
In the 1970s she was linked to Jean-Pierre Goyer, a minister in the government of Pierre Trudeau. She married Montreal Symphony conductor Charles Dutoit in 1982; they subsequently divorced.
In 1994, she became the third wife of billionaire financier Henry Kravis. The Kravises have homes in New York City; Southampton, New York; Meeker, Colorado; Palm Beach, Florida; and Paris, France. Their principal residence is a Park Avenue triplex.

References

1949 births
Living people
Businesspeople from Montreal
Businesspeople from Ottawa
University of Ottawa alumni
Canadian economists
Canadian women economists
Directors of LVMH
Members of the Steering Committee of the Bilderberg Group
People associated with the Museum of Modern Art (New York City)
Officers of the Order of Canada
Hudson Institute

Marie-Josée Kravis


Ioan Lazăr (n. 18 septembrie 1947, Frumoasa, azi în județul Teleorman) este un critic de film român.

A obținut premiul pentru critică cinematografică al Asociației Cineaștilor din România (ACIN) pe anul 1986 "pentru volumul Cum se face un film" (ex aequo cu Alice Mănoiu), premiul pentru carte de cinema al Uniunii Cineaștilor din România (UCIN) pe anul 2005 "pentru volumele Barocul cinematografic și Stilistica filmului". și premiul special pentru cultură cinematografică al Uniunii Cineaștilor din România (UCIN) pe anul 2009 (ex aequo cu Sergiu Nicolaescu și Laurențiu Damian).

Opera
 Arta narațiunii în filmul românesc - 50 de secvențe antologice, Ed. Meridiane, București, 1981
 Structuri filmice - o introducere în cinematograful românesc, 1983
 Cum se face un film, Ed. Cartea Românească, București, 1986
 Teme și stiluri cinematografice, 1987
 Istoria filmului în personaje și actori, 4 vol. (I-  Cupluri literare. Cupluri cinematografice; II - Seductia feminina, fascinatia diabolica; III - Aventurierii si inocentii cinematografului, 1992-1994; IV
 Comedia literaturii și comedia cinematografică, 1995
 Amza Pellea, cel mai iubit dintre actori, 2004
 Barocul cinematografic, 2005
 Stilistica filmului, 2005
 Filmele etalon ale cinematografiei românești, 2009
 Cannes-ul românilor 1946-2010, 2010
 Istoria teoretică și estetică a filmului românesc, vol. I (1912-1947), 2013* Eugen Simion,  Ovid. S. Crohmălniceanu, Dumitru Micu,  Marin Mincu, Gheorghe Bulgăr, Emil Manu, Ștefan Borbély, Theodor Damian, Emilian Galaicu-Păun, Ioan Lazăr, Joachim Wittstock: Eseuri critice despre Christian W. Schenk, Dionysos Boppard 2022, ISBN 9783750440746

Note

Nașteri în 1947
Critici de film români

Ioan Lazăr


Haltere au fost prezent la Jocurile Olimpice din Olimpiada din 1920 de la Paris, fiind și incluse, fără categorii de greutate, în programul Olimpiadei din 1896 și al Olimpiadei din 1904. Probele feminine sunt incluse din Olimpiada din 2000 de la Sydney. În prezent, concurenții sunt împărțiți în 15 categorii de greutate, opt pentru bărbați și șapte pentru femei.

Probe

Masculin
Probele de haltere au fost incluse fără categorii de greutate la Jocurile Olimpice de vară din 1896 și la cele din 1904. Nu au fost incluse în programul edițiilor din 1900, 1908 și 1912. Au fost prezent din nou la Jocurile Olimpice din 1920, cu opt categorii de greutate. Numărul și definiția categoriilor au evoluat de-a lungul timpului:

Feminin
Din Jocurile Olimpice din 2000 de la Sydney, sportive sunt împărțite în șapte categorii de greutate, care nu au mai fost modificate: 48 kg, 53 kg, 58 kg;, 63 kg, 69 kg, 75 kg, +75 kg.

Clasament pe medalii

Sportivii cei mai medaliați

Referințe
  Haltere la Comitetul Internațional Olimpic
  Haltere la Jocurile Olimpice pe Sports Reference

Haltere

Haltere la Jocurile Olimpice


The Yadkin River is one of the longest rivers in the US state of North Carolina, flowing .  It rises in the northwestern portion of the state near the Blue Ridge Parkway's Thunder Hill Overlook. Several parts of the river are impounded by dams for water, power, and flood control.  The river becomes the Pee Dee River at the confluence of the Uwharrie River south of the community of Badin and east of the town of Albemarle.  The river then flows into South Carolina near Cheraw, which is at the Fall Line. The entirety of the Yadkin River and the Great Pee Dee River is part of the Yadkin-Pee Dee River Basin.

Etymology
The meaning of the word Yadkin, derived from Yattken, or Yattkin, a Siouan Indian word, is unknown. In Siouan terminology it may mean "big tree" or "place of big trees."

Alternate names include:
Adkin River
Atkin River
Big Yadkin River
Reatkin River
Sapona River
Yatkin River

Yadkin County, North Carolina, and its county seat, the town of Yadkinville, are named after the river.

History
Prior to the arrival of Europeans, the Yadkin basin was inhabited by Siouan-speaking tribes.  The Saura and Tutelo tribes are mentioned in historic records of the area.  Before the Revolutionary War, colonial settlers of primarily Scots-Irish, German, and English extraction migrated into the Yadkin basin from Virginia and Pennsylvania using the Great Wagon Road and the Carolina Road.  Notably, these included Moravian colonists from Bethlehem, Pennsylvania who occupied the 100,000-acre Wachovia tract following its purchase in 1753 (See also Old Salem).

On May 9, 1771, when marching to join Governor William Tryon's army at the Battle of Alamance, a colonial force was intercepted along the Yadkin in Rowan County by a larger force of Regulators formed under Captain Benjamin Merrill. Realizing their forces were outnumbered, Tryon's men fell back to Salisbury, and were unable to join the governor until after the battle at Alamance was fought.

In 1859 the NC Supreme court noted "it is certain that the Yadkin river is capable of private ownership and that some parts of the riverbed have been granted to private individuals." The court determined that the owners of the dam across the Yadkin could not have his property taken without just compensation.

Use
The river is extensively used for recreation. Fishing consists mostly of sunfish, catfish, largemouth bass and white bass in the spring and early summer. Canoeing and rafting are also possible. A portion of the river flows through Pilot Mountain State Park. Morrow Mountain State Park and the Uwharrie National Forest are along the banks of the river where the river's name changes to the Pee Dee River.

State trail
In 1985, the NC General Assembly established the Yadkin River State Trail as a paddle trail which follows the river for .  The paddle trail is a part of the North Carolina State Trails System, which is a section of the NC Division of Parks and Recreation.  A system of launch points and camping locations were created along the river for the trail.

Geography
Principal tributaries of the Yadkin include the Reddies, Roaring, Mitchell, Fisher, Ararat and South Yadkin Rivers.

Water supply
Water supplies for many communities in North and South Carolina are taken from the Yadkin-Pee Dee and during drought years the division of the water is a contentious issue. The Mitchell River was impacted in the 1980s by massive runoff of sediment from land clearing at the Olde Beau development. Numerous citations from the NC EPA were issued against developer Earl Slick but the development proceeded.

Cones Lake is a reservoir located immediately upstream of where the Yadkin River begins, marking it one of the initial sources of the Yadkin River.

Lakes created by dams along the Yadkin/Pee Dee River
There are many reservoirs created by damming the Yadkin and Pee Dee rivers within the bounds of North Carolina, and are listed from upstream to downstream:
W. Kerr Scott Reservoir
High Rock Lake
Tuckertown Reservoir
Badin Lake
Falls Reservoir
Lake Tillery
Blewitt Falls Lake

All but W. Kerr Scott generate hydroelectric power, and High Rock, Tuckertown, Badin, and Falls were managed by Alcoa under contract with the US Government, under oversight by the Federal Energy Regulatory Commission (FERC).  The contract with FERC expired in April 2008, and was under review after the N.C. Division of Water Quality revoked their water-quality certificate that the company needs to continue operating its power-generating dams along the river.  The former governor of North Carolina, Bev Perdue, and other North Carolina politicians made it a priority to recapture the Yadkin River water rights, but this has been denied. On September 22, 2016, Alcoa received a license to operate until March 31, 2055, a period 12 years shorter than desired. The license requires a minimum water level and a swimming beach for High Rock Lake. The terms of the license will now apply to Cube Hydro Carolinas, which bought the hydroelectric power operations.

List of crossings
Caldwell County
Many minor crossings of the Upper Yadkin
Multiple Crossings of  (Yadkin River Road)
Grandin Road
Wilkes County
 in Ferguson
Browns Ford Road below the W. Kerr Scott Dam
 in Wilkesboro
Curtis Bridge Road in Wilkesboro
Wilkesboro Avenue () in Wilkesboro
US 421 Business
Red White and Blue Road in Roaring River
Clingman Road in Ronda
Surry County and Yadkin County
South Bridge Street and South Gwyn Avenue (US 21 Business connecting Elkin and Jonesville)

 in Crutchfield
Rockford Road / Richmond Hill Church Road in Rockford
Siloam Road in Siloam
Yadkin County and Forsyth County
 in Donnaha
Old US 421

Shallowford Road
Davie County and Forsyth County
 between Bermuda Run and Clemmons
 between Bermuda Run and Clemmons
Norfolk Southern Railway between Advance and Clemmons
Davie County and Davidson County

Rowan County and Davidson County
The Yadkin River Bridges at Trading Ford near Spencer
Wil-Cox Bridge
//
North Carolina Railroad / Norfolk Southern Railway

Bringle Ferry Bridge
/
Stanly County and Montgomery County
Winston-Salem Southbound Railway in Whitney
A service bridge at the Narrows Dam and Power Plant Complex

See also
List of North Carolina rivers

References

External links

Yadkin Riverkeeper
Yadkin River State Trail, official website for the state paddle trail.
General information about many of the dam projects on the river

Yadkin River entry on Water Wiki

Rivers of North Carolina
Rivers of Caldwell County, North Carolina
Rivers of Wilkes County, North Carolina
Rivers of Davidson County, North Carolina
State parks of North Carolina
Rivers of Surry County, North Carolina
Rivers of Davie County, North Carolina
Water trails
Tributaries of the Pee Dee River

no:Yadkin (elv)

Yadkin River


Sept navires différents de la marine royale suédoise ont porté successivement le nom de HMS Gripen (en suédois : « griffon ») :
 Le , un navire de guerre lancé en 1677.
 Le , une galère lancée en 1713.
 Le , une frégate lancée en 1715.
 Le , une frégate lancée en 1750.
 Le , une frégate lancée en 1775.
 Le , un sous-marin de  lancé en 1928 et détruit en 1947.
 Le , un sous-marin de  lancé en 1960 et détruit en 1989.

Notes et références

HMS Gripen


Doamna Mara sau Maria Tolmay a fost soția lui Mircea cel Bătrân. A fost mama unicului fiu legitim al lui Mircea, asociat la domnie, Mihail I. S-a născut probabil într-o familie nobilă maghiară neidentificată, care deținea proprietăți în actualul Lesencetomaj, lângă lacul Balaton în Regatul Ungariei din secolul al XV-lea. A murit în 1420 sau în 1427.

Familia

Numelei ei de botez a fost reconstruit, fundamentat pe tradiție, ca Mara. Aceasta deoarece doar ultimele două litere din nume (RA) s-au păstrat într-o inscripție de pe un tablou pictat în anul 1761. Constantin Gane a susținut ca ea era membră a Dinastiei Basarabilor, adică ar fi fost vară primară cu soțul ei, Mircea cel Bătrân, astfel că se puteau căsători numai cu permisiunea specială emisă de arhiepiscopul de Ohrid. Sursele teoriei lui Gane nu pot fi identificate. Istoricii Petre P. Panaitescu, Constantin Rezachevici și Radu Florescu au avansat ideea că ar fi avut o strânsă legătură cu Conții de Cilli.

Potrivit istoricului Mihai Florin Hasan, nici numele de botez, nici familia ei, nu pot fi identificate cu siguranță. Numele de botez ar putea fi și Klara, sau chiar Ana. Ea deținea moșia Lesencetomaj lângă lacul Balaton în 1400, prin urmare ar putea avea legătură cu orice familie nobilă maghiară care a deținut proprietăți în regiune, inclusiv conții de Cillj, familiile Szécsi, Bánffy sau alte familii nobiliare care au deținut satul Badacsonytomaj.

Viața
A dat naștere singurului fiu legitim al lui Mircea, Mihail I. Mihail a fost menționat pentru prima dată împreună cu tatăl său, ca asociat la domnie în 1391. Este cert că Mara a vizitat o moșie pe malul lacului Balaton, în 1400. Cu această ocazie, Sigismund de Luxemburg, Regele Ungariei, i-a ordonat să respecte vechile privilegii ale locuitorilor din Ketzel și să oprească colectarea de taxe de la ei.

Panaitescu spune ca Mara a construit o biserică romano-catolică dedicată Sfintei Fecioare, în Târgoviște, în 1417. E posibil să fi vizitat din nou Lesencetomaj în 1419, pentru că un înscris se referă la întoarcerea ei din Ungaria în acest an. Potrivit lui Panaitescu, a supraviețuit soțului și fiului ei și a murit în 1427. Hassan afirmă ca ar fi murit la scurt timp după asasinarea fiului ei în timpul unei campanii otomane împotriva Țării Românești, în mai 1420, pentru că moșia Lesencetomaj este enumerată printre satele castelului regal de la Rezi pe 20 aprilie 1421, ceea ce arată că averea ei revenise la Coroană.

Note

Bibliografie

Decese în anii 1420
Dinastia Basarabilor
Soții de domni și domnitori
Istoria Țării Românești

Doamna Mara


"Pistol" Jim es una serie del oeste creada en 1944 por Carlos Freixas, la más famosa de las suyas.

Trayectoria editorial
Carlos Freixas creó la serie para la colección Mosquito, que había lanzado en 1944 con Emilio Freixas y Ángel Puigmiquel, continuándolo en Gran Chicos al año siguiente.

Establecido desde 1947 en Argentina, Carlos Freixas la publicó en Aventuras.

"Pistol" Jim también se publicó en El Coyote, pero con unas viñetas complementarias de Tomás Porto que desvirtuaban el original.

Argumento y personajes
"Pistol" Jim es un justiciero, que viste de negro (al igual que Hopalong Cassidy) y lleva el emblema de un revólver en el pecho.

Lo acompaña el pecoso Nick Rolly.

Entre los villanos, destaca la sofisticada Belle Smith.

Estilo
En opinión del investigador Luis Gasca, "Pistol" Jim auna la influencia de los estilos de Emilio Freixas y de Alex Raymond.

Referencias

Bibliografía

Historietas de España
Historieta del Oeste
Personajes de historieta de España
Vigilantes ficticios
Historietas de 1944

"Pistol" Jim


6894 Macreid este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
6894 Macreid este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul Palomar de Eleanor Francis Helin. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,65 ua, o excentricitate de 0,08 și o înclinație de 21,2° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 6001-7000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1986
Centura de asteroizi

6894 Macreid


ميلان ميلوتينوفيتش ، ولد في 19 ديسمبر 1942 في بلغراد، هو سياسي يوغوسلافي ثُمَّ صربي. شغل منصب مدير المكتبة الوطنية في صربيا (1983-1988)، والسفير في وزارة الخارجية الاتحادية ليوغوسلافيا واليونان، والوزير الاتحادي للشؤون الخارجية (1995-1998)، كما تولى رئاسة جمهورية صربيا في الفترة من عام 1998 حتى عام 2002.

بعد انتهاء ولايته الرئاسية في كانون الأول (ديسمبر) 2002، استسلم للمحكمة الجنائية الدولية ليوغوسلافيا السابقة حيث كان يحاكم بتهمة ارتكاب جرائم حرب. بُرِّيء من جميع التهم الموجهة إليه في 26 شباط(فبراير) 2009.

ميلان كوزير
كان ميلان أحد أبرز المفاوضين خلال مفاوضات السلام في دايتون بأوهايو، وأحد واضعي نص ما أصبح فيما بعد اتفاقية دايتون للسلام، والتي هدفت إلى وقفٍ دائم للأعمال العدائية في البوسنة والهرسك. خلال فترة ولايته وزيرا للخارجية، وقَّع عدة اتفاقات بين يوغوسلافيا وجارتها وعدوّها السابق كرواتياهدفت إلى تطبيع العلاقات بين البلدين.

مراجع

روابط خارجية

أشخاص برأتهم المحكمة الجنائية الدولية ليوغوسلافيا السابقة
أشخاص من بلغراد
خريجو كلية الحقوق بجامعة بلغراد
رؤساء حكومات سجنوا لاحقا
سفراء صربيا والجبل الأسود لدى اليونان
سياسيو رابطة شيوعيي يوغوسلافيا
سياسيون من بلغراد
مرشحو رئاسة صربيا
مواليد 1942
مواليد في بلغراد
وزراء خارجية يوغوسلافيا

ميلان ميلوتينوفيتش


Spánareinir (fræðiheiti: Juniperus thurifera) er tegund barrtrés af einisætt. Hann er ættaður frá fjöllum vestur Miðjarðarhafssvæðisins.

Tilvísanir

Einisætt

Spánareinir


La  de la Flèche brabançonne féminine a lieu le . Elle se déroule sur un parcours de  et fait partie du calendrier UCI en catégorie 1.Pro. Elle est remportée par la Néerlandaise Demi Vollering.

Présentation

Parcours
Le parcours s'élance de Sint-Pieters-Leeuw et arrive à Overijse. Vingt-quatre côtes sont au programme de cette édition, longue de . Il y a notamment les difficultés suivantes :  S-Bocht Overijse, Hagaard, Hertstraat, Moskesstraat et Holstheide. Après une partie en ligne, un circuit urbain long de  est parcouru.

Équipes

Récit de la course
La météo est pluvieuse. Anna Christian est la première à passer à l'offensive. Elle est reprise à quatre-vingt-cinq kilomètres de l'arrivée. Dans la Moskesstraat, Amber Kraak attaque. Elle obtient vingt-deux secondes d'avance mais est revue lors de l'arrivée sur le circuit final. Un groupe de dix coureuses se détâche. Un regroupement général a lieu dans l'avant-dernier tour. À trente kilomètres du but, Demi Vollering produit une accélération violente. Elle est suivie par Pauliena Rooijakkers. Juliette Labous part en poursuite, mais ne peut opérer la jonction. Aux dix kilomètres, Vollering attaque dans la Moskesstraat et distance Rooijakkers. Cette dernière est reprise et c'est Katarzyna Niewiadoma qui prend la deuxième place derrière Vollering.

Classements

Classement final

Points UCI

Liste des participants

Voir aussi
 Flèche brabançonne 2022

Notes et références

Lien externe

Flèche brabançonne féminine
Cyclisme en Belgique en 2022
Cyclisme sur route en 2022
Cyclisme en avril 2022
Sport en Belgique en avril 2022

Flèche brabançonne féminine 2022


Perioada stagnării din Uniunea Sovietică a avut loc în perioada conducerii lui Leonid Brejnev (1964-1982) și a continuat sub conducerea lui Iuri Andropov (1982-1984) și Konstantin Cernenko (1984-1985). Acest termen a fost introdus de Mihail Gorbaciov cu scopul de a descrie modul negativ în care el considera evenimentele economice, politice și sociale din perioada 1964 - 1985.

Note

Economia Uniunii Sovietice
Politica Uniunii Sovietice
Frazeologie sovietică

Perioada stagnării (1964–1985)


Diffie-Hellman de curva elíptica ( ECDH ) é um protocolo para acordo de chaves que permite que duas partes, cada uma com um par de chaves público-privadas de curva elíptica, estabeleçam um segredo compartilhado em um canal inseguro.     Esse segredo compartilhado pode ser utilizado diretamente como chave ou como base para derivar outra chave. A chave, ou a chave derivada, pode ser empregada para criptografar comunicações subsequentes por meio de um algoritmo de cifra de chave simétrica. Essa abordagem é uma variante do protocolo Diffie-Hellman  que utiliza criptografia de curva elíptica, que oferece maior segurança e eficiência em comparação com outros métodos de criptografia convencionais.

Protocolo de estabelecimento de chaves
O exemplo a seguir ilustra como uma chave compartilhada é estabelecida. Suponha que Alice queira estabelecer uma chave compartilhada com Bob, mas o único canal disponível para eles pode ser interceptado por terceiros.

Inicialmente, Alice e Bob concordam em usar uma criptografia de chave pública baseada em curvas elípticas. Para isso, definem os parâmetros de domínio (ou seja,  no caso principal ou  no caso binário) devem ser acordados.

Além disso, cada parte deve ter um par de chaves adequado para criptografia de curva elíptica, consistindo em uma chave privada  (um inteiro selecionado aleatoriamente no intervalo  ) e uma chave pública representada por um ponto  (onde ). Seja o par de chaves de Alice  e o par de chaves de Bob seja . Cada parte deve compartilhar sua chave pública publicamente antes da execução do protocolo.

Alice calcula o ponto . Bob calcula o ponto  . O segredo compartilhado é  (a coordenada x do ponto). A maioria dos protocolos padronizados baseados em ECDH derivam uma chave simétrica de  usando alguma função de derivação de chave baseada em hash (HKDF).

O segredo compartilhado calculado por ambas as partes é igual, já que  .

Observe que a única informação inicialmente revelada por Alice sobre sua chave é a chave pública. Portanto, nenhuma outra pessoa, exceto Alice, pode determinar sua chave privada (que Alice conhece, pois a selecionou), a menos que essa pessoa seja capaz de resolver o problema do logaritmo discreto da curva elíptica. Da mesma forma, a chave privada de Bob também é segura. Nenhuma outra pessoa além de Alice ou Bob pode calcular o segredo compartilhado, a menos que seja capaz de resolver o problema Diffie-Hellman de curva elíptica.

As chaves públicas podem ser classificadas em estáticas ou efêmeras (também conhecidas como ECDHE, onde 'E' final significa "efêmero"). As chaves públicas estáticas são estáveis e podem ser consideradas confiáveis quando acompanhadas de um certificado válido. Por outro lado, as chaves públicas efêmeras são temporárias e não necessariamente autenticadas. Portanto, se a autenticação for desejada, garantias adicionais de autenticidade devem ser obtidas por meio de outros meios confiáveis. A autenticação é necessária para prevenir ataques do tipo "man-in-the-middle", nos quais um terceiro mal-intencionado se posiciona entre as partes e intercepta ou modifica as comunicações.

Se uma das chaves públicas de Alice ou Bob for estática, os ataques do tipo "man-in-the-middle" serão frustrados, pois a chave pública estática fornece um ponto de referência confiável para autenticar a comunicação. No entanto, é importante ressaltar que as chaves públicas estáticas não oferecem  sigilo de encaminhamento nem resiliência em caso de comprometimento da chave, entre outras propriedades de segurança avançadas.

Os detentores de chaves privadas estáticas devem validar a chave pública do outro participante e aplicar uma função de derivação de chave segura ao segredo compartilhado bruto do protocolo Diffie-Hellman, a fim de evitar o vazamento de informações sobre a chave privada estática. Para esquemas com outras propriedades de segurança, é recomendado consultar o esquema MQV (Menezes-Qu-Vanstone).

Se Alice escolher intencionalmente pontos de curva inválidos ao gerar sua chave e Bob não verificar os pontos de Alice, ela poderá coletar informações suficientes da chave de Bob para derivar sua chave privada. Várias bibliotecas de TLS foram identificadas como vulneráveis a esse tipo de ataque.

Esse ataque é conhecido como "ataque de chave inválida" ou "ataque de ponto inválido". Ele explora a falha na verificação dos pontos gerados em uma curva elíptica durante o processo de geração de chaves criptográficas. Essas bibliotecas TLS afetadas não implementaram adequadamente as verificações necessárias para garantir que os pontos gerados estejam em conformidade com a curva elíptica específica sendo utilizada.

O segredo compartilhado é distribuído uniformemente em um subconjunto de  de tamanho  . Por esse motivo, o segredo não deve ser usado diretamente como chave simétrica, mas pode ser usado como entropia para uma função de derivação de chave.

Programas

 Curve25519 é um conjunto popular de parâmetros de curva elíptica e implementação de referência por Daniel J. Bernstein em C . Ligações e implementações alternativas também estão disponíveis.
 O aplicativo de mensagens LINE usou o protocolo ECDH para sua criptografia de ponta a ponta "Letter Sealing" de todas as mensagens enviadas por meio do referido aplicativo desde outubro de 2015.
 O Signal Protocol usa ECDH para obter segurança pós-compromisso. Implementações deste protocolo são encontradas no Signal, WhatsApp, Facebook Messenger e Skype .

Ver também

 Troca de chaves Diffie-Hellman
 Sigilo de encaminhamento

Referências

Criptografia

Curva elíptica Diffie-Hellman


An Neottia cordata in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Carl von Linné, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Louis Claude Marie Richard. An Neottia cordata in nahilalakip ha genus nga Neottia, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Neottia

Neottia cordata


Le Royaume-Uni a organisé une présélection nationale pour choisir la chanson qui irait au Concours Eurovision de la chanson 1978. Il a eu lieu le vendredi 31 mars 1978 au Royal Albert Hall et présenté par Terry Wogan. Les chansons ont été soutenues par l' Orchestre Alyn Ainsworth.

Le concours Eurovision de la chanson a été diffusé le 22 avril 1978, avec Terry Wogan fournissant le commentaire de BBC et Ray Moore fournissant le commentaire de BBC Radio 2. Colin Berry est revenu pour présenter les résultats du jury britannique.

Sélection

A Song for Europe 1978

Quatorze jurys régionaux ont voté sur les chansons : Bristol, Bangor, Leeds, Norwich, Newcastle, Aberdeen, Birmingham, Manchester, Belfast, Cardiff, Plymouth, Glasgow, Southampton et Londres. Chaque jury a voté en interne et classé les chansons de 1 à 12, attribuant 12 points pour leur chanson la mieux notée, jusqu'à 1 point pour la chanson la moins bien notée.

Finale
"The Bad Old Days" a remporté le national et est arrivé 11e au concours. Diffusée le Vendredi Saint, un jour férié au Royaume-Uni, A Song for Europe a été regardée par 13,7 millions de téléspectateurs et a été la 16e émission la plus regardée de la semaine - la cote la plus élevée jamais enregistrée par l'émission.

Les deux groupes Co-Co et Sunshine avaient participé au concours A Song for Europe 1976, mais avec des formations différentes. 'Co-Co' reviendra au concours A Song for Europe en 1980 avec un autre line-up, sous le nom de The Main Event. Cheryl Baker de 'Co-Co' finira par remporter le Concours Eurovision de la chanson 1981 avec le groupe 'Bucks Fizz'.

Discographie britannique
Christian - Shine It On: Polydor 2059012.
Brown Sugar - Oh No, Look What You've Done: State STAT77.
Fruit Eating Bears - Door in My Face: DJM DJS10857.
Jacquie Sullivan - Moments: Air CHS2219.
Sunshine - Too Much In Love: State STAT76.
Ronnie France - Lonely Nights: Pye 7N46062.
The Jarvis Brothers - One Glance: EMI EMI2777.
Co-Co - The Bad Old Days: Ariola/Hansa AHA513.
Bob James - We Got It Bad: Polydor 2059016.
Midnight - Don't Bother to Knock: Ariola/Hansa AHA514.
Babe Rainbow - Don't Let Me Stand in Your Way: Mercury 6007113.
Labi Siffre - Solid Love: EMI EMI2750.
Seule la chanson gagnante a atteint le classement des singles britanniques.

À l'Eurovision

Vote

Références

Voir aussi

Articles connexes
 Royaume-Uni au Concours Eurovision de la chanson
 Concours Eurovision de la chanson 1978
 The Bad Old Days
 Co-Co

Royaume-Uni
Royaume-Uni au Concours Eurovision de la chanson
Concours Eurovision de la chanson

Royaume-Uni au Concours Eurovision de la chanson 1978


Bakkasög er handverkfæri og handsög sem er með stífu rifi eða styrkingu á efri brún sagarblaðs, eða á móts við skurðarbrún.

Bakkasagir eru venjulega notaðar við smíðavinnu þar sem nákvæmni krefst, til að mynda við sögun á smáum stykkjum og listum eða öðrum smáhlutum en einnig við samsetningar eða samskeyti eins og við geirneglingu.

Vegna rifsins, eða styrkingarinnar, er sú dýpt sem bakkasagir geta sagað takmörkuð.

Sagir
Handverkfæri

Bakkasög


Betula szaferi es una especie de planta en el familia Betulaceae. Era endémica de Polonia ahora esta extinta en estado silvestre.

Fuente
 Boratynski, A. 1998.  Betula szaferi.   2006 IUCN  Lista Roja de la UICN de Especies Amenazadas. Descargado el 20 de agosto de 2007.

Enlaces externos

szaferi
Flora endémica de Polonia

Betula szaferi


Pyrola xinjiangensis er tegund blómplantna af lyngætt. Hún er ættuð frá Kína (Xinjiang).

Tilvísanir

Lyngætt

Pyrola xinjiangensis


إيه إتش-1 كوبرا  هي مروحية هجومية أمريكية، من إنتاج شركة بيل للمروحيات. دخلت المروحية للاستعمال في الجيش الأمريكي عام 1967 وصُدر منها الكثير إلى دول العالم، في 1971 انتج منها نسخة أحدث حملت اسم سوبر كوبرا كما مثلت المروحية، بجميع فئاتها، طائرة الهجوم العمودية الأولى للجيش الأمريكي قبل أن تحل محلها الأباتشي.

مراجع

مروحيات هجومية
طائرات الولايات المتحدة المروحية 1960–1969
AH
طائرات مروحية ذات توربين واحد
طائرات هجومية أمريكية 1960–1969
مروحيات عسكرية أمريكية
عتاد حرب فيتنام العسكري

إيه إتش-1 كوبرا


Riachos Portekiz'de Torres Novas belediyesine bağlı olan, 14,56 km2 yüzölçümüne sahip, 5.420 nüfuslu (2001) bir bucaktır (Portekizce: freguesia).

Portekiz'in freguesiaları
Torres Novas

Riachos


Blood for Dracula también conocida como Andy Warhol's Dracula y en español: Sangre para Drácula o Drácula de Andy Warhol, es una película inglesa-italiana de 1974 dirigida por Paul Morrissey y producida por Andy Warhol y Andrew Braunsberg. Está protagonizada por Udo Kier, Joe Dallesandro, Maxime Mckendry, Stefania Casini y Arno Juerging. Roman Polanski y Vittorio de Sica también aparecen en un cameo y un papel secundario, respectivamente.

Sinopsis
En el año 1920, un enfermizo y agonizante conde Drácula (Udo Kier), que debe beber sangre de virgen para sobrevivir, viaja desde Rumania a la Italia prefascista, siguiendo el plan de su sirviente Anton (Arno Juerging) que cree que será más probable encontrar una virgen en un país católico. Tras un largo viaje por carretera, portando en la baca del automóvil la silla de ruedas y el ataúd del conde, a su llegada al norte de Italia, Drácula se hace amigo del Marqués di Fiori (Vittorio de Sica), un terrateniente italiano arruinado que vive en una mansión decadente donde lo invita a hospedarse ya que está dispuesto a casar a una de sus cuatro hijas con el supuestamente rico aristócrata rumano.

Dos de las hijas de Fiori, Saphiria y Rubinia, disfrutan regularmente de los servicios sexuales de Mario, el único criado (Joe Dallesandro) que queda en la mansión, un apuesto campesino acérrimo marxista que cree que la revolución socialista pronto ocurrirá en el país como ha pasado en Rusia. Esmeralda y Perla, la mayor y la menor de las cuatro hijas sí son vírgenes, pero la mayor tiene ya demasiados años para ser ofrecida en matrimonio y la menor solo tiene 14 años (interpretada por Silvia Dionisio, actriz de 23 años). Drácula obtiene garantías de que todas las hijas son vírgenes y bebe la sangre de las dos medianas a las que considera aceptables. Sin embargo, ninguna de las dos es virgen y su sangre "contaminada" debilita todavía más a Drácula, aunque las convierte en sus esclavas telepáticas.

Después de que el Marqués di Fiori debe hacer un viaje a Londres para intentar pagar sus deudas, Mario descubre que el conde es un vampiro y lo que ha hecho a las hermanas al ver las marcas en sus cuellos. Se da cuenta del peligro que corre Perla la hija más joven, que todavía es virgen y la viola con la excusa de protegerla. La marquesa lo descubre durante el acto y él le advierte sobre los planes de Drácula. Mientras tanto, el conde ha bebido la sangre de la hija mayor, convirtiéndola en una vampira y recuperando fuerzas.

La esposa di Fiori (Maxime McKendry) se enfrenta al sirviente pistola en mano pero la marquesa es apuñalada por el servidor de Drácula, aunque ella le dispara mortalmente antes de fallecer. Mario mientras persigue a Drácula hacha en mano, hasta que lo alcanza y lo desmembra. Esmeralda corre en auxilio del conde y los remata a ambos con una estaca. Mario queda como dueño y administrador de facto de la propiedad.

Reparto
 Joe Dallesandro como Mario
 Udo Kier como Conde Drácula
 Vittorio De Sica como Marqués di Fiori
 Maxime McKendry como Marquesa di Fiori
 Arno Juerging como Anton
 Milena Vukotic como Esmeralda
 Dominique Darel como Saphiria
 Stefania Casini como Rubinia
 Silvia Dionisio como Perla
 Inna Alexeievna
 Gil Cagne
 Roman Polanski como hombre jugando a las cartas en la posada

Producción
La película fue rodada en varias localizaciones de Italia y fue improvisada en parte mientras el mismo equipo rodaba Flesh for Frankenstein y se rodó más rápido y fue menos costosa de lo esperado.

Aunque en ocasiones se menciona a Antonio Margheriti como director de la segunda unidad de la película, Udo Kier ha afirmado que Margheriti no participó en la dirección, que fue exclusiva de Paul Morrisey, y que nunca vio a Margheritti en el rodaje.

Como favor para el productor Carlo Ponti, Antonio Margheriti aceptó participar gratuitamente en los créditos para que la película fuera subvencionada por el gobierno italiano. Sin embargo, el productor y el supuesto director fueron llevados a juicio y perdieron.

Al contrario que la controvertida Flesh for Frankenstein la película sufrió muy pocos cortes antes de su lanzamiento en el Reino Unido. En 1995 salió a la venta en video una versión íntegra sin censura.

Como Roman Polanski estaba filmando What? en Italia en un escenario cercano, se le pidió que hiciera un cameo en esta película.

Estreno
Blood for Dracula fue estrenada en una versión de 103 minutos en los cines con una categoría X debido a su contenido violento, desnudos y elementos sexuales. Posteriormente fue reducida a 94 minutos y reclasificada a R bajo el título Young Dracula. La versión original íntegra ha sido comercializada en DVD en varias ocasiones, sin ningún tipo de categorización.

Véase también
 Andy Warhol

Notas

Enlaces externos

Criterion Collection essay by Maurice Yacowar
 Blood for Dracula en Rotten Tomatoes

Películas de terror
Películas de 1974
Películas de vampiros
Películas sobre Drácula
Películas rodadas en Serbia
Películas ambientadas en los años 1920
Películas ambientadas en Roma
Películas con temática LGBT de 1974

Blood for Dracula


Gheorghe Mărdărescu (cunoscut și sub numele de "Gil Mărdărescu", "Virgil Mărdărescu" și "Vintilă Mărdărescu"; ) a fost un fotbalist și antrenor de fotbal român.

În 1969, a fost numit ca manager al echipei naționale "B" a României, cunoscută sub numele de România Olimpică, și a întreprins un turneu în Israel și Australia.

În 1976, sub conducerea lui, Marocul a câștigat primul (și deocamdată, singurul) titlu al Cupei Africii pe Națiuni. În 1978, tot sub conducerea lui, naționala Marocului a fost eliminată în primul tur.

Fiul lui, Gil, a jucat împreună cu Pelé pentru New York Cosmos în NASL.

Referințe

Nașteri în 1921
Decese în 2003
Fotbaliști români
Antrenori români de fotbal
Antrenori ai FC Argeș
Pages with unreviewed translations
Antrenori ai CS Universitatea Craiova
Antrenori ai FC Farul Constanța
Antrenori ai FC Universitatea Cluj

Gheorghe Mărdărescu (antrenor)


Exeter Township ist der Name folgender Townships in den Vereinigten Staaten:

 Exeter Township (Kansas)
 Exeter Township (Michigan)
 Exeter Township (Missouri)
 Exeter Township (Berks County, Pennsylvania)
 Exeter Township (Luzerne County, Pennsylvania)
 Exeter Township (Wyoming County, Pennsylvania)
 Exeter-Fairmont Consolidated Township, Nebraska

Exeter Township


Japanska carska kuća (jap. 皇室 kōshitsu), također Carska obitelj, odnosno dinastija Yamato, obuhvaća one članove proširene obitelji vladajućeg cara Japana koji obavljaju službene i javne dužnosti. Prema važećem Ustavu Japana, japanski car je "simbol države i jedinstva naroda". Drugi članovi carske obitelji obavljaju ceremonijalne i društvene dužnosti, ali nemaju ulogu u poslovima vlade.

Japanska monarhija najstarija je neprekinuta nasljedna monarhija na svijetu. Carska kuća priznaje 126 vladara počevši od legendarnog cara Jimmu nastavljajući se prema aktualnom caru Naruhitu.

Povijesno gledano, nasljeđivanje na Krizanteminom prijestolju općenito je išlo po muškoj liniji carskog podrijetla. Carski klan je prethodno uključivao i određene pobočne linije ili shinnōke (kneževske kuće). Preživjeli shinnōke i nekoliko drugih grana proširenog carskog klana (ōke) bili su degradirani u status puka 1947. godine.

Prije restauracije Meiji, Japan je imao osam ženskih tennō ili vladajućih carica, a sve su bile kćeri muške linije carskog klana. Niti jedna nije zasjela na tron kao žena ili kao udovica cara, niti su se navedene carice udavela niti su rodile nakon stupanja na prijestolje.

Člankom 2. Ustava Japana propisano je da će "carsko prijestolje biti dinastičko i nasljedno u skladu sa Zakonom o carskom dvoru koji donosi Diet". Zakon iz 1947. zadržao je isključenje nasljeđivanja po ženskoj liniji iz ranijeg Zakona iz 1889. Članak 5. Zakona o carskom dvoru (皇室典範 Kōshitsu Tenpan) određuje carsku obitelj (皇族) koju čine: car (皇后 kōgō); velika carica majka (太皇太后 tai-kōtaigō); carica majka (皇太后 kōtaigō); carevi zakoniti sinovi i zakoniti unuci u zakonitoj muškoj liniji (親王 shinnō) i njihovi supruge (親王妃 shinnōhi); careve neudane zakonite kćeri i neudane zakonite unuke u zakonitoj muškoj liniji (内親王 naishinnō); ostali zakoniti muški potomci cara u trećim i kasnijim generacijama u zakonitoj muškoj liniji (王 ō) i njihove supruge (王妃 ōhi); i ostale neudane zakonite ženske potomkinje u trećoj i kasnijim generacijama u zakonitoj muškoj liniji (女王 joō). Shinnō i ō se prevode kao "princ" ("carević"), dok se nazivi shinnōhi, naishinnō, ōhi i joō prevode kao "princeza" ("carevna").

Nakon uklanjanja 11 pobočnih grana iz Carske kuće u listopadu 1947., službeno članstvo carske obitelji bilo je ograničeno na muške potomke cara Taishō, isključujući žene koje su se udale izvan carske obitelji i njihove potomke. Trenutačno Carska obitelj broji 19 članova.

Obiteljsko stablo
Sljedeće obiteljsko stablo prikazuje linije nasljedstva suvremenih članova carske obitelji (živući članovi označeni podebljano). Princeze koje su napustile carsku obitelj svojom ženidbom označene su kurzivom:

Izvori

Poveznice
 Japanski car
 Krizantemino prijestolje

Politika Japana

Japanska carska obitelj


Angelica Ippolito, née le  à Naples, est une actrice italienne de théâtre, de cinéma et de télévision.

Biographie
Née à Naples en 1944, Angelica Ippolito est la fille du géologue Felice Ippolito et de l'écrivaine et dramaturge Isabella Quarantotti ; laquelle s'est plus tard remariée à l'acteur Eduardo De Filippo. Angelica Ippolito a étudié à l'Académie nationale d'art dramatique Silvio-D'Amico à Rome et a fait ses débuts d'actrice à la fin des années 1960. Elle a travaillé dans la compagnie de théâtre d'Eduardo De Filippo. En 1977, elle a remporté un prix spécial David di Donatello pour sa performance dans Oh, Serafina! d'Alberto Lattuada.

Vie privée
Angelica Ippolito est la dernière compagne de l'acteur Gian Maria Volonté, décéde en 1994.

Elle a un fils, Cody Franchetti, issu de sa relation avec Andrea Franchetti, un baron sarde.

Filmographie partielle
 La sua giornata di gloria d'Edoardo Bruno, (1969)
 Oh, Serafina ! d'Alberto Lattuada, (1976)
 Qui sera tué demain ? (Il Mostro) de Luigi Zampa (1977)
 Un juge en danger  (Io ho paura) de Damiano Damiani (1977)
 Pestalozzis Berg de  , (1989)
 Tre colonne in cronaca de Carlo Vanzina (1990)
 Guardami de Davide Ferrario (1999)

Notes et références

Liens externes

Actrice italienne de télévision
Actrice italienne de cinéma
Actrice italienne de théâtre
Naissance en septembre 1944
Naissance à Naples
Étudiant de l'Académie nationale d'art dramatique Silvio-D'Amico

Angelica Ippolito


Greben Les Hanois, skupina stijena jugozapadno od Guernseyja poznata i kao Hanoveaux, najzapadnija je točka Kanalskih otoka.

Greben je skrivio mnoge brodolome tijekom stoljeća, poput HMS Boreas 1807. godine.

Na grebenu se nalazi svjetionik Les Hanois kojim upravlja Trinity House, a koji je izgrađen 1862. od kornvalskog granita korištenjem novog sustava lastinog repa (spajanje svakog kamena sa dva susjedna kamena). Izgrađen je u nadi da će smanjiti broj brodoloma; a do sada nedvojbeno je spasio brojne brodove. Međutim, havarije su se nastavile, a posljednja katastrofa bila je MV Prosperity 1974. godine, teretnjak izgubljen na grebenu La Conchée.

Izvori

Zemljopis Oblasti Guernsey
Otoci Kanalskih otoka

Les Hanois


Empire este o revistă britanică dedicată lumii cinematografice, publicată lunar de Bauer Consumer Media (parte grupului Bauer Media Group din Hamburg). De la prima ediție din iulie 1989, revista a fost editată de Barry McIlheney și publicată de Emap, apoi Bauer a achiziționat Emap Consumer Media la începutul anului 2008.

Aceasta este cea mai bine vândută revistă de cinematografie din Regatul Unit și, de asemenea, mai este publicată în Statele Unite, Australia, Turcia, Rusia și Portugalia. Revista Empire organizează anual gala premiilor Empire Awards (sponsorizată inițial de Sony Ericsson, iar din 2009 de Jameson Whiskey). Premiile sunt acordate în baza voturilor cititorilor revistei.

Redactori
Empire a avut de-a lungul timpului zece redactori:
 Barry McIlheney (edițiile 1 – 44)
 Phil Thomas (edițiile 45 – 72)
 Andrew Collins (edițiile 73 – 75)
 Mark Salisbury (edițiile 76 – 88)
 Ian Nathan (edițiile 89 – 126)
 Emma Cochrane (edițiile 127 – 161)
 Colin Kennedy (edițiile 162–209) (Will Lawrence a fost redactor a 12 ediții în timp ce Colin Kennedy a absentat)
 Mark Dinning (edițiile 210 – 304). A părăsit redacția revistei în iulie 2014.
 Morgan Rees (edițiile 306 - 315)
 Terri White (începând de la ediția 318)
 Steven Spielberg (redactor invitat pentru ediția aniversară cu numărul 20 din iunie 2009)
 Sam Mendes (redactor invitat pentru ediția specială dedicată filmului Spectre, în septembrie 2015).

Referințe

Legături externe
 Empireonline.com – the magazine's official web-site

Fondări în 1989
Reviste lunare
Reviste de cinema din Regatul Unit

Empire (revistă)


Dorpenomloop Rucphen 2018 var den 42. udgave af cykelløbet Dorpenomloop Rucphen. Løbet var en del af UCI Europe Tour-kalenderen og blev arrangeret 11. marts 2018. Det blev vundet af danske Mikkel Bjerg fra .

Hold og ryttere

Danske ryttere

Resultater

Eksterne henvisninger

2018
UCI Europe Tour 2018

Dorpenomloop Rucphen 2018


Gliese 667 Cb je egzoplanet otkriven u orbiti oko zvijezde Gliese 667C, koja je dio sustava Gliese 667, na udaljenosti od 23 svjetlosne godine. Prvi je otkriven planet u sustavu, otkriven 2009.

Nalazi se preblizu svojoj matičnoj zvijezdi da bi podržavao život. Masa mu vjerojatno nije veća od dvostruko veće mase nego Zemlja. Neka istraživanja ukazuju da nije stjenovit planet, već plinovit.

Cb

Gliese 667 Cb


Der findes flere eutrofieringsindeks af vand i søer, vandløb og havet. Deres formål er at give en metrik eller klassificering af eutrofieringsniveauer:
 Det danske indeks, Dansk Littoralzone Makroinvertebrat Indeks (DLMI) - fra 2016.
 Dansk vandløbsfauna indeks
 Dansk fauna indeks
 Trophic state index (TSI) eller Carlsons eutrofieringsindeks fra 1977.
 Periphyton index of trophic state (PIT) - norsk udviklet eutrofieringsindeks for floder.
 Dahl-Johnson-indeks, DJ-indeks - eutrofieringsindeks for vandløb.
 Benthic Quality Index (BQI) - eutrofieringsindeks for dybe søer.
 Average Score Per Taxon (ASPT) - eutrofieringsindeks og almen økologisk indeks. ASPT er udviklet i storbritannien.

Trofisk klassifikationer (Carlson, 1996)
En sø bliver typisk klassificeret efter en af følgende tre klasser: Oligotrofisk, mesotrofisk eller eutrofisk. Søer med ekstreme trofiske indeks kan også blive klassificeret som hyperoligotrofisk eller hypereutrofisk. Tabellen herunder demonstrerer hvordan indeks værdier afbildes til trofiske klasser.

Kilder/referencer

Se også
 Ferskvandsforsuring
 Multimetric Index for Lake Acidification (MILA) - forsuringsindeks for søer.
 Multimetric Index for Stream Acidification (MISA), forsuringsindeks for vandløb.
 Havvandsforsuring

Vand
Økologi
Vandforurening

Eutrofieringsindeks


Gérard Paulin Sanfourche nasceu em 26 de julho de 1904 em Berbiguières, França, e morreu em 29 de julho de 1976 em La Réole, então tenente-coronel da Força Aérea então resistente à FFI (Forças Francesas do Interior) e parte da Seção F da rede Hilaire-Buckmaster.

Nascidos em 1904
Naturais de Berbiguières
Árbitros de França

Gérard Paulin Sanfourche


Roupala est un genre néotropical d'arbres ou d'arbustes, appartenant à la famille des Proteaceae (famille du noyer du Queensland), et dont l'espèce type est Roupala montana Aubl..

Description
Le genre Roupala regroupe des arbres ou des arbustes.

Les feuilles sont alternes, hétéromorphes, généralement simples, entières ou dentelées.

Celles des rameaux stériles ou des jeunes plantes sont souvent incisées ou imparipennées.

Les inflorescences sont axillaires ou terminales, pseudoracémeuses ou pseudospicée.

Les fleurs sont actinomorphes, appariées, souvent divariquées, sous-tendues par une bractée commune, courtement pédicellées.
Les bractées sont persistantes ou caduques.
Le calice  est subclavé-cylindrique, droit.
Les sépales sont linéaires, libres, recourbés, avec des étamines attachées au-dessus du milieu.
Les étamines sont exterses avec la partie libre des filets très courte, les anthères linéaires ou oblongs, et le connectif faisant saillie à l'apex.
Les 4 écailles hypogynes, sont distinctes, obtuses ou aiguës.
L'ovaire est sessile, contenant 2 ovules, collatéraux, pendants à partir de l'apex de la loge, avec le style filiforme, persistant et le stigmate petit et terminal.

Le fruit est un follicule dur, un peu ligneux, oblique, courtement stipité et portant 2 graines ailées comprimées.

Répartition
On rencontre le genre Roupala dans les néotropiques, du Mexique à l'Argentine.

Diagnose

En 1775, le botaniste Aublet propose la diagnose suivante :

Liste d'espèces
Selon  :

Selon  :

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des plantes décrites par Fusée-Aublet

Liens externes

Grevilleoideae
Genre de Proteaceae (nom scientifique)
Genre d'arbre
Arbre et arbuste
Flore endémique d'Amérique
Végétation tropicale américaine
Plante décrite par Aublet

Roupala


Macaroanele cu brânză (în limba engleză: macaroni and cheese sau brânză sau mac 'n' cheese în unele părți din Statele unite, Canada, și Regatul Unit) sunt un "fel de mâncare", ale cărui principale ingrediente sunt: macaroane (adesea denumite "elbow  macaroni", în Statele Unite ale Americii) și sos (cremă) de brânză. În mod tradițional, se folosea cheddar (sau brânză topită asemănătoare cu cheddar-ul), deși pot fi utilizate și alte soiuri de brânză. De asemenea, pot fi utilizate și alte tipuri de paste (in ciuda faptului ca respectivul fel de mâncare își păstrează numele).

În forma sa de pregătire tradițională ("de casă"), crema de brânză, se prepară de obicei ca și cum ar fi vorba de un sos (cremă) mornay, cu unt și brânză, fierte într-o roux (tigaie). Textura finale  acestui sos de brânză ar trebui să fie similară cu o cremă. Gospodinele tind ca macaroanele folosite să fie de dimensiuni medii, mai degrabă lungi decât groase.

Există, de asemenea versiuni (pre)ambalate, formate din paste și brânză deshidratate, la care se adaugă untul (sau margarina) și lapte sau apă. De multe ori, de asemenea, se adaugă și alte ingrediente, cum ar fi carne de vită, ketchup, ardei iuți, salam feliat, jambon, bacon, ton, roșii (tomate) și/sau alte legume.

Referințe
 Steingarten, Jeffrey (1997). Omul Care A Mâncat Tot. New York: Vintage. ISBN 0-375-70202-4. Capitolul, "Back of the Box", a fost publicat pentru prima dată în 1992.

Legături externe

 A brief history of mac and cheese, commentary on National Public Radio

Bucătăria canadiană

Macaroane cu brânză


TAI Şimşek je radio-upravljana bespilotna letjelica velike brzine s turbomlaznim pogonom koju je dizajnirala, razvila i izgradila Turkish Aerospace Industries (TAI) između 2009. i 2012. za potrebe Turskih oružanih snaga. Şimşek je turska riječ za munju.

Pregled
Razvoj TAI Şimşeka započeo je 2009. godine, a njegov prototip predstavljen je javnosti na Međunarodnom sajmu obrambene industrije (IDEF '09) iste godine. Bespilotna letjelica obavila je svoj prvi let 4. kolovoza 2012.

TAI Şimşek simulira neprijateljske zrakoplove i projektile za obuku iz zraka-zrak, zemlja-zrak, protuzrakoplovnog topništva i praćenja i gađanja raketnih sustava. Izgleda kao taktički zračni mamac (TALD), koji se koristi za zbunjivanje i zasićenje neprijateljske protuzračne obrane.

Korisni teret TAI Şimşeka sastoji se od sljedećih značajki:

 Pasivni radarski pojačavač presjeka - Luneburgova leća
 Pasivni IR potpis
 Indikator promašene udaljenosti (MDI)
 Sustav za doziranje protumjera
 Generator dima za praćenje

Dron se lansira iz katapulta i izvlači padobranom. Može poletjeti i njime se može upravljati s brodova mornarice.

Tehnički podaci
 Posada: 0
 Raspon krila: 1,50 m

Performanse

 Najveća brzina: 740 km/h (400 čv)
 Izdržljivost: 60 min
 Visina lea: 4500 m

Izvori

Turske vojne bespilotne letjelice

TAI Şimşek


Kansas City Chiefs este o echipă fotbal american, cu sediul în Kansas City, Missouri. Chiefs este membră a Diviziei de Vest din American Football Conference (AFC) în National Football League. Echipa a fost fondată în 1960 ca Dallas Texans de către omul de afaceri Lamar Hunt și a fost membră American Football League (AFL). În 1963, echipa s-a mutat în Kansas City și a preluat numele actual. Chiefs s-au alăturat NFL ca urmare a fuziunii din 1970. Echipa este evaluată la peste 2 miliarde de dolari. [5] Fiul lui Hunt, Clark, este președinte și CEO. După decesul lui Lamar Hunt în 2006, echipa a trecut în proprietatea colectivă a văduvei acestuia și a copiilor săi, iar Clark a reprezentat echipa la toate întâlnirile liga și are ultimul cuvânt în ceea ce privește schimbările de antrenori.

Note

Legături externe

Echipe National Football League
Kansas City Chiefs

Kansas City Chiefs


Basildon er en by i Basildon-distriktet, Essex, England, med et indbyggertal (pr. 2015) på 112.793. Distriktet har et befolkningstal på 183.378 (pr. 2015). Byen ligger 40 km fra London. Den nævnes i Domesday Book fra 1086, hvor den kaldes Be(r)lesduna.

Referencer

Byer i England
Essex

Basildon


Jan Patočka () a fost un filosof ceh. Datorită contribuțiilor aduse în fenomenologie și în filosofia istoriei, Patočka este considerat a fi unul dintre cei mai importanți filosofi ai secolului al XX-lea.

Viața
Patočka a studiat la Praga, Paris, Berlin și Freiburg și a fost unul dintre discipolii cei mai apropiați ai lui Edmund Husserl și Martin Heidegger. În timpul studiilor la Freiburg el s-a aflat și sub îndrumarea lui Eugen Fink, cu care a continuat o prietenie filosofică pentru tot restul vieții.

Între anii 1939-1945, atunci când universitățile cehe au fost închise, precum și între 1951-1968, iar apoi din nou începând din 1972, lui Patočka i-a fost interzis să mai predea. Numai foarte puține dintre scrierile sale fusese cunoscute și diseminate înainte de moartea acestuia. În tot acest timp, filosoful ceh a ținut seminarii în clandestinitate.

În ianuarie 1977 a fost proiectat în centrul scenei publice internaționale ca purtător de cuvânt – alături, printre alții, de Václav Havel – al Chartei 77, o platformă de protest împotriva politicilor represive ale guvernului cehoslovac. Acest angajament public, care avea să-l coste viața (moare la vârsta de 69 de ani, în urma unui interogatoriu al poliției) a deschis calea receptării operei sale dincolo de frontierele Cehoslovaciei.

Opera
Printre lucrările cele mai importante ale lui Patočka se numără: Lumea naturală ca problemă filosofică (1936); Platonismul negativ (1953); Aristotel, predecesorii săi și succesorii săi (1964); Platon și Europa (1974); Eseuri eretice asupra filosofiei istoriei (1975); Mișcarea existenței umane (postum, 1990).

Ediții în limba română
 Eseuri eretice despre filosofia istoriei, trad. de Anca Irina Ionescu, Editura Herald, București, 2016.
 Mișcare, lume, tehnică. Eseuri fenomenologice, trad. de Mădălina Țurcanu, Dragoș Duicu și Ovidiu Stanciu, ediție îngrijită și postfață de Dragoș Duicu și Ovidiu Stanciu, Editura Tact, Cluj-Napoca, 2017.
 "Conferințele de la Louvain. Despre contribuția Boemiei la idealul științei moderne", trad. de Anca Irina Ionescu, în: Iulian Apostolescu, Anca Irina Ionescu (ed.), Existență, responsabilitate, transcendență. Volum omagial Jan Patočka, Editura Universității Alexandru Ioan Cuza, Iași, 2018.

Note

Nașteri în 1907
Decese în 1977
Filozofi cehi

Jan Patočka


Suhoj Su-75 () jednomotorni je nevidljivi borbeni zrakoplov koji razvija Suhoj za izvoz i za ruske Zračne svemirske snage. Projektni ured Suhoj također označava zrakoplov kao T-75 s oznakom registracije RF-0075.

Razvoj
Maketa zrakoplova predstavljena je na aeromitingu MAKS 2021. Prvi let bio je planiran za 2023., no pomaknut je za 2024., a početne isporuke planirane su za 2026. i a2027. Su-75 dizajniran je da bude jeftin i za izvoz, i može se natjecati sa zrakoplovima Lockheed Martin F-35 Lightning II i Shenyang FC-31. Predviđa se proizvodnja od 300 aviona tijekom 15 godina.

Prema riječima izvršnog direktora Rosteca, Sergeja Čemezova, očekuje se da će cijena zrakoplova biti 25-30 milijuna dolara po komadu.

U studenom 2021. objavljeno je da je proizvodnja nekoliko prototipova započela u tvornici zrakoplova Komsomolsk na Amuru, gdje se proizvodi Suhoj Su-57.

Razvoj Su-75 mogao bi biti odgođen zbog međunarodnih sankcija Rusiji, što se reflektira na uvoz poluvodiča i visokotehnološku strojnu opremu iz Europske unije. Potencijalna izvozna prodaja također je zastala jer Rusija ne može trgovati koristeći američke dolare.

Dana 16. kolovoza 2022. ruski proizvođač zrakoplova Объединённая авиастроительная корпорация  izvijestio je da planiraju izgraditi četiri prototipa Su-75, s planiranim letnim testovima već 2024.

Dizajn
Su-75 ima ulaz bez divertera, rep u obliku slova V i unutarnje otvore za oružje, sve značajke namijenjene smanjenju radarske vidljivosti. Područje krila se čini velikim, što implicira da je Suhoj projektirao zrakoplov da leti i sudjeluje u borbi na velikim visinama, 40 000 stopa ili više.

Kutni ventralni ulaz, koji se obavija oko donjeg nosnog dijela, dijeli značajke s konceptom dizajna nadzvučnog ulaza bez divertera (DSI) koji je prvi put predstavljen u zrakoplovu Boeing X-32. Nadzvučni ulaz bez divertera (DSI) je mehanički jednostavan; DSI može smanjiti troškove naspram složenijih dizajna ulaza kao što su Boeing F-15 i Sukhoi Su-27. U odnosu na odvojene horizontalne i vertikalne stabilizatore s pokretnim kormilima i elevatorima, Su-75 ima slične onima Northrop Grumman YF-23.

Prema dizajnerima mlažnjaka, zrakoplov je dizajniran za let s dometom do 3000 km, nosivosti do 7400 kg i dosežu brzine do 1,8-2 Macha. Lovac će također imati unutarnji prostor za oružje s pet projektila i automatskim topom.

Motor
Planirano je da će pogonska jedinica biti motor Saturn izdeliye 30 koji će također pokretati varijantu Su-57M. Izdeliye 30 je dizajniran da bude 30% manje specifične težine od svog prethodnika AL-41F1, i do 18% učinkovitiji, s procijenjenim potiskom od 107,9 kN sa suhim gorivom i 171,7 kN u naknadnom izgaranju (afterburner). Nakon serijske proizvodnje, motor Izdeliye 30 imat će mnogo dulji životni vijek od ostalih ruskih motora.

Kokpit
Zbog ograničenja snimanje fotografija u pilotskoj kabini, novinar NBC Newsa Matt Bodner, prvi zapadni novinar koji je mogao osobno vidjeti mlažnjak, pružio je pregled bez fotografije iz unutrašnjosti. Izgled kokpita je isti kao kod Su-57 sa staklenim kokpitom s dva glavna multifunkcionalna LCD zaslona od 38 cm (15 inča), sličan rasporedu Su-35. Kokpit ima širokokutni head-up zaslon (HUD).

Avionika
Elektronička infrastruktura otvorene je arhitekture i koristi "Matryoska" dijagnostičke sustave koji su uglavnom ugrađeni. Prema ruskim novinama Top War, prototip Su-75 izgrađen je s AESA radarom. Ured za dizajn radara NIIP planira razviti jeftini AESA radar za zrakoplov. Prema zamjeniku premijera Yuriju Borisovu, Su-75 će imati iste komponente i avioniku kao Su-57, čime se smanjuju troškovi Projektnog ureda Suhoj.

Naoružanje
Izvršni direktor Rosteca u intervjuu je izjavio da će Su-75 nositi više od 7 tona naoružanja zrak-zrak i zrak-zemlja te da će moći gađati nekoliko ciljeva odjednom.

Tehnički podaci
 Posada: jedan član
 Pogon: 1 × NPO Saturn izdeliye 30 turbofan s naknadnim izgaranjem (nije službeno potvrđeno)

Performanse

 Najveća brzina: Mach 1,8
 Domet: 3000 km
 g granice: +8,0
 Potisak/težina: 1:1

Avionika

 Sh-121 višenamjenski integrirani radioelektronički sustav (MIRES)
 AESA radar
 101KS-V IRST sustav

Izvori

Su-75

Suhoj Su-75


واساي  هي حرفة لصناعة الكيمونو والملابس اليابانية التقليدية. أصل الكلمة هي كلمتي «وافوكو» (和服) والتي تعني «ملابس يابانية» و «سايهو» (裁縫) والتي تعني خياطة، أي بمعنى خياطة الملابس اليابانية.

مراجع

ملابس يابانية

واساي


Eloy es una película en blanco y negro de Argentina y Chile dirigida por Humberto Ríos sobre su propio guion escrito en colaboración con Carlos Droguett según la novela de Carlos Droguett que se estrenó en Chile el 17 de febrero de 1969 y en Argentina el 23 de octubre del mismo año. Tuvo como protagonistas a Raúl Parini, María Eugenia Cavieres, Tennyson Ferrada y Humberto Duvauchelle.

Fue filmada en San Diego, Viña del Mar, Santiago de Chile y Buenos Aires.

Esta película fue recuperada luego de muchos años de saberse perdida, gracias a una búsqueda por parte de la Cineteca de la Universidad de Chile.

Sinopsis
La película trata de Eloy, bandolero chileno y compañero de Joaquín Murieta, quien es buscado por la justicia en la frontera con Argentina. A pesar de que un escape parece imposible, en su desesperación huye sin un destino fijo.

Reparto
Los intérpretes de la película fueron:

Banda sonora
La banda sonora de esta película está compuesta por Ángel Parra, quedando grabada en el EP Eloy del año 1968.

Comentarios
La revista Panorama dijo:
Manrupe y Portela escribieron:

Referencias

Enlaces externos
 Información sobre Eloy en el sitio del cine nacional
 Información sobre Eloy en Internet Movie Data Base

Películas basadas en novelas
Películas en blanco y negro de Argentina

Eloy (película)


Şenköy, Karabük ilinin Yenice ilçesine bağlı bir köydür.

Tarihçe
Köyün adı, 1928 yılı kayıtlarında Firuz ya da Feyruz olarak geçmektedir.

Coğrafya
Köy, Karabük il merkezine 34 km, Yenice ilçe merkezine 12 km uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar

Yenice (Karabük) belde ve köyleri

Şenköy, Yenice


François Deguelt (* 4. Dezember 1932 in Tarbes als Louis Deghelt; † 22. Januar 2014 in Draguignan) war ein französischer Chansonsänger.

Erste Singles von ihm erschienen in den 1950er Jahren. Er wurde 1960 und 1962 beauftragt, Monaco beim Grand Prix Eurovision de la Chanson zu vertreten. Mit dem Chanson Ce soir-là erreichte er beim Wettbewerb in London den dritten, und 1962 mit Dis rien beim Wettbewerb in Luxemburg den zweiten Platz.

Er blieb der Musik treu und veröffentlichte zahlreiche Tonträger bis in die 2000er Jahre hinein.

Weblinks
Blog des Künstlers
Diskografie bei encyclopedisque.fr

Musiker (Frankreich)
Chansonsänger
Interpret eines monegassischen Beitrags beim Eurovision Song Contest
Franzose
Geboren 1932
Gestorben 2014
Mann

François Deguelt


كرويسيوس هو ملك ليديا من الأسرة الميرمنادية، وحكم بين عامي 560 – 546 ق م وكان قد خلف والده ألياتس الثاني بعد أن خاض حربا مع أخيه غير الشقيق، وأكمل فتح أيونيا بالسيطرة على إفسوس وميليتوس وأماكن أخرى، ومد الإمبراطورية حتى نهر هاليس. وجمع ثروة من التجارة كانت مضرب الأمثال واستخدم جزءا منها في تأمين التحالفات مع الدول الإغريقية التي مدت جيشه بأساطيلهم.

سقوط كرويسيوس
بعد سقوط الإمبراطورية الميدية عام 549 ق م وجد كرويسوس نفسه في مواجهة قوة جديدة صاعدة هي قورش ملك الفرس، وقام بالتصدي له مع نابونيدوس البابلي، فشكل الملكان حلفا مع بعضهما وأمدتهم مصر بالجنود وإسبرطة بالسفن، لكن التحالف انهزم بمناورات قورش السريعة وخيانة يوريباتوس من إفسوس، الذي هرب إلى فارس مع الذهب الذي ائتمن عليه وخان التحالف، اتجه كرويسوس نحو حدود إمبراطوريته وحقق انتصارا مبدأيا، ولكن الحظ انقلب عليه وأجبر على التراجع نحو سارديس، فتبعه قورش واجتاح المدينة.

حكايات كرويسوس

العديد من الحكايات يرويها عنه الإغريق، واشهرها عن زيارة الحكيم سولون الذي أعطاه درسا أرشده عن آلهة الانتقام التي تنتظر عند كل ثروة كبيرة، وقد رواها هيرودوتس.

هناك قصيدة مكتشفة من تأليف باخيليدس يقول فيها أن كرويسوس أراد الهروب بأن يحرق نفسه وثروته في محرقة جنائزية مثل ساراكوس آخر ملوك آشور، ولكنه وقع في يدي قورش قبل أن ينفذ مبتغاه، وهناك نسخة أخرى من القصة رواها هيرودوت من مصادر ليدية ونقلها عنه كسينوفون، وفيها حكم قورش على سجينه بأن يحرق حيا، وهي طريقة موت غير متناسبة مع احترام الفرس للنار، وأتى أبولو لإنقاذ عابده التقي وصرخ كرويسوس باسم سولون فكان سببا في نجاته.

أما المؤرخ كتيسياس الذي استعمل مصادر فارسية فلم يقل شيئا عن محاولة حرق كرويسوس، ووقال أنه انتقل إلى بلاط قورش حيث سلم حكم باريني في ميديا، وهناك أجزاء من عمود في معبد أرتميس موجود الآن في المتحف البريطاني موجود عليها كتابة تذكارية من قبل كرويسوس في اليونان.

مراجع

أشخاص مضرب المثل
اليونان العتيقة
حكام القرن 6 ق م
ملوك آسيا الصغرى
ملوك أسروا واحتجزوا خلال الحرب
ملوك ليديا
مواليد عقد 590 ق م
وفيات عقد 540 ق م

كرويسوس


Hinrikshjálmur  (fræðiheiti: Aconitum henryi) er fjölært jurt af sóleyjaætt sem er upprunnin frá Kína (Gansu, Henan, Hubei, Hunan, Shaanxi, Shanxi, Sichuan og Zhejiang).

Hinrikshjálmur er eitraður og skal gæta varúðar við meðhöndlun hans, sérstaklega rætur og stöngla.

Tilvísanir

Eiturplöntur
Sóleyjaætt

Hinrikshjálmur


Grad Memel u Istočnoj Pruskoj (Ostpreußen), njemački naziv za Klaipėdu, Litva.
 Rijeka Memel, njemački naziv za rijeku Njemen.

Memel


In mathematics, the braid group on  strands (denoted ), also known as the Artin braid group, is the group whose elements are equivalence classes of -braids (e.g. under ambient isotopy), and whose group operation is composition of braids (see ). Example applications of braid groups include knot theory, where any knot may be represented as the closure of certain braids (a result known as Alexander's theorem); in mathematical physics where Artin's canonical presentation of the braid group corresponds to the Yang–Baxter equation (see ); and in monodromy invariants of algebraic geometry.

Introduction
In this introduction let ; the generalization to other values of  will be straightforward. Consider two sets of four items lying on a table, with the items in each set being arranged in a vertical line, and such that one set sits next to the other. (In the illustrations below, these are the black dots.)  Using four strands, each item of the first set is connected with an item of the second set so that a one-to-one correspondence results. Such a connection is called a braid. Often some strands will have to pass over or under others, and this is crucial: the following two connections are different braids:

{| valign="centre"
|-----
|
|    is different from

|}

On the other hand, two such connections which can be made to look the same by "pulling the strands" are considered the same braid:

{| valign="centre"
|-----
|
|     is the same as

|}

All strands are required to move from left to right; knots like the following are not considered braids:

{| valign="centre"
|-----
|
   is not a braid
|}

Any two braids can be composed by drawing the first next to the second, identifying the four items in the middle, and connecting corresponding strands:

{| valign="centre"
|-----
|
|     composed with
|
|     yields

|}

Another example:

The composition of the braids  and  is written as .

The set of all braids on four strands is denoted by . The above composition of braids is indeed a group operation. The identity element is the braid consisting of four parallel horizontal strands, and the inverse of a braid consists of that braid which "undoes" whatever the first braid did, which is obtained by flipping a diagram such as the ones above across a vertical line going through its centre. (The first two example braids above are inverses of each other.)

Applications
Braid theory has recently been applied to fluid mechanics, specifically to the field of chaotic mixing in fluid flows. The braiding of (2 + 1)-dimensional space-time trajectories formed by motion of physical rods, periodic orbits or "ghost rods", and almost-invariant sets has been used to estimate the topological entropy of several engineered and naturally occurring fluid systems, via the use of Nielsen–Thurston classification.

Another field of intense investigation involving braid groups and related topological concepts in the context of quantum physics is in the theory and (conjectured) experimental implementation of so-called anyons.  These may well end up forming the basis for error-corrected quantum computing and so their abstract study is currently of fundamental importance in quantum information.

Formal treatment

To put the above informal discussion of braid groups on firm ground, one needs to use the homotopy concept of algebraic topology, defining braid groups as fundamental groups of a configuration space. Alternatively, one can define the braid group purely algebraically via the braid relations, keeping the pictures in mind only to guide the intuition.

To explain how to reduce a braid group in the sense of Artin to a fundamental group, we consider a connected manifold  of dimension at least 2. The symmetric product of  copies of  means the quotient of , the -fold Cartesian product of  by the permutation action of the symmetric group on  strands operating on the indices of coordinates. That is, an ordered -tuple is in the same orbit as any other that is a re-ordered version of it.

A path in the -fold symmetric product is the abstract way of discussing  points of , considered as an unordered -tuple, independently tracing out  strings. Since we must require that the strings never pass through each other, it is necessary that we pass to the subspace  of the symmetric product, of orbits of -tuples of distinct points. That is, we remove all the subspaces of  defined by conditions  for all . This is invariant under the symmetric group, and  is the quotient by the symmetric group of the non-excluded -tuples. Under the dimension condition  will be connected.

With this definition, then, we can call the braid group of  with  strings the fundamental group of  (for any choice of base point – this is well-defined up to isomorphism). The case where  is the Euclidean plane is the original one of Artin. In some cases it can be shown that the higher homotopy groups of  are trivial.

Closed braids

When X is the plane, the braid can be closed, i.e., corresponding ends can be connected in pairs, to form a link, i.e., a possibly intertwined union of possibly knotted loops in three dimensions. The number of components of the link can be anything from 1 to n, depending on the permutation of strands determined by the link. A theorem of J. W. Alexander demonstrates that every link can be obtained in this way as the "closure" of a braid. Compare with string links.

Different braids can give rise to the same link, just as different crossing diagrams can give rise to the same knot. In 1935, Andrey Markov Jr. described two moves on braid diagrams that yield equivalence in the corresponding closed braids. A single-move version of Markov's theorem, was published by in 1997.

Vaughan Jones originally defined his polynomial as a braid invariant and then showed that it depended only on the class of the closed braid.

The Markov theorem gives necessary and sufficient conditions under which the closures of two braids are equivalent links.

Braid index
The "braid index" is the least number of strings needed to make a closed braid representation of a link. It is equal to the least number of Seifert circles in any projection of a knot.

History
Braid groups were introduced explicitly by Emil Artin in 1925, although (as Wilhelm Magnus pointed out in 1974) they were already implicit in Adolf Hurwitz's work on monodromy from 1891.

Braid groups may be described by explicit presentations, as was shown by Emil Artin in 1947. Braid groups are also understood by a deeper mathematical interpretation: as the fundamental group of certain configuration spaces.

As Magnus says, Hurwitz gave the interpretation of a braid group as the fundamental group of a configuration space (cf. braid theory), an interpretation that was lost from view until it was rediscovered by Ralph Fox and Lee Neuwirth in 1962.

Basic properties

Generators and relations
Consider the following three braids:

Every braid in  can be written as a composition of a number of these braids and their inverses. In other words, these three braids generate the group .  To see this, an arbitrary braid is scanned from left to right for crossings; beginning at the top, whenever a crossing of strands  and  is encountered,  or  is written down, depending on whether strand  moves under or over strand . Upon reaching the right end, the braid has been written as a product of the 's and their inverses.

It is clear that

(i) ,

while the following two relations are not quite as obvious:

(iia) ,
(iib)

(these relations can be appreciated best by drawing the braid on a piece of paper).  It can be shown that all other relations among the braids ,  and  already follow from these relations and the group axioms.

Generalising this example to  strands, the group  can be abstractly defined via the following presentation:

where in the first group of relations  and in the second group of relations, . This presentation leads to generalisations of braid groups called Artin groups. The cubic relations, known as the braid relations, play an important role in the theory of Yang–Baxter equations.

Further properties
 The braid group  is trivial,  is the infinite cyclic group , and  is isomorphic to the knot group of the trefoil knot – in particular, it is an infinite non-abelian group.
 The -strand braid group  embeds as a subgroup into the -strand braid group  by adding an extra strand that does not cross any of the first  strands. The increasing union of the braid groups with all  is the infinite braid group .
 All non-identity elements of  have infinite order; i.e.,  is torsion-free.
There is a left-invariant linear order on  called the Dehornoy order.
 For ,  contains a subgroup isomorphic to the free group on two generators.
 There is a homomorphism  defined by . So for instance, the braid  is mapped to . This map corresponds to the abelianization of the braid group. Since , then   is the identity if and only if  . This proves that the generators have infinite order.

Interactions

Relation with symmetric group and the pure braid group
By forgetting how the strands twist and cross, every braid on  strands determines a permutation on  elements. This assignment is onto and compatible with composition, and therefore becomes a surjective group homomorphism  from the braid group onto the symmetric group. The image of the braid σi ∈  is the transposition . These transpositions generate the symmetric group, satisfy the braid group relations, and have order 2. This transforms the Artin presentation of the braid group into the Coxeter presentation of the symmetric group:

The kernel of the homomorphism  is the subgroup of  called the pure braid group on  strands and denoted . This can be seen as the fundamental group of the space of -tuples of distinct points of the euclidian plane. In a pure braid, the beginning and the end of each strand are in the same position. Pure braid groups fit into a short exact sequence

This sequence splits and therefore pure braid groups are realized as iterated semi-direct products of free groups.

Relation between B3 and the modular group

The braid group  is the universal central extension of the modular group , with these sitting as lattices inside the (topological) universal covering group

.

Furthermore, the modular group has trivial center, and thus the modular group is isomorphic to the quotient group of  modulo its center,  and equivalently, to the group of inner automorphisms of .

Here is a construction of this isomorphism. Define

.

From the braid relations it follows that . Denoting this latter product as , one may verify from the braid relations that

implying that  is in the center of . Let  denote the subgroup of  generated by , since , it is a normal subgroup and one may take the quotient group . We claim ; this isomorphism can be given an explicit form. The cosets  and  map to

where  and  are the standard left and right moves on the Stern–Brocot tree; it is well known that these moves generate the modular group.

Alternately, one common presentation for the modular group is

where

Mapping  to  and  to  yields a surjective group homomorphism .

The center of  is equal to , a consequence of the facts that  is in the center, the modular group has trivial center, and the above surjective homomorphism has kernel .

Relationship to the mapping class group and classification of braids
The braid group  can be shown to be isomorphic to the mapping class group of a punctured disk with  punctures. This is most easily visualized by imagining each puncture as being connected by a string to the boundary of the disk; each mapping homomorphism that permutes two of the punctures can then be seen to be a homotopy of the strings, that is, a braiding of these strings.

Via this mapping class group interpretation of braids, each braid may be classified as periodic, reducible or pseudo-Anosov.

Connection to knot theory
If a braid is given and one connects the first left-hand item to the first right-hand item using a new string, the second left-hand item to the second right-hand item etc. (without creating any braids in the new strings), one obtains a link, and sometimes a knot. Alexander's theorem in braid theory states that the converse is true as well: every knot and every link arises in this fashion from at least one braid; such a braid can be obtained by cutting the link. Since braids can be concretely given as words in the generators , this is often the preferred method of entering knots into computer programs.

Computational aspects
The word problem for the braid relations is efficiently solvable and there exists a normal form for elements of  in terms of the generators . (In essence, computing the normal form of a braid is the algebraic analogue of "pulling the strands" as illustrated in our second set of images above.) The free GAP computer algebra system can carry out computations in  if the elements are given in terms of these generators. There is also a package called CHEVIE for GAP3 with special support for braid groups. The word problem is also efficiently solved via the Lawrence–Krammer representation.

In addition to the word problem, there are several known hard computational problems that could implement braid groups, applications in cryptography have been suggested.

Actions
In analogy with the action of the symmetric group by permutations, in various mathematical settings there exists a natural action of the braid group on -tuples of objects or on the -folded tensor product that involves some "twists". Consider an arbitrary group  and let  be the set of all -tuples of elements of  whose product is the identity element of . Then  acts on  in the following fashion:

Thus the elements  and  exchange places and, in addition,  is twisted by the inner automorphism corresponding to  — this ensures that the product of the components  of  remains the identity element. It may be checked that the braid group relations are satisfied and this formula indeed defines a group action of  on . As another example, a braided monoidal category is a monoidal category with a braid group action. Such structures play an important role in modern mathematical physics and lead to quantum knot invariants.

Representations
Elements of the braid group  can be represented more concretely by matrices. One classical such representation is Burau representation, where the matrix entries are single variable Laurent polynomials. It had been a long-standing question whether Burau representation was faithful, but the answer turned out to be negative for . More generally, it was a major open problem whether braid groups were linear. In 1990, Ruth Lawrence described a family of more general "Lawrence representations" depending on several parameters. In 1996, Chetan Nayak and Frank Wilczek posited that in analogy to projective representations of , the projective representations of the braid group have a physical meaning for certain quasiparticles in the fractional quantum hall effect. Around 2001 Stephen Bigelow and Daan Krammer independently proved that all braid groups are linear. Their work used the Lawrence–Krammer representation of dimension  depending on the variables  and . By suitably specializing these variables, the braid group  may be realized as a subgroup of the general linear group over the complex numbers.

Infinitely generated braid groups
There are many ways to generalize this notion to an infinite number of strands.  The simplest way is to take the direct limit of braid groups, where the attaching maps  send the  generators of  to the first   generators of  (i.e., by attaching a trivial strand). This group, however, admits no metrizable topology while remaining continuous.

Paul Fabel has shown that there are two topologies that can be imposed on the resulting group each of whose completion yields a different group.  The first is a very tame group and is isomorphic to the mapping class group of the infinitely punctured disk—a discrete set of punctures limiting to the boundary of the disk.

The second group can be thought of the same as with finite braid groups.  Place a strand at each of the points  and the set of all braids—where a braid is defined to be a collection of paths from the points  to the points  so that the function yields a permutation on endpoints—is isomorphic to this wilder group.  An interesting fact is that the pure braid group in this group is isomorphic to both the inverse limit of finite pure braid groups  and to the fundamental group of the Hilbert cube minus the set

Cohomology

The cohomology of a group  is defined as the cohomology of the corresponding Eilenberg–MacLane classifying space, , which is a CW complex uniquely determined by  up to homotopy. A classifying space for the braid group  is the th unordered configuration space of , that is, the set of  distinct unordered points in the plane:
.
So by definition

The calculations for coefficients in  can be found in Fuks (1970).

Similarly, a classifying space for the pure braid group  is , the th ordered configuration space of . In 1968 Vladimir Arnold showed that the integral cohomology of the pure braid group  is the quotient of the exterior algebra generated by the collection of degree-one classes , subject to the relations

See also
Artin–Tits group
Braided monoidal category
Braided vector space
Braided Hopf algebra
Knot theory
Non-commutative cryptography

References

Further reading

. In

External links

CRAG: CRyptography and Groups computation library from the Stevens University's Algebraic Cryptography Center

 expanded further in Behind the Math of "Dance Your PhD," Part 1: The Braid Groups.

Knot theory
Low-dimensional topology
Diagram algebras

fr:Tresses (mathématiques)

Braid group