Kobeliarovo (bis 1927 slowakisch "Kobelárová" oder "Kobeljarovo"; deutsch Schwarzseifen, ungarisch Kisfeketepatak – bis 1907 Feketepatak) ist eine Gemeinde im Osten der Slowakei, mit  Einwohnern (Stand ), die zum Okres Rožňava, einem Kreis des Košický kraj gehört.

Geographie
Die Gemeinde liegt im Ostteil des Slowakischen Erzgebirges im Tal des Kobeliarovský potok. Das Ortszentrum befindet sich auf einer Höhe von  und ist 18 Kilometer nordwestlich von Rožňava gelegen.

Geschichte
Kobeliarovo wurde zum ersten Mal 1466 als Fekethepathak schriftlich erwähnt. Es gehörte zuerst dem Geschlecht Bebek von Štítnik, seit dem 17. Jahrhundert Andrássy. 1828 sind 54 Häuser und 436 Einwohner verzeichnet, die sich überwiegend mit Landwirtschaft und Leinenweberei beschäftigten.

Bevölkerung
Ergebnisse nach der Volkszählung 2001 (423 Einwohner):

Bauwerke
 evangelische Kirche im frühgotischen Stil aus dem 12./13. Jahrhundert, 1664 umgebaut

Persönlichkeiten
 Pavel Jozef Šafárik (1795–1861), slowakischer Wissenschaftler und Dichter

Ort in der Slowakei
Ersterwähnung 1466

Kobeliarovo


Izbor režima obrade kod tokarenja podrazumijeva izbor vrijednosti sljedećih parametara:
 brzine rezanja vc (m/s),
 posmaka f (mm/min),
 dubine rezanja ap (mm).

Brzina rezanja je brzina kojom se materijal (obradak) kreće u odnosu prema oštrici reznog alata prilikom rezanja.

Posmak ili posmična brzina pri gruboj obradi je vezan uz geometriju pločice i dubinu rezanja. Posmak ne treba biti veći od pola (1/2) polumjera vrha pločice (na primjer tokarskog noža). Pri finoj (čistoj) obradi posmak (mm/okr) je određen zahtijevanom kvalitetom hrapavosti obrađene površine.

Dubina rezanja što je veća, broj prolaza će biti manji, a time i vrijeme izrade kraće.

Vrijednosti se biraju na osnovi:
 vrste materijala obratka,
 vrste materijala reznog alata i geometrije alata (kutovi, izmjere ili dimenzije, polumjer vrha pločice),
 tipa operacije i vrste strojne obrade (gruba, čista ili fina obrada),

uvažavajući ograničenja vezana uz:
 kvalitetu obrade (tolerancije, hrapavost površine),
 stroj (snaga, okretni moment, najveća brzina vrtnje i najveći posmak),
 sigurnost (brzina vrtnje povezana sa stezanjem obratka, nebalansiranost stegnutog obratka),
 tehničko-ekonomske kriterije (troškovi proizvodnje, produktivnost) koji ovise o životnom vijeku alata, a time i o odabranim parametrima obrade.

Određivanje vrijednosti parametara obrade može se temeljiti na:
 iskustvu tehnologa obrade odvajanjem čestica;
 priručnicima i katalozima proizvodača alata;
 računalnim sustavima za određivanje parametara obrade.

Optimalna brzina rezanja
Za dani materijal i dani skup uvjeta rezanja postoji najbolja (optimalna) brzina rezanja. Glavni čimbenici na osnovi kojih se računa optimalna brzina rezanja jesu:
 vrsta materijala koji se obrađuje, to jest rezljivost materijala; materijali s većim otporom za rezanje razvit će više topline, a time će temperatura i alata i obratka biti veća;
 vrsta materijala alata, to jest sposobnost alata da izdrži toplinu bez gubitka reznih svojstava;
 vrsta obrade (fina ili gruba obrada);
 ekonomični životni vijek alata (trošak oštrenja ili nabave novog alata s obzirom na količinu proizvedenih proizvoda). Na životni vijek alata neposredno utječe toplina koja se razvija pri obradi (proizvedena toplina ne predstavlja problem, ako se može odvoditi jednako brzo kao što se i stvara).

Materijali koji se koriste za izradu alata imaju neku graničnu temperaturu nakon koje se oštrica brzo zatupljuje. Prosječne vrijednosti tih temperatura dane su u tablici:

Brzina rezanja se računa pod pretpostavkom da su ispunjeni optimalni uvjeti rezanja što podrazumijeva:
 stalno i dobro hlađenje;
 optimalna količina odvojenog materijala;
 odgovarajuću krutost sustava obradak - alat – stroj;
 neprekinuti rez (u usporedbi s prekinutim kada se tokari pravokutni pripremak);
 povoljnu strukturu materijala (bez otvrdnutih dijelova, uključaka pijeska (nakon lijevanja), ogorine i slično).

Ograničavajući čimbenici pri odabiru najveće brzine rezanja mogu biti:
 svojstva stroja (snaga, okretni moment, najveća brzina vrtnje i najveći posmak);
 tehničko stanje stroja (starost stroja, održavanje i slično).

Prevelika brzina rezanja može uzrokovati preveliko trošenje alata, lom alata ili odvajanje dijelova alata i to dovodi do mogućih opasnih uvjeta rada. Također može dovesti i do pregrijanja izratka što dovodi do njegovog znatnijeg širenja. Nakon hlađenja takav obradak će imati manje izmjere (dimenzije) od potrebnih. Jednako tako, pregrijavanje nekih materijala može dovesti do strukturnih promjena u površinskom sloju, mijenjajući mu na taj način svojstva.

Brzina vrtnje vretena kod tokarenja
Na osnovu brzine rezanja vc (na primjer preporuke proizvođača alata) računa se broj okretaja vretena n (okr/s):

ili n (okr/min):

gdje je: d - promjer obratka u metrima, vc - brzina rezanja u m/s.

Kako brzina rezanja direktno utječe na vrijeme obrade, a značajno utječe i na veličine pri stvaranju odvojene čestice i pri trošenju oštrice reznog alata te na ostvarenje odgovarajuće kvalitete obrađene površine, potrebno ju je optimirati. U primjeni su najčešće dva kriterija optimiranja:
 najkraće vrijeme obrade jednog komada (najveća produktivnost),
 najniži trošak obrade jednog komada (najveća ekonomičnost).

Optimalni posmak
Najveće vrijednosti posmaka u ovisnosti o polumjeru vrha pločice tokarskog noža dane su u tablici niže:

Posmak se bira tako da se postigne najveće volumno odstranjivanje materijala za danu krutost sustava obradak-stroj-alat te raspoloživu snagu stroja.

Pri finoj obradi posmak (mm/okr) je određen zahtijevanom kvalitetom hrapavosti obrađene površine.

Za postizanje vrlo male hrapavosti Ra < 0,8 μm veliki utjecaj ima i stanje rezne oštrice alata.

Na osnovu odabranog posmaka može se izračunati brzina posmaka vf (mm/min):

Dubina rezanja
Pri gruboj obradi dubina rezanja ograničena je dodatkom za obradu i snagom stroja, a povezana je s brzinom rezanja i posmakom. Što je veća dubina rezanja, broj prolaza će biti manji, a time i vrijeme izrade kraće.

Pri finoj obradi dubina rezanja je mala kako bi se dobila dobra kvaliteta obrade:
0,2 mm < ap <0,5 mm.

Količina odvojenog materijala
Nakon određivanja parametara vc, f i ap, može se izračunati količina odvojenog materijala Q (mm3/min):

Primjer izbora režima obrade

Napomena:
1) m - mali presjek, neprekinuti rez s dubinom rezanja do 3 mm i posmakom do 0,3 mm;
 s - srednji presjek, prekinuti rez s dubinom rezanja do 6 mm i posmakom do 0,6 mm;
 v - veliki presjek, prekinuti rez s dubinom rezanja do 10 mm i posmakom do 1,5 mm;
2) Vrste tvrdih kovina.
3) Kutovi na alatu: γf je kut fasete na prednjoj plohi, širokoj od 0,5 do 2 posmaka; α = 8˚. Kut fasete na stražnjoj plohi αf = 8˚.
4) vc240 brzina rezanja za postojanost T = 240 minuta. Za drugačiju postojanost alata vrijede omjeri:
 vc60 : vc240 : vc480 = 1,26 : 1 : 0,89

Izvori

Obrada metala

Izbor režima obrade


Superhirn in Tennisschuhen (Originaltitel: The Computer Wore Tennis Shoes) ist eine US-amerikanische Filmkomödie aus dem Jahr 1969. Der Film hatte mit Es kracht, es zischt, zu seh'n ist nischt und Der Retorten-Goliath zwei Fortsetzungen und wurde 1995 unter dem Titel Dexter Riley – Total verkabelt und nichts begriffen für das Fernsehen neu verfilmt.

Handlung
Der Dekan des Medfield Colleges Higgins weigert sich, 10.000 US-Dollar für die Wissenschaftsabteilung von Professor Quigley auszugeben. Die Studenten um Dexter, Schuyler und Annie Hannah sind enttäuscht, dass dieser sich gegen die Modernisierung stemmt, weswegen sie beim reichen ortsansässigen Geschäftsmann A.J. Arno darum bitten, ihnen einen Computer zu stiften. Da er bereits jährlich 20.000 US-Dollar für das Footballteam spendet und seinen Computer für illegale Pferdewetten benötigt, sagt er vorerst ab. Erst als alle Wetten berechnet wurden, spendet er den Computer anstelle der 20.000 Dollarspende an die Universität. Der Computer fällt schnell aus und Dexter versucht ihn zu reparieren, wodurch er einen Stromschlag abbekommt. Am nächsten Tag ist er so intelligent, dass er den Universitätsvergleichstest nicht nur in Rekordgeschwindigkeit, sondern auch zu 100 % richtig löst. Der anschließende Arztbesuch gibt Gewissheit, dass Dexter alle Fähigkeiten des Computers übernommen hat. Er tritt in einer landesweit ausgestrahlten Fernsehshow auf, bei der er Fragen aus allen Wissensgebieten beantworten soll. Dabei beeindruckt er mit seinem enormen Selbstbewusstsein, Intelligenz und Geschwindigkeit an korrekten Antworten. Dadurch wird er eine nationale und weltweite Berühmtheit und geht auf Reisen.

Als er wieder zurückkehrt, reißen sich alle darum, dass er für sie arbeitet. So will Higgins, dass er für sein College an einem nationalen Wissenswettbewerb, der mit 100.000 US-Dollar ausgeschrieben ist, teilnimmt. Da Dexter allerdings noch nicht für das Wintersemester immatrikuliert ist, reißt sich auch Dekan Collingsgood von einer konkurrierenden Universität um die Talente Dexters. Dexter allerdings ist gerade dabei, für Arno Pferdewetten zu platzieren und an illegalen Glücksspielen teilzunehmen. Bei einer Polizeirazzia wird er gemeinsam mit Arno, Higgins und Collingsgood verhaftet, die sich in der Zelle darum streiten, für wen Dexter in Zukunft seine Intelligenz einsetzen soll. Dexter weiß nicht, für wen er sich entscheiden soll. Erst als er sieht, dass all seine Freunde die Kaution für ihn bezahlen, nimmt er fortan für sie am Wissenstest teil. Er weiß alle Fragen und besiegt so Team auf Team und schafft es bis ins Finale gegen die Springfield State. Unglücklicherweise wird ihm eine Frage gestellt, die dafür sorgt, dass Wissen bei ihm abgerufen wird, das über das illegale Glücksspiel von Arno handelt. Arnos Leute kidnappen Dexter und die Polizei wird auf den Fall aufmerksam.

Schnell finden die Freunde heraus, dass Arno dahinter steckt und wo Dexter gefangen gehalten wird. Als Maler verkleidet observieren und durchsuchen sie das Haus. Sie entdecken eine Kiste, in der sich Dexter befindet, überwältigen Arnos Männer und fliehen vor seinen Leuten und dessen Schüssen zum Fernsehstudio, wo Schuyler währenddessen beim Wissenstest versagt. Dexter kann rechtzeitig befreit werden und nimmt im Wettbewerb Platz. Doch seine Antworten werden immer langsamer und er scheint seine Intelligenz zu verlieren, sodass er die letzte, alles entscheidende, Frage nicht beantworten kann. Aber genau in diesem Moment weiß Schuyler die Antwort, sodass sie den Wettbewerb gewinnen. Kurz darauf erscheint Arno und wird verhaftet und das Geld wird anschließend leider wiederum nicht für Quigleys Wissenschaftsabteilung verwendet.

Kritik

Veröffentlichung
Der Film hatte seine Weltpremiere am 31. Dezember 1969 und wurde in Deutschland zum ersten Mal am 21. Oktober 1995 auf RTL ausgestrahlt.

Weblinks

Einzelnachweise

Filmtitel 1969
US-amerikanischer Film
Science-Fiction-Film
Filmkomödie
Filmreihe

Superhirn in Tennisschuhen


RK Tatran Prešov je slovački rukometni klub iz Prešova. Natječe se u Extraligi, prvom rangu slovačkog rukometa i regionalnoj SEHA ligi.

Klub je osnovan 1952. godine. Jedan je od najuspješnijih rukometnih klubova u Slovačkoj. Prvak države je bio 12 puta, dok je nacionalni kup osvojio 20 puta.

Povijest
Službeni početak kluba započinje 1952. godine pod imenom Slavia CSSA. Tatran se 1954. uspješno kvalificira na prvenstvo Čehoslovačke, gdje osvaja svoju prvu povijesnu broncu. Prva ligaška utakmica održana je 24. kolovoza 1958. u Prešovu. Do sezone 1961./1962., Tatrani su uvijek bili lošije plasirani od trećeg mjesta, a od toga razdoblja počinje zlatno doba Tatrana. Kvalitetu su pokazali 1967. kada je reprezentacija Čehoslovačke postigla povijesni uspjeh u Švedskoj - postala je svjetski prvak. Četvorica igrača Tatrana Anton Frolo, Martin Gregor, Vladimir Seruga i Rudolf Horvath također su nastupali u tadašnjoj reprezentaciji. U sezoni 1968./1969., Tatran je osvojio svoju prvi naslov čehoslovačkog prvenstva.

Nakon što je Slovačka postala neovisna, od sezone 1993./1994. u klubu se rotiraju različite lobističke grupe što se očituje u teškoj financijskoj situaciji koja zahvaća klub. U ljeto 2001. klub mijenja naziv u ŠK Farmakolu Tatran Prešov, kada je na čelo kluba dolazi današnji predsjednik Miloslav Čmeliar koji je klub financijski stabilizirao. Od prosinca 2003. godine klub nosi današnji naziv RK Tatran Prešov.

Uspjesi

 Nacionalno prvenstvo Slovačke: (12)
 2004., 2005., 2007., 2008., 2009., 2010., 2011., 2012., 2013., 2014., 2015., 2016., 2017.
 Nacionalni kup Slovačke: (20)
 1971., 1974., 1975., 1976., 1978., 1981., 1982., 2002., 2004., 2005., 2007., 2008., 2009., 2010., 2011., 2012., 2013., 2014., 2015., 2016., 2017.
 EHF Liga prvaka:
 1/8 Final (1): 2004./05.
 Group Stage (5): 2005./06., 2007./08., 2008./09., 2010./11., 2015./16.
 EHF Kup:
 Četvrtfinale (1): 2011./12.
 Osmina finala (1): 2009./10.
 Grupna faza: (1): 2012./13.
 Kup pobjednika kupova u rukometu:
 Četvrtfinale (1): 2005./06.
 Osmina finala (3): 2002./03., 2007./08., 2008./09.

Vanjske poveznice

 Službena stranica RK Tatran Prešov (slovački)

Izvori

Tatran
Tatran
Tatran

RK Tatran Prešov


Prokopis Pavlopoulos () (født 10. juli 1950) er en græsk advokat, universitetsprofessor og politiker, der var Grækenlands præsident fra 2015, hvor han efterfulgte Karolos Papoulias, og til 2020, hvor han blev efterfulgt af Katerina Sakellaropoulou. Pavlopoulos tilhører partiet Nyt Demokrati og har tidligere været indenrigsminister fra 2004 til 2009.

Eksterne henvisninger

Politikere fra Grækenland
Grækenlands præsidenter
Grækere i 1900-tallet
Grækere i 2000-tallet

Prokopis Pavlopoulos


Amoebozoa is a major taxonomic group containing about 2,400 described species of amoeboid protists, often possessing blunt, fingerlike, lobose pseudopods and tubular mitochondrial cristae. In traditional classification schemes, Amoebozoa is usually ranked as a phylum within either the kingdom Protista or the kingdom Protozoa. In the classification favored by the International Society of Protistologists, it is retained as an unranked "supergroup" within Eukaryota. Molecular genetic analysis supports Amoebozoa as a monophyletic clade. Modern studies of eukaryotic phylogenetic trees identify it as the sister group to Opisthokonta, another major clade which contains both fungi and animals as well as several other clades comprising some 300 species of unicellular eukaryotes. Amoebozoa and Opisthokonta are sometimes grouped together in a high-level taxon, variously named Unikonta, Amorphea or Opimoda.

Amoebozoa includes many of the best-known amoeboid organisms, such as Chaos, Entamoeba, Pelomyxa and the genus Amoeba itself. Species of Amoebozoa may be either shelled (testate) or naked, and cells may possess flagella. Free-living species are common in both salt and freshwater as well as soil, moss and leaf litter. Some live as parasites or symbionts of other organisms, and some are known to cause disease in humans and other organisms.

While the majority of amoebozoan species are unicellular, the group also includes several clades of slime molds, which have a macroscopic, multicellular stage of life during which individual amoeboid cells remain together after multiple cell division to form a macroscopic plasmodium or, in cellular slime molds, aggregate to form one.

Amoebozoa vary greatly in size. Some are only 10–20 μm in diameter, while others are among the largest protozoa. The well-known species Amoeba proteus, which may reach 800 μm in length, is often studied in schools and laboratories as a representative cell or model organism, partly because of its convenient size. Multinucleate amoebae like Chaos and Pelomyxa may be several millimetres in length, and some multicellular amoebozoa, such as the "dog vomit" slime mold Fuligo septica, can cover an area of several square meters.

Morphology

Amoebozoa is a large and diverse group, but certain features are common to many of its members.  The amoebozoan cell is typically divided into a granular central mass, called endoplasm, and a clear outer layer, called ectoplasm.  During locomotion, the endoplasm flows forwards and the ectoplasm runs backwards along the outside of the cell.  In motion, many amoebozoans have a clearly defined anterior and posterior and may assume a "monopodial" form, with the entire cell functioning as a single pseudopod. Large pseudopods may produce numerous clear projections called subpseudopodia (or determinate pseudopodia), which are extended to a certain length and then retracted, either for the purpose of locomotion or food intake.  A cell may also form multiple indeterminate pseudopodia, through which the entire contents of the cell flow in the direction of locomotion. These are more or less tubular and are mostly filled with granular endoplasm. The cell mass flows into a leading pseudopod, and the others ultimately retract, unless the organism changes direction.

While most amoebozoans are "naked," like the familiar Amoeba and Chaos, or covered with a loose coat of minute scales, like Cochliopodium and Korotnevella, members of the order Arcellinida form rigid shells, or tests, equipped with a single aperture through which the pseudopods emerge.  Arcellinid tests may be secreted from organic materials, as in Arcella, or built up from collected particles cemented together, as in Difflugia.

In all amoebozoa, the primary mode of nutrition is phagocytosis, in which the cell surrounds potential food particles with its pseudopods, sealing them into vacuoles within which they may be digested and absorbed. Some amoebozoans have a posterior bulb called a uroid, which may serve to accumulate waste, periodically detaching from the rest of the cell.  When food is scarce, most species can form cysts, which may be carried aerially and introduce them to new environments.  In slime moulds, these structures are called spores, and form on stalked structures called fruiting bodies or sporangia. Mixotrophic species living in a symbiotic relationship with microalgae of the genus Chlorella, which lives inside the cytoplasm of their host, have been found in Arcellinida and Mayorella.

The majority of Amoebozoa lack flagella and more generally do not form microtubule-supported structures except during mitosis.  However, flagella do occur among the Archamoebae, and many slime moulds produce biflagellate gametes .  The flagellum is generally anchored by a cone of microtubules, suggesting a close relationship to the opisthokonts.  The mitochondria in amoebozoan cells characteristically have branching tubular cristae. However, among the Archamoebae, which are adapted to anoxic or microaerophilic habitats, mitochondria have been lost.

Classification

Place of Amoebozoa in the eukaryote tree

It appears (based on molecular genetics) that the members of Amoebozoa form a sister group to animals and fungi, diverging from this lineage after it had split from the other groups,
as illustrated below in a simplified diagram:

Strong similarities between Amoebozoa and Opisthokonts lead to the hypothesis that they form a distinct clade. Thomas Cavalier-Smith proposed the name "unikonts" (formally, Unikonta) for this branch, whose members were believed to have been descended from a common ancestor possessing a single emergent flagellum rooted in one basal body.[1][2]  However, while the close relationship between Amoebozoa and Opisthokonta is robustly supported, recent work has shown that the hypothesis of a uniciliate ancestor is probably false. In their Revised Classification of Eukaryotes (2012), Adl et al. proposed Amorphea as a more suitable name for a clade of approximately the same composition, a sister group to the Diaphoretickes.  More recent work places the members of Amorphea together with the malawimonids and collodictyonids in a proposed clade called Opimoda, which comprises one of two major lineages diverging at the root of the eukaryote tree of life, the other being Diphoda.

Subphyla within Amoebozoa: Lobosa and Conosa
Traditionally all amoebozoa with lobose pseudopods were grouped together in the class Lobosea, placed with other amoeboids in the phylum Sarcodina or Rhizopoda, but these were considered to be unnatural groups. Structural and genetic studies identified the percolozoans and several archamoebae as independent groups.  In phylogenies based on rRNA their representatives were separate from other amoebae, and appeared to diverge near the base of eukaryotic evolution, as did most slime molds.

However, revised trees by Cavalier-Smith and Chao in 1996 suggested that the remaining lobosans do form a monophyletic group, to which the Archamoebae and Mycetozoa were closely related, although the percolozoans were not.  Subsequently, they emended the phylum Amoebozoa to include both the subphylum Lobosa and a new subphylum Conosa, comprising the Archamoebae and the Mycetozoa.

Recent molecular genetic data appear to support this primary division of the Amoebozoa into Lobosa and Conosa. The former, as defined by Cavalier-Smith and his collaborators, consists largely of the classic Lobosea: non-flagellated amoebae with blunt, lobose pseudopods (Amoeba, Acanthamoeba, Arcella, Difflugia etc.).  The latter is made up of both amoeboid and flagellated cells, characteristically with more pointed or slightly branching subpseudopodia (Archamoebae and the Mycetozoan slime molds).

Phylogeny and taxonomy within Amoebozoa
From older studies by Cavalier-Smith, Chao & Lewis 2016 and Silar 2016. Also recent phylogeny indicates the Lobosa are paraphyletic: Conosa is sister of the Cutosea.

Phylum Amoebozoa Lühe 1913 emend. Cavalier-Smith 1998 [Amoebobiota; Eumycetozoa Zopf 1884 emend Olive 1975]
 Clade Discosea Cavalier-Smith 2004 stat. nov. Adl et al. 2018
 Order ?Stereomyxida Grell 1971
 Order ?Stygamoebida Smirnov & Cavalier-Smith 2011
 Class Centramoebia Cavalier-Smith et al. 2016
 Order Centramoebida Rogerson & Patterson 2002 em. Cavalier-Smith 2004
 Order Himatismenida Page 1987 [Cochliopodiida]
 Order Pellitida Page 1987 [Cochliopodiida]
 Class Flabellinia Smirnov & Cavalier-Smith 2011 em. Kudryavtsev et al. 2014
 Order Thecamoebida Schaeffer 1926 em. Smirnov & Cavalier-Smith 2011
 Order Dermamoebida Cavalier-Smith 2004 em. Smirnov & Cavalier-Smith 2011
 Order Vannellida Smirnov et al. 2005
 Order Dactylopodida Smirnov et al. 2005
 Clade Tevosa Kang et al. 2017
 Clade Tubulinea Smirnov et al. 2005 stat. nov. Adl et al. 2018
 Class Corycidia Kang et al. 2017 stat. nov. Adl et al. 2018
 Order Trichosida Moebius 1889
 Family Microcoryciidae de Saedeleer 1934
 Class Echinamoebia Cavalier-Smith 2016 stat. nov. Adl et al. 2018
 Order Echinamoebida Cavalier-Smith 2004 em. 2011
 Class Elardia Kang et al. 2017 stat. nov. Adl et al. 2018
 Subclass Leptomyxia Cavalier-Smith 2016
 Order Leptomyxida Pussard & Pons 1976 em. Page 1987
 Subclass Eulobosia Cavalier-Smith 2016
 Order Euamoebida Lepşi 1960 em. Cavalier-Smith 2016
 Order Arcellinida Kent 1880
 Clade Evosea Kang et al. 2017 stat. nov. Adl et al. 2018
 Clade Cutosa Cavalier-Smith 2016 stat. nov.
 Class Cutosea Cavalier-Smith 2016
 Order Squamocutida Cavalier-Smith 2016
 Subphylum Conosa Cavalier-Smith 1998 stat. nov.
 Infraphylum Archamoebae Cavalier-Smith 1993 stat. n. 1998
 Class Archamoebea Cavalier-Smith 1983 stat. n. 2004
 Family Tricholimacidae Cavalier-Smith 2013
 Family Endamoebidae Calkins 1926
 Order Entamoebida Cavalier-Smith 1993
 Order Pelobiontida Page 1976 emend. Cavalier Smith 1987
 Infraphylum Semiconosia Cavalier-Smith 2013
 Class Variosea Cavalier-Smith et al. 2004
 Order ?Flamellidae Cavalier-Smith 2016
 Order ?Holomastigida Lauterborn 1895 [Artodiscida Cavalier-Smith 2013]
 Order Phalansteriida Hibberd 1983
 Order Ramamoebida Cavalier-Smith 2016
 Order Profiliida Kang et al. 2017 [Protosteliida Olive & Stoianovitch 1966 em. Shadwick & Spiegel 2012]
 Order Fractovitellida Lahr et al. 2011 em. Kang et al. 2017
 Superclass Mycetozoa de Bary, 1859 ex Rostafinski, 1873
 Class Dictyostelea Hawksworth et al. 1983
 Order Acytosteliales Baldauf, Sheikh & Thulin 2017
 Order Dictyosteliales Lister 1909 em. Olive 1970
 Class Ceratiomyxomycetes Hawksworth, Sutton & Ainsworth 1983
 Order Protosporangiida Shadwick & Spiegel 2012
 Order Ceratiomyxida Martin 1961 ex Farr & Alexopoulos
 Class Myxomycetes Link 1833 em. Haeckel 1866
 Subclass Lucisporomycetidae Leontyev et al. 2019
 Superorder Cribrarianae Leontyev 2015
 Order Cribrariales Macbr. 1922
 Superorder Trichianae Leontyev 2015
 Order Reticulariales Leontyev 2015
 Order Liceales Jahn 1928
 Order Trichiales Macbride 1922
 Subclass Columellomycetidae Leontyev et al. 2019
 Order ?Echinosteliopsidales Shchepin et al.
 Superorder Echinostelianae Leontyev 2015
 Order Echinosteliales Martin 1961
 Superorder Stemonitanae Leontyev 2015 [Fuscisporida Cavalier-Smith 2012]
 Order Clastodermatales Leontyev 2015
 Order Meridermatales Leontyev 2015
 Order Stemonitales Macbride 1922
 Order Physarales Macbride 1922

Fossil record
Vase-shaped microfossils (VSMs) discovered around the world show that amoebozoans have existed since the Neoproterozoic Era.  The fossil species Melanocyrillium hexodiadema, Palaeoarcella athanata, and Hemisphaeriella ornata come from rocks 750 million years old.  All three VSMs share a hemispherical shape, invaginated aperture, and regular indentations, that strongly resemble modern arcellinids, which are shell-bearing amoebozoans belonging to the class Tubulinea. P. athanata in particular looks the same as the extant genus Arcella.

List of amoebozoan protozoa pathogenic to humans
Entamoeba histolytica
Acanthamoeba
Balamuthia mandrillaris
Endolimax

Meiosis

The recently available Acanthamoeba genome sequence revealed several orthologs of genes employed in meiosis of sexual eukaryotes.  These genes included Spo11, Mre11, Rad50, Rad51, Rad52, Mnd1, Dmc1, Msh and Mlh.  This finding suggests that Acanthamoeba is capable of some form of meiosis and may be able to undergo sexual reproduction.

In sexually reproducing eukaryotes, homologous recombination (HR) ordinarily occurs during meiosis.  The meiosis-specific recombinase, Dmc1, is required for efficient meiotic HR, and Dmc1 is expressed in Entamoeba histolytica.  The purified Dmc1 from E. histolytica forms presynaptic filaments and catalyzes ATP-dependent homologous DNA pairing and DNA strand exchange over at least several thousand base pairs.  The DNA pairing and strand exchange reactions are enhanced by the eukaryotic meiosis-specific recombination accessory factor (heterodimer) Hop2-Mnd1.  These processes are central to meiotic recombination, suggesting that E. histolytica undergoes meiosis.

Studies of  Entamoeba invadens found that, during the conversion from the tetraploid uninucleate trophozoite to the tetranucleate cyst, homologous recombination is enhanced.  Expression of genes with functions related to the major steps of meiotic recombination also increased during encystations.  These findings in E. invadens, combined with evidence from studies of  E. histolytica indicate the presence of meiosis in the Entamoeba.  A comparative genetic analysis indicated that meiotic processes are present in all major amoebozoan lineages.

Since Amoebozoa diverged early from the eukaryotic family tree, these results also suggest that meiosis was present early in eukaryotic evolution.

Human health
Amoebiasis, also known as amebiasis or entamoebiasis, is an infection caused by any of the amoebozoans of the Entamoeba group. Symptoms are most common upon infection by Entamoeba histolytica. Amoebiasis can present with no, mild, or severe symptoms. Symptoms may include abdominal pain, mild diarrhoea, bloody diarrhea or severe colitis with tissue death and perforation. This last complication may cause peritonitis. People affected may develop anemia due to loss of blood.

Invasion of the intestinal lining causes amoebic bloody diarrhea or amoebic colitis. If the parasite reaches the bloodstream it can spread through the body, most frequently ending up in the liver where it causes amoebic liver abscesses. Liver abscesses can occur without previous diarrhea. Cysts of Entamoeba can survive for up to a month in soil or for up to 45 minutes under fingernails. It is important to differentiate between amoebiasis and bacterial colitis. The preferred diagnostic method is through faecal examination under microscope, but requires a skilled microscopist and may not be reliable when excluding infection. This method however may not be able to separate between specific types. Increased white blood cell count is present in severe cases, but not in mild ones. The most accurate test is for antibodies in the blood, but it may remain positive following treatment.

Prevention of amoebiasis is by separating food and water from faeces and by proper sanitation measures. There is no vaccine. There are two treatment options depending on the location of the infection. Amoebiasis in tissues is treated with either metronidazole, tinidazole, nitazoxanide, dehydroemetine or chloroquine, while luminal infection is treated with diloxanide furoate or iodoquinoline. For treatment to be effective against all stages of the amoeba may require a combination of medications. Infections without symptoms do not require treatment but infected individuals can spread the parasite to others and treatment can be considered. Treatment of other Entamoeba infections apart from E. histolytica is not needed.

Amoebiasis is present all over the world. About 480 million people are infected with what appears to be E. histolytica and these result in the death of between 40,000–110,000 people every year. Most infections are now ascribed to E. dispar. E. dispar is more common in certain areas and symptomatic cases may be fewer than previously reported. The first case of amoebiasis was documented in 1875 and in 1891 the disease was described in detail, resulting in the terms amoebic dysentery and amoebic liver abscess. Further evidence from the Philippines in 1913 found that upon ingesting cysts of E. histolytica volunteers developed the disease. It has been known since 1897 that at least one non-disease-causing species of Entamoeba existed (Entamoeba coli), but it was first formally recognized by the WHO in 1997 that E. histolytica was two species, despite this having first been proposed in 1925. In addition to the now-recognized E. dispar evidence shows there are at least two other species of Entamoeba that look the same in humans - E. moshkovskii and Entamoeba bangladeshi. The reason these species haven't been differentiated until recently is because of the reliance on appearance.

Gallery

Notes

References

Further reading

External links

 Amoebozoa at UniEuk Taxonomy App.

Amoeboids
Amorphea phyla
Taxa described in 1998

Amoebozoa


El nombre Finn puede referirse a:
 la clase Finn, una de las internacionales de vela ligera;
 el municipio de Finn, en el condado de Logan (Dakota del Norte, Estados Unidos);
 el río Finn que surca los condados de Donegal (República de Irlanda) y Tyrone (Irlanda del Norte, Reino Unido);
 Fionn mac Cumhaill o simplemente Finn, un cazador y guerrero de la mitología celta irlandesa, que aparece también en las leyendas de Escocia y la isla de Man;
 el Ciclo de Finn, o feniano, uno de los cuatro ciclos principales de la mitología irlandesa, centrado en las hazañas del héroe mítico anterior;
 Finn de Frisia (fl. c. 400), señor legendario de Frisia mencionado en Beowulf;
 Frank Finn (1868-1932), ornitólogo británico que trabajó fundamentalmente con la avifauna del subcontnente indio;
 Finn Hudson, personaje de la serie de comedia estadounidense Glee, interpretado por Cory Monteith;
 Finn el humano, personaje de la serie animada Adventure Time;
 Finn, personaje ficticio de la saga de películas Star Wars;
 Finn (1996), álbum de los Finn Brothers, o a:
 Haider Octavio Posada, guionista y director de cine, teatro y televisión argentino contemporáneo, nacido en 1938.

Finn


Hlboké nad Váhom este o comună slovacă, aflată în districtul Bytča din regiunea Žilina, pe malul râului . Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 938 de locuitori.

Istoric
Localitatea Hlboké nad Váhom este atestată documentar din 1347.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Hlboké nad Váhom


Așot Nadanian (; ) este un Maestru Internațional armean în șah (1997), teoretician și antrenor de șah.

Cele mai mari realizări ale sale țin de teoria deschiderilor în șah și activitatea de anterenor.  Două variante de deschideri sunt numite după el: varianta Nadanian a  și Atacul Nadanian din . A început să activeze ca antrenor la vârsta de 22 de ani și a educat trei mari maeștri. A antrenat echipele naționale ale Kuweitului și Singaporeului și a fost premiat cu titlurile de Antrenor Emerit al Armeniei în 1998 și Antrenor Senior FIDE în 2017. Din 2011, este secund al lui Lewon Aronjan.

Deși este un jucător puternic care a participat la olimpiada de șah din 1996 și a eșuat să se califice la limită la  din 1999, niciodată nu și-a împlinit potențialul. Potrivit lui  , Nadanian "posedă un potențial șahistic enorm, dar n-a fost capabil să găsească suficient timp pentru a lucra profesionist la jocul săi." Leon Aronjan a spus că din cauza situației din Armenia, Nadanian, "n-a fost capabil arate măcar o zecime din talentul său de jucător."

Din cauza atacului său plin de imaginație, Nadanian a fost descris drept "eccentric genial","Tal al Armeniei" și "fratele vitreg al lui Kasparov".  Al șaselea capitol al cărții lui , Genius in the Background, tipărită în 2009, este dedicată lui Nadanian.

Note

Referințe

Legături externe

Ashot Nadanian chess games at 365Chess.com
Chessmetrics Player Profile: Ashot Nadanian
Interview with Ashot Nadanian
Ashot Nadanian's blog

Nașteri în 1972
Maeștri ai șahului
Armeni în viață

Așot Nadanian


Per stirpes (; "by roots" or "by stock") is a legal term from Latin, used in the law of inheritance and estates. An estate of a  is distributed per stirpes if each branch of the family is to receive an equal share of an  estate. When an heir in the first generation of a branch predeceased the decedent, the share that would have been given to that heir would be distributed among that heir's issue in equal shares. It may also be known as strict per stirpes or the old English approach, and differs from distribution per capita, as members of the same generation may inherit different amounts. In section 33 of the Wills Act 1837 in England and Wales, it is called according to their stock.

Examples

Example 1A: The testator A, specifies in his will that his estate is to be divided among his descendants in equal shares per stirpes. A has three children, B, C, and D. B is already dead, but has left two children (grandchildren of A), B1 and B2. When As will is executed, under a distribution per stirpes, C and D each receive one-third of the estate, and B1 and B2 each receive one-sixth. B1 and B2 constitute one "branch" of the family, and collectively receive a share equal to the shares received by C and D as branches (figure 1).

Example 1B: If grandchild B1 had predeceased A, leaving two children B1a and B1b, and grandchild B2 had also died leaving three children B2a, B2b, and B2c, then distribution per stirpes would give one-third each to C and D; one-twelfth each to B1a and B1b, who would constitute a branch; and one-eighteenth each to B2a, B2b, and B2c. Thus, the B, C, and D branches receive equal shares of the whole estate, the B1 and B2 branches receive equal shares of the B branch's share, B1a and B1b receive equal shares of the B1 branch's share, and B2a, B2b, and B2c receive equal shares of the B2 branch's share.

Per capita at each generation

Per capita at each generation is an alternative way of distribution, where heirs of the same generation will each receive the same amount. The estate is divided into equal shares at the generation closest to the deceased with surviving heirs. The number of shares is equal to the number of original members either surviving or with surviving descendants. Each surviving heir of that generation gets a share. The remainder is then equally divided among the next-generation descendants of the deceased descendants in the same manner.

Example 2A: In the first example, children C and D survive, so the estate is divided at their generation. There were three children, so each surviving child receives one-third. The remainder – Bs share – is then divided in the same manner among Bs surviving descendants. The result is the same as under per stirpes because Bs one-third is distributed to B1 and B2 (one-sixth to each).

Example 2B: The per capita and per stirpes results would differ if D also pre-deceased with one child, D1 (figure 2). Under per stirpes, B1 and B2 would each receive one-sixth (half of Bs one-third share), and D1 would receive one-third (all of Ds one-third share). Under per capita, the two-thirds remaining after C's one-third share was taken would be divided equally among all three children of B and D. (Two-thirds = six-ninths) Each would receive two-ninths: B1, B2, and D1 would all receive two-ninths.

Notes:
To give the effect indicated in these examples the clause should also include a provision that no beneficiary being a grandchild or more remote descendant will take a share if his or her parent is alive and takes a share.
The spouses of the children (that is, spouses of B, C, and D) are not considered. Spouses are not a part of the branch. Therefore, even if B, C, or, D died leaving a spouse as well as children, all (100%) of the assets pass to the children and (0%) nothing passes to the spouses of As children B, C, and D. From the example above, if As child B died before As death, As grandchildren B1 and B2 would each receive half of Bs share. Even if B had a living spouse at the time of As death, that person would receive nothing from As estate.

Per capita with representation
In many U.S. states, such as New York, a statute has modified the per stirpes approach and uses instead a per capita with representation approach (also known as modern American per stirpes). Under the per capita with representation approach, the number of branches is determined by reference to the generation nearest the testator which has a surviving descendant. Thus, in the first example, if C and D also are already dead, and each left one child, named (respectively and appropriately) C1 and D1, then each of B1, B2, C1 and D1 would receive one quarter of the estate. This method is also used in the states of Alaska, Arizona, California, Colorado, Hawaii, Maine, Michigan, New Jersey, New Mexico, Ohio, Oklahoma, Pennsylvania, Utah, and West Virginia.

See also
 Stirpes

References

External links
 California Probate Code 245-247

Property law
Latin legal terminology
Inheritance

Per stirpes


Strong Arm of the Law es el tercer álbum de estudio de la banda británica de heavy metal Saxon, publicado en 1980 por Carrere Records. Tras su lanzamiento obtuvo un éxito similar a su trabajo antecesor, ya que debutó en el puesto 11 en el UK Albums Chart, donde se mantuvo trece semanas consecutivas. Además, en 1981 tuvo la certificación de disco de oro en el Reino Unido luego de vender más de 100 000 copias. Para promocionarlo en el mismo año se publicó el sencillo «Strong Arm of the Law» que alcanzó el puesto 63 en la lista de sencillos de su propio país.

Con el pasar de los años se ha remasterizado en varias ocasiones, de las que destacan las versiones publicadas por EMI Music en 2006 y en 2009. La primera contó con cinco pistas adicionales en vivo y la segunda con dos mezclas, una versión alternativa de «To Hell and Back Again», cinco canciones en vivo grabadas el 25 de abril de 1982 en el estudio B15 de la BBC y una versión temprana de «Sixth Form Girls» llamada «Mandy».

Lista de canciones

Todas las canciones escritas por Byford, Quinn, Oliver, Dawson y Gill

Miembros

 Biff Byford: voz
 Graham Oliver: guitarra eléctrica
 Paul Quinn: guitarra eléctrica
 Steve Dawson: bajo
 Pete Gill: batería

Referencias

Álbumes de Saxon
Álbumes de 1980
Álbumes de heavy metal
Álbumes de Carrere Records
Álbumes en inglés
Álbumes certificados de oro por la British Phonographic Industry

Strong Arm of the Law


Cervães Portekiz'de Vila Verde belediyesine bağlı olan, 9,63 km2 yüzölçümüne sahip, 2.027 nüfuslu (2001) bir bucaktır (Portekizce: freguesia).

Vila Verde'nin bucakları

Cervães


Athletes United Basketball est une ligue féminine de basket-ball lancée en 2022.

Historique
Athletes United Basketball n'est pas une ligue avec des franchises ou des équipes fixes, mais une ligue individuelle. Les 44 joueuses retenues jouent dans quatre équipes différentes sur un même lieu : en fonction de leurs résultats individuels, les quatre meilleures joueuses deviennent capitaines et composent à tour de rôle leur nouvelle équipe pour la semaine. La gagnante est désignée à la fin des tournois. La première saison est programmée du 26 janvier au  et s'adresse à des joueuses désireuses de ne pas s'expatrier tout l'hiver.

Athletes United a organisé précédemment des compétitions féminines sur le même principe en softball, volley-ball et lacrosse et annonce que Natasha Cloud, Sydney Colson et Ty Young sont les premières engagées.

Notes et références

Lien interne
 National Women's Basketball League

Liens externes

Ligue de basket-ball aux États-Unis
Compétition féminine de basket-ball

Athletes United Basketball


Tenge (Kazakça:  teñge, sembolü:₸ ISO 4217 kodu: KZT), Kazakistan'ın para birimidir. Ülkenin SSCB'den ayrılması sonucu ekonominin yeniden yapılandırılması ve 1993 yılında ulusal para birimi olan tenge, Kazakistan Ulusal Bankası tarafından tedavüle sürüldü. Kazakistan'ın bağımsız bir ekonomik gelişme yolunda ilerleme çabaları 1996 yılından itibaren sonuç vermeye başladı ve bağımsızlık tarihinde ilk defa büyümeye geçmiş, aynı yıl içerisinde enflasyon denetim altına alınmaya başlanmıştır.

Ayrıca Kazakistan tenge'si üst üste 3 yıl boyunca dünyanın en güzel banknotu olarak seçilmiştir.

Tarihi
1991'de Sovyetler Birliği'nin dağılması sonrası çoğu ülke tarafından ortak para birimini koruma girişiminde bulunuldu. Bu yüzden eski Sovyet ülkeleri arasındaki güçlü ticari ilişkileri sürdürme isteği en önemli hedef olarak kabul edildi. Ancak siyasi durum, ortak bir para birimini korumak için elverişli değildi.

12 Kasım 1993'te, Kazakistan cumhurbaşkanı Nursultan Nazarbayev, "Kazakistan Cumhuriyeti'nin ulusal para biriminin tanıtılması" kararını çıkarttı. 15 Kasım 1993'te ise bu yeni para birimi 1 tenge = 500 ruble oranıyla tanıtıldı. 1991'de paranın tasarlanması için Mendybay Alin, Timur Suleymenov, Asimsaly Duzelkhanov ve Khayrulla Gabzhalilov'un içinde bulunduğu tasarımcılardan oluşan özel bir grup oluşturuldu. Bu nedenle, her 15 Kasım "Kazakistan Cumhuriyeti Ulusal Para Birimi Günü" olarak kutlanmaktadır. İlk banknotlar Birleşik Krallık'ta, madeni paralar ise Almanya'da basıldı. 1995 yılında ise paranın Kazakistan'da basılması için bir tenge baskı fabrikası açıldı.

Şubat 2019'da Kazakistan cumhurbaşkanı Nursultan Nazarbayev, Kazakistan'ın resmi dili (Kazakça) olmadığı için gelecekte basılacak olan banknot ve madeni paralardan Rusça yazıları kaldıracak bir yasa tasarısı imzaladı.

Simgesi

2006 sonbaharında, Kazakistan Ulusal Bankası tenge sembolü için bir yarışma düzenledi ve 30.000'den fazla başvuru gerçekleşti. 20 Mart 2007'de, Nevruz tatilinden iki gün önce, Kazakistan Ulusal Bankası tenge simgesini onayladı: ₸. 29 Mart 2007'de ise, iki tasarımcıyı (Vadim Davydenko ve Sanzhar Amirhanov) yarışmanın kazananı olarak ilan etti. 1.000.000 tenge ödülünü ve Kazakistan tenge simgesinin "ebeveynleri" unvanını paylaştılar. Simge, 2008 yılında Unicode kodlaması için önerildi ve U+20B8 kod numarasıyla Unicode 5.2.0'a (Ağustos 2009) dahil edildi.

Madeni paralar
Dolaşımdaki madeni paralar Kazakistan Öskemen Darphanesi tarafından üretildi.

Birinci seri (1993)
1993 yılında ilk madeni para dizisi, 2, 5, 10, 20 ve 50 tiyin değerlerinde ve üzerlerinde Kazakistan arması olacak şekilde bronzdan, 1, 3, 5, 10 ve 20 ise üzerlerinde efsanevi hayvanların yer alacağı şekilde nikelden üretildi.

İkinci seri (1997 - 26 Nisan 2019)
1997'de, tiyin'in olmadığı ve en küçük paranın 1 tenge olacağı yeni bir seri tedavüle çıkarıldı.

Üçüncü seri (2019'dan beri)
26 Nisan 2019'da ikinci seri ile tamamen aynı özelliklere sahip olarak tedavüle çıkarıldı. Değişiklik olarak yazıların Kiril alfabesi yerine Latin alfabesi ile yazıldı. Yazılar ön yüze Qazaqstan Respýblıkasy (Kazakistan Cumhuriyeti), arka yüze ise Teńge şeklinde yazıldı. Üçüncü seri dönemin Cumhurbaşkanı Nursultan Nazarbayev tarafından Kiril tabanlı bir alfabeden Latin kökenli bir alfabeye geçme, Kazak kültürünü ve ülkeyi Rus etkisinden uzaklaştırma konusundaki geçiş kararının bir parçası olarak yayınlandı. Madeni paraların tasarımları ise 20 Mart 2019'da geçici cumhurbaşkanı Kasım Cömert Tokayev tarafından onaylandı.

2020 yılında Kazakistan Ulusal Bankası 200 tenge değerinde yeni madeni para birimini çıkardı.

Hatıra paralar
Hatıra paralar 20, 50, 100, 500, 1.000, 2.500, 5.000 ve 10.000 tenge cinsinden tedavüle çıkartılır. Gümüş ve altın paralar ise 1, 2, 5, 10, 20, 50 ve 100 tenge cinsinden tedavüle çıkartılır.

Banknotlar

1993 serisi
15 Kasım 1993'te Kazakistan Ulusal Bankası 1, 2, 5, 10, 20 ve 50 tiyn, 1, 3, 5, 10, 20 ve 50 tenge olacak şekilde paraları tedavüle çıkarttı. Kısa süre sonra 100 tenge tedavüle çıkartıldı. Bunları 1994 yılında 200, 500 ve 1.000 tenge takip etti. 1996'da 2.000 tenge, 1999'da 5.000 tenge ve 28 Temmuz 2003'te 10.000 tenge tedavüle çıkartıldı.

2006 serisi
Kazakistan Ulusal Bankası 2006 yılında yeni bir banknot serisi yayınladı. Banknotlar öncekilerle aynı değerlerdedir.

2006 serisi öncekilerden tasarımsal olarak çok daha farklı. Ayrıca paranın ön yüzü dikeydir ve Kazakça yazılmıştır. Tüm banknotlarda Astana Bayterek anıtı, Kazakistan bayrağı, Kazakistan arması, Kazakistan'ın ilk cumhurbaşkanı Nursultan Nazarbayev'in imzalı el izi ve Kazakistan milli marşı'nın sözleri yer almaktadır. Tek farkları renkleridir.

2011-2017 serisi
Kazakistan Ulusal Bankası, 2011, 2012, 2013 ve 2014 yıllarında 1.000, 2.000, 5.000 ve 10.000 tenge cinsinden yeni bir banknot serisi yayınladı. Bu serinin tasarımlarında "Kazak Eli" anıtı yer alıyor. 2017 yılında, Kazakistan Ulusal Bankası bu serinin bir parçası olarak 500 tenge değerinde bir banknot tedavüle çıkarttı, ancak banknotun arka tarafında bir martı görüntüsü ve Kazakistan'ın başkenti Astana'daki Moskova iş merkezinin görüntüsü yer alması tartışmalara neden oldu.

Yeni güvenlik özelliklerine sahip 2008 serisi
2008'den bu yana, Astana düzenlenen 2011 Asya Kış Oyunları'nın tasvir edildiği banknotlar da dahil olmak üzere bir dizi hatıra tasarımı tedavüle çıkartıldı. Hatıra banknotlar 1.000 tenge, 2.000 tenge, 5.000 tenge ve 10.000 tenge olarak tedavüle çıkartılır.

Hatıra banknotlar

Ayrıca bakınız
 Tenga
 1 manat
Kazakistan ekonomisi

Kaynakça

ISO 4217
Avrupa para birimleri
Kazakistan ekonomisi
Asya para birimleri

Tenge


Vasiliká, en , est une ville et un ancien dème du district régional de Thessalonique, en Macédoine-Centrale, Grèce. Depuis 2010, il est fusionné au sein du dème de Thérmi.

Selon le recensement de 2011, la population du dème s'élève à  tandis que celle de la ville compte .

Notes et références

Voir aussi

Liens externes

Ancien dème en Grèce
Dème en Macédoine-Centrale
Ville en Macédoine-Centrale

Vasiliká (Thessalonique)


فابريسيو فوينتيس  (مواليد 13 أكتوبر 1976 في ريو كوارتو - الأرجنتين) لاعب كرة قدم أرجنتيني يلعب حاليا لصالح نادي الدرجة الأولى فياريال الإسباني منذ 2006 في مركز قلب الدفاع .

مسيرته الكروية
لعب فابريسيو فوينتيس خلال مسيرته الاحترافية مع 6 أندية في تسعة عشر موسمًا وسجل خلالها 33 هدفًا ضمن 401 مباراة. ولم يفز بأي موسم بالكأس وفاز في موسم واحد بالدوري.

خاض فابريسيو فوينتيس مسيرته مع  في موسم 1995–96 في المرة الأولى لمدة موسم واحد ثم في موسم 1998–99 ليلعب معه أربعة مواسم ثم في موسم 2010–11 لمدة موسم واحد، مشاركًا طوالها في 98 مباراة سجل خلالها 10 أهداف. ثم انتقل إلى نادي كيلمس في موسم 1997–98 لمدة موسم واحد، حيث شارك في 44 مباراة سجل خلالها هدفًا واحدًا. لينتقل بعدها إلى نادي فيليز سارسفيلد في موسم 2001–02 ليلعب معه أربعة مواسم، مشاركًا في 120 مباراة سجل خلالها 8 أهداف. ثم انتقل إلى نادي أطلس في موسم 2005–06 في المرة الأولى ولمدة موسمين ثم في موسم 2009–10 ولمدة موسمين، مشاركًا طوالها في 60 مباراة سجل خلالها 5 أهداف. هذا وانتقل لاحقًا إلى نادي فياريال في موسم 2006–07 واستمر معه طيلة ثلاثة مواسم، مشاركًا في 67 مباراة سجل خلالها 8 أهداف.

روابط خارجية

مراجع

لاعبو كرة قدم رجالية مغتربون في فرنسا
لاعبو كرة قدم رجالية مغتربون في المكسيك
أشخاص على قيد الحياة
أشخاص من ريو كوارتو (قرطبة)
رياضيون أرجنتينيون مغتربون في المكسيك
رياضيون أرجنتينيون مغتربون في إسبانيا
رياضيون من محافظة قرطبة (الأرجنتين)
لاعبو الدوري الإسباني
لاعبو الدوري الفرنسي
لاعبو الدوري المكسيكي الممتاز
لاعبو دوري الدرجة الأولى الأرجنتيني
لاعبو غينغان
لاعبو فيليز سارسفليد
لاعبو كرة قدم أرجنتينيون
لاعبو كرة قدم رجالية أرجنتينيون
لاعبو كرة قدم رجالية أرجنتينيون مغتربون
لاعبو كرة قدم رجالية مغتربون في إسبانيا
لاعبو كرة قدم مغتربون أرجنتينيون
لاعبو كرة قدم مغتربون في المكسيك
لاعبو كرة قدم مغتربون في إسبانيا
لاعبو كرة قدم مغتربون في فرنسا
لاعبو كرة قدم من محافظة كوردوبا، الأرجنتين
لاعبو كويلمس
لاعبو كيلمس
لاعبو منتخب الأرجنتين لكرة القدم
لاعبو منتخب الأرجنتين للشباب لكرة القدم
لاعبو نادي أطلس
لاعبو نادي فياريال
لاعبو نيولز أولد بويز
مدافعو كرة قدم رجالية
مواليد 1976

فابريسيو فوينتيس


يوكوته مدينة تقع ضمن محافظة أكيتا في اليابان، تأسست في 10 يناير 2005، بلغ عدد تعداد سكانها في 1 يناير 2008 حوالي 101234 نسمة. مساحتها الإجمالية حوالي 693.6 كم2، لتصبح كثافة سكانها 146 نسمة لكل كيلو متر مربع.

أعلام
 تاتسوزو إيشيكاوا
 يو تاكاهاشي
 ميتسو دان

مصادر

مدن محافظة أكيتا
يوكوته

يوكوته (أكيتا)


Etzbach steht für:
 Etzbach, Gemeinde im Landkreis Altenkirchen, Rheinland-Pfalz
 Etzbach (Adelsgeschlecht), rheinländisches Adelsgeschlecht

Fließgewässer:
 Etzbach (Forbach), rechter Zufluss des Forbachs (zur Usa) nahe Maibach, Stadt Butzbach, Wetteraukreis, Hessen
 Etzbach (Schwarzbach), linker Zufluss des Schwarzbachs (zur Laufach) nahe Hain im Spessart, Gemeinde Laufach, Landkreis Aschaffenburg, Bayern
 Etzbach (Sieg), linker Zufluss der Sieg nach Etzbach, Landkreis Altenkirchen, Rheinland-Pfalz

Siehe auch:
 Etzelbach
 Etzenbach
 Etzgraben

Etzbach (Begriffsklärung)


Júlia Bonet Fité ( - ) est une femme d'affaires andorrane du milieu de la parfumerie, pionnière dans la distribution de produits de beauté et de parfumerie en Andorre.

Biographie
En 1939, elle fonde à Escaldes-Engordany sa première affaire. En 1958, elle ouvre une seconde boutique sur l'avenue Meritxell d'Andorre-la-Vieille. Tout au long de sa vie elle continuera de développer l'entreprise, d'abord en Andorre puis en Espagne.

Ses obsèques célébrées dans l'église Sant Pere Màrtir d'Escaldes-Engordany  le 5 septembre 2011 rassemblent plus d'un millier de personnes.

En 2019, un timbre à son effigie est édité par la poste d'Andorre.

Notes et références

Liens externes

Personnalité du monde des affaires du XXe siècle
Personnalité andorrane du monde des affaires
Naissance en juillet 1922
Naissance à Escaldes-Engordany
Décès en septembre 2011
Décès à 89 ans
Femme d'affaires

Júlia Bonet Fité


An Plocoglottis gigantea in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Joseph Dalton Hooker, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Johannes Jacobus Smith. An Plocoglottis gigantea in nahilalakip ha genus nga Plocoglottis, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Plocoglottis

Plocoglottis gigantea


ශ්‍රී ලංකාවේ බටහිර වෙරළ තීරයේ පිහි‍ටි නගරයකි. පිළියන්දල,ගල්කිස්ස, දෙහිවල  සහ රත්මලාන මොරටුවට ආසන්න‍යේ පිහිටි නගර වෙයි. 2001 සංගණන වාර්තාවට අනුව  මෙම ප්‍රදේශයේ ජනගහනය 177,190 කි.මොරටුව සෑදී ඇත්තේ ගම් 18ක් එකතු වීමෙනි. ඉන් සමහරක් නම් රාවතාවත්ත, කටුබැද්ද, උයන, ඉඩම, අගුලාන, කඩලාන, එගොඩඋයන, මොරටුමුල්ල  වේ.

කර්මාන්ත
මොරටුව  නගර‍යේ ප්‍රධාන නිෂ්පාදන කර්මාන්ත වන්නේ වඩු කර්මාන්තය, රබර් භාණ්ඩ නිෂ්පාදනය, බැටරි නිෂ්පාදනය සහ ලී අත්කම් භාණ්ඩ නිෂ්පාදනයයි. මොරටුව ධීවර කර්මාන්තයටද  ප්‍රසිද්ධියක් දක්වන අතර එය ප්‍රධාන වෙළඳ නගරයක්ද  වෙයි.

අධ්‍යාපන ආයතන

ශ්‍රී ලංකාවේ ප්‍රධානතම විශ්ව විද්‍යාලයක් වන මොරටුව විශ්වවිද්‍යාලය මෙහි පිහිටා ඇත. මොරටු‍වේ පිහිටි ප්‍රසිද්ධ පාසල් කිහිපයක් නම්:
 ශාන්ත සෙබස්තියන් විද්‍යාලය,
 ජයලත් අප ස්වාමිදූගේ කන්‍යාරාමය,
 වේල්ස් කුමර විද්‍යාලය,
 වේල්ස් කුමරි විද්‍යාලය සහ
 මොරටු මහා විද්‍යාලයයි.
 මෙතෝදිස්ත විදුහල.
 ශාන්ත සෙබස්තියන් බාලිකා විද්‍යාලය .

ක්‍රීඩා කටයුතු

මොරටුව ක්‍රිකට් ක්‍රීඩාව සදහා ප්‍රසිද්ධත්වයක් දක්වයි.
ජාත්‍යන්තර ක්‍රිකට් ක්‍රීඩාංගණයක් වන ටිරෝන් ප්‍රනාන්දු ක්‍රීඩාංගණය මොරටු‍වේ පිහිටා ඇත. එහි උත්කර්ෂවත් ක්‍රිකට් තරඟ කිහිපයක්ම පැවැත්වුනි. තවද දුලිප් මෙන්ඩිස්, රොමේෂ් කලුවිතාරන, සහන් විජේරත්න, රුමේෂ් තිරිමාන්න   වැනි සුප්‍රසිද්ධ ක්‍රිකට් තරුද චමත් සේරසිංහ, සැම්සන් ඩි මෙල්, ගයාන් මීදෙනිය වැනි පැසිපන්දු තරුද මොරටුවෙන් බිහිවී ඇත.

කලා අංශය

මොරටුව, ලංකාවේ සංගීත කෂේත්‍රයේ ප්‍රසිද්ධියට පත් නගරයකි. විශේෂයෙන් බයිලා සංගීතයට විශේෂත්වයක් ලැබී තිබුණි. විවිධ කලා ක‍්ෂේත්‍රයන්ට අයත් කලාකරැවන් රැසක් මොරටුවෙන් බිහි වී ඇත.මෙම කලා කරුවන්ගේ එකමුතුවෙන් මොරටුව කලා එකමුතුව  පිහිටා ඇත.මොරටුවේ නැගී එන කලා කරුවන් ගේ  සුභ සාධනය උදෙසා
මහගු මෙහවරක් මෙමගින් ඉටු චෙයි. ක්ලැරන්ස් විජේවර්දන, ධනපාල උදවත්ත, ලක්ෂපතියේ පර්සි, සුරේෂ් ගමගේ යන අය මොරටුවෙන් බිහි වූ කලාකරුවන්ගෙන් අතලොස්සකි.

සංචාරක කටයුතු

මෙම ප්‍ර‍දේශයේ සංචාරක කටයුතු සාමාන්‍ය මට්ටමක පවතී. නමුත් බොල්ගොඩ වැව ජනප්‍රිය වීමත්  සමග බොහෝ සංචාරක හෝටල් ඉදිවිය.මෙම හෝටල් ඉදිවීමත්සමග දෙශීය විදේශීය සංචාරකයින් මෙම ප්‍රදේශෙය් සංචාරය කිරීම බොහෝ සෙයින් වැඩිවී ඇත. වෙරළ ඛාදනය හේතුවෙන් මොරටුව වෙරළ තීරය දූෂණය වී ඇත.

ලොව පුරා පැතිරී ඇති ස්වෙචිඡා සංවිධානයක් වන සර්වෝදය ව්‍යාපාර‍යේ ප්‍රධාන මූලස්ථානය මොරටු‍වේ පිහිටා ඇත. (http://www.sarvodaya.org/)

ශ්‍රී ලංකා ඉතිහාසයේ දීප්තිමත් චරිතයක් වන  පුරන් අප්පු මොරටු පුරවැසියෙකි. ඹහුගේ මුල් නම වන්නේ වීර හැන්නැදිගේ ෆ්‍රැන්සිස්කෝ ප්‍රනාන්දුය.

ජන සංඛ්‍යාලේඛණ

ආදර්ශ පාඨය
පුරෝගාමීත්වයේ නගරය

සිතියම්
• මොරටුව සහ ශ්‍රී ලංකාව විස්තර සහිත සිතියම

ශ්‍රී ලංකාවේ නගර සහ ගම්මාන
ශ්‍රී ලංකාවේ බස්නාහිර පළාතේ ජනාකීර්ණ ප්‍රදේශ

මොරටුව


Marcus Clyde Brimage (født 6. april 1985 i Colorado Springs, Colorado i USA), er en amerikansk MMA-udøver som i 2011–2015 konkurrede i organisationen Ultimate Fighting Championship (UFC). Han var deltager i The Ultimate Fighter: Team Bisping vs. Team Miller. Han er mest kendt for sin kamp mod Conor McGregor den 6. april, 2013, på UFC on Fuel TV 9.

Baggrund
Brimage begyndte at få interesse for MMA efter at have set et afsnit af Dragon Ball Z og et highlight-reel af Quinton Jackson i high school. Brimage spillede amerikansk fodbold i high school, først på John Carroll Catholic High School i Birmingham, Alabama og herefter på Pinson Valley High School. Efter at have bestået gik Brimage på Wallace State Community College før han bestod fra Faulkner University med en bachelor i strafferet.

Ultimate Fighting Championship
Brimage fik sin officielle UFC og fjervægtstsdebut den 3. december, 2011, på The Ultimate Fighter 14 Finale mod Ultimate Fighter-kæmperen Stephen Bass. Brimage vandt kampen via enstemmig afgørelse (30–27, 30–27, 29–28).

Brimage mødte herefter Strikeforce-kæmperen Maximo Blanco den 21. april, 2012, at UFC 145. Efter 3 tætte omgange vandt Brimage kampen via split decision.

Brimage mødte UFC-nykommeren Conor McGregor den 6. april, 2013, på UFC on Fuel TV 9. Han tabte kampen på lige over 1 minut i 1. omgang via TKO.

Referencer

Eksterne henvisninger
 Marcus Brimage – UFC.com
 Marcus Brimage – Sherdog.com

MMA-udøvere fra USA

Marcus Brimage


Île de la Passe es una isla rocosa en la bahía de Grand Port en la isla de Mauricio.

Historia
Entre el 20 y 25 de agosto de 1810, durante la campaña británica para la captura de la isla (entonces llamada Isla de Francia) por los franceses, fue el escenario de la batalla de Grand Port. Esta fue una acción larga y muy reñida entre fuerzas más o menos iguales de fragatas francesas y británicas y, en definitiva, una derrota de los británicos, que perdieron cuatro fragatas, aunque una de ellos fue posteriormente recuperada, aunque posteriormente la escuadra francesa no sobreviviría a la invasión británica de Mauricio.

Referencias

Enlaces externos

 Mapa de localización de la isla

Archipiélagos e islas de Mauricio

Île de la Passe


La temporada 1981 fue la 9.º edición del Campeonato Mundial de Rally. Comenzó el 24 de enero en el Rally de Montecarlo y finalizó el 25 de noviembre en el Rally de Gran Bretaña.

Calendario

Resultados

Campeonato de pilotos

 Referencias

Campeonato de Constructores

Referencias

Enlaces externos
 Sitio oficial
 Página con información.

1981

Temporada 1981 del Campeonato Mundial de Rally


أحمد الدمرداش (27 يوليو 1975 -)، ممثل مصري. بدأ العمل الفني بعام 2000، من عائلة فنية حيث أن والده الفنان مصطفى الدمرداش ووالدته الفنانة سامية أمين وعمه الفنان والمخرج الراحل نور الدمرداش.

من أعماله

المسلسلات
 عائلة الحاج متولي.
 حديقة الشر.
 سوق الزلط.
 حضرة المتهم أبي.
 العطار.
 الليل وآخره.
 الحسن البصري.
 حد السكين.
 مسك الليل.
 يوميات زوج معاصر.
 من غير ميعاد.
 المهنة طبيب.
 الفاضي يعمل ايه.
 خط البداية.
 أيام الحب والشقاوة.
 كيد النسا.
 حارة خمس نجوم
 الشركة.

روابط خارجية

مراجع

ممثلون مصريون
مواليد 1395 هـ
مواليد 1975

أحمد الدمرداش


Abaixo está o sistema de qualificação e os comitês olímpicos nacionais qualificados ao Taekwondo nos Jogos Pan-Americanos de 2023, programado para ser realizado no Centro de Esportes de Contato de 21 a 24 de outubro de 2023.

Linha do tempo

Sistema de classificação
Um total de 136 atletas de taekwondo se classificarão para competir nos jogos. Cada nação pode inscrever no máximo 10 atletas (oito em Kyorugi e dois em Poomsae). O país anfitrião, Chile, classificou automaticamente o número máximo de atletas (10) e participa em cada evento. Haverá oito convites distribuídos no Kyorugi e dois no Poomsae. As vagas serão alocadas em um torneio classificatório realizado no Rio de Janeiro em março de 2023.

Sumário de classificação

Kyorugi

58 kg masculino

68 kg masculino

80 kg masculino

+80 kg masculino

49 kg feminino

57 kg feminino

67 kg feminino

+67 kg feminino

Poomsae

Referências

P
Qualificação para os Jogos Pan-Americanos de 2023
Taekwondo nos Jogos Pan-Americanos de 2023

Taekwondo nos Jogos Pan-Americanos de 2023 - Qualificação


An Pleurostachys douglasii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Charles Baron Clarke. An Pleurostachys douglasii in nahilalakip ha genus nga Pleurostachys, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pleurostachys

Pleurostachys douglasii


Urnehoved Tingsted er en mindepark ved Hærvejen øst for Bolderslev i Sønderjylland anlagt 1947. Det oprindelige tingsteds præcise beliggenhed kendes ikke, men det har sandsynligvis været i nærheden. Stedet var indtil 1523 landsdelens landsting.

Mindeparken anvendes til folkemøder, blandt andet Grundlovsdag.

Begivenheder på  det historiske tingsted
 1074 Svend Estridsen holder ting
 1134 Harald Kesja kongekåres
 1137 Ifølge Saxo bliver Erik Emune "dræbt på tinge"
 1183 Knud Valdemarsøn kongekåres
 1523 Christian 2. hyldes

Genforeningssten
Blandt stenene er der en til minde om Genforeningen i 1920 med indskriften "Vi stemte os hjem 1920".

Noter

Aabenraa Kommunes geografi
Historiske domstole og retter
Retshistorie i middelalderen

Urnehoved Tingsted


Salamura, şu anlama gelebilir:

 Salamura (su)
 Salamura (fermantasyon yöntemi)
 Salamura (yemek)
 Salamura (Piklaj)

Ayrıca bakınız
 Saramură

Salamura


John Richard Jefferies () a fost un scriitor englez de literatură despre natură, remarcat pentru reprezentările sale asupra vieții rurale engleze în eseuri, cărți de istorie naturală și romane. Copilăria sa într-o mică fermă din Wiltshire a avut o influență mare asupra lui și i-a oferit fundalul tuturor lucrărilor sale majore de ficțiune.

Scrierile lui Jefferies includ o diversitate de genuri și subiecte, printre care Bevis (1882), o carte clasică pentru copii și After London (1885), o lucrare timpurie de science-fiction. În cea mai mare parte a vieții sale de adult, el a suferit de tuberculoză, iar luptele sale cu boala și sărăcia au influențat  scrisul său. Jefferies a apreciat și a cultivat o intensitate a sentimentului în experiența sa despre lumea din jurul său, lucru pe care îl descrie în detaliu în Povestea inimii mele (The Story of My Heart, 1883). Această lucrare, o prezentare introspectivă a gândurilor și sentimentelor sale asupra lumii, i-a câștigat reputația de natură mistică în acea vreme. Dar succesul său în transmiterea conștientizării naturii și a oamenilor din ea, atât în ficțiunea sa, cât și în colecțiile de eseuri precum The Amateur Poacher (1879) și Round About a Great Estate (1880), i-a adus cei mai mulți admiratori. Walter Besant a scris despre reacția sa la prima citire a lui Jefferies: "De ce oare, trebuie să fi fost orbi toată viața, aici au avut loc cele mai minunate lucruri posibile chiar sub nasurile noastre, dar nu le-am văzut".

Note

Nașteri în 1848
Decese în 1887
Englezi din secolul al XIX-lea
Scriitori englezi de literatură științifico-fantastică

Richard Jefferies


Wierzchucino ( Wierschutzin, kaschubisch  Wierzchùcëno) ist ein Dorf im Powiat Pucki (Putzig) der polnischen Woiwodschaft Pommern. Es ist der Landgemeinde Krokowa zugeordnet.

Geographische Lage
Der Ort liegt im äußersten östlichen Winkel Hinterpommerns, etwa 29 Kilometer östlich der Stadt Leba (Łeba), 32 Kilometer nordöstlich der Stadt Lauenburg i. Pom. (Lębork), zwei Kilometer westlich des Zarnowitzer Sees und fünf Kilometer südlich der Ostsee.

Geschichte

Überlieferte Formen des Ortsnamens sind Virchocino (1257), Wirchenzin (1606), Wierszchuzin (1784) und  Wierzchucin (1866–1910). Im 18. Jahrhundert befand sich Wierschutzin im Besitz des Zisterzienser-Nonnenklosters Zarnowitz im benachbarten Ort Zarnowitz in Westpreußen, dem das Dorf bereits seit 1257 gehört hatte; es hatte es in Belgard von Swantopolk II.  mit Zustimmung des Herzogs Ratibor von Pomerellen geschenkt bekommen. Während der Herrschaft des Deutschen Ordens in der Region, die 1309 begann, gehörte das Dorf zur Voigtei Lewinburg. Um 1784 gab es in dem Dorf ein Vorwerk, eine Wassermühle, zwölf Bauern, vier Kossäten, ein Wirtshaus und insgesamt 31 Haushaltungen.

Bis 1945 war Wierschutzin Sitz des Amtsbezirks Wierschutzin im Landkreis Lauenburg i. Pom., Regierungsbezirk Köslin  der Provinz Pommern des Deutschen Reichs. Zum Amtsbezirk Wierschutzin gehörten zwei Gemeinden:
 Schlochow
 Wierschutzin

Gegen Ende des Zweiten Weltkriegs wurde Wierschutzin im Frühjahr 1945 von der Roten Armee besetzt. Bald darauf wurde Wierschutzin zusammen mit ganz Hinterpommern und Westpreußen unter polnische Verwaltung gestellt. Daraufhin setzte in Wierschutzin die Zuwanderung polnischer Zivilisten ein. Wierschutzin erhielt den neupolnischen Namen Wierzchucino. In der darauf folgenden Zeit wurden die Einwohner größtenteils vertrieben.

Die Ortschaft wurde dem Powiat Pucki (Kreis Putzig) zugeordnet.

Bevölkerungsentwicklung

Kirchspiel
Die Bevölkerung von Wierschutzin war zu etwa zwei Dritteln römisch-katholischer Konfession. Vor 1945 befand sich im Dorf ein katholisches Pfarramt, das auch für eine Reihe umliegender Ortschaften zuständig war.

Persönlichkeiten
 Rudolf Deckert (1926–2008), deutscher Konteradmiral der Bundesmarine

Literatur
 Franz Schultz: Geschichte des Kreises Lauenburg in Pommern. 1912, S 448–449.

Weblinks

 Gunthard Stübs und Pommersche Forschungsgemeinschaft: Die Gemeinde  Wierschutzin im ehemaligen Kreis Lauenburg in Pommern (2011).

Fußnoten

Ort in Pommern
Ort der Woiwodschaft Pommern
Gmina Krokowa

Wierzchucino


Desapego (en noruego, Løsrivelse) o Separación es una pintura del pintor noruego Edvard Munch de 1896. La imagen se exhibe en el Museo Munch, en Oslo. Pertenece al friso de la vida de Munch y muestra la separación de una pareja en un paisaje de playa. Munch también reprodujo el tema en dos litografías del mismo año y en tres bocetos pintados de 1893, 1894 y 1906/07. Estrechamente relacionado está el motivo de  Atracción (en noruego, Tiltrekning), que Munch también desarrolló en varias imágenes y técnicas. En ambos motivos, la conexión entre la pareja está simbolizada por el largo cabello de la mujer envuelto alrededor del hombre.

Descripción
Según Frank Høifødt, la composición de Desapego es muy simple y directa. La atención se centra en dos figuras: en la mitad derecha de la imagen, una joven rubia con un largo vestido blanco avanza hacia el mar en una pose casi solemne. No tiene rasgos faciales, lo que le da un aspecto etéreo e idealizado. En la mitad izquierda de la imagen, alejado de la mujer y frente al tronco de un árbol, se encuentra un hombre vestido de negro con el rostro verdoso. Su postura es encorvada, su cabeza inclinada con los ojos cerrados, su mano derecha agarra el pecho cerca del corazón. El tono rojo sangre de una planta que crece delante de sus pies también se puede ver en el contorno de la mano, dando la impresión de que el corazón del hombre está sangrando. El cabello rubio de la mujer forma largas líneas horizontales que llegan hasta el hombre y rodean su cabeza y pecho. En contraste con la vista de perfil de la mujer, el hombre se vuelve hacia el espectador, por así decirlo representa el contacto entre él y la imagen.

Los colores dividen la imagen en áreas separadas e independientes. Están delimitados por líneas finas. Las pinceladas se aplicaron muy finamente sobre un lienzo sin preparar, lo que conduce a una baja intensidad de color y una superficie mate a través de la cual el tejido del lienzo permanece visible. Los tonos de color tenues están dominados por la sombra violeta elegíaca que emana del cielo y el mar. Las figuras masculina y femenina están separadas entre sí por la línea de playa que corta la imagen verticalmente; pertenecen, por así decirlo, a mundos diferentes. El amplio arco de la costa se conecta con la figura femenina igualmente brillante para formar una unidad, simbolizando así una conexión entre la mujer y el paisaje.

Interpretación

Amante abandonado
Las distintas etapas de la relación entre hombre y mujer atraviesan la obra de Munch, que para él se convierte en el prototipo del encuentro entre personas. Incluso en la atracción erótica temprana, los celos, la separación y el dolor siempre se trazan en la visión sobre ello del artista, y Munch experimenta estas sensaciones principalmente desde el punto de vista del hombre. Entonces, incluso en Desapego, solo el hombre siente el dolor de la separación, tan fuerte que su corazón está herido, simbolizado por el color rojo sangre de la mano y la planta correspondiente a sus pies. En contraste con el hombre que sufre, la mujer está idealizada, como si fuera la princesa de un cuento de hadas. El paisaje también se simplifica a formas arquetípicas, lo que le da a toda la escena una atmósfera irreal y onírica. Frank Høifødt se pregunta si el hombre podría no sufrir por el hecho de que fue abandonado por una mujer específica, sino que ha tenido que despedirse de su ilusión ideal, de la feminidad pura.

El mismo Munch escribió en sus notas: "Una oscuridad de un color púrpura oscuro cayó sobre la tierra - […] Ella se había sentado a mi lado - había apoyado su cabeza sobre la mía - el cabello rojo sangre se había enrollado a mi alrededor. Se había envuelto a mi alrededor como serpientes rojo sangre - sus hilos más finos estaban atrapados en mi corazón - [...] lentamente se movía hacia el mar - más y más lejos - entonces sucedió algo extraño - sentí hilos invisibles entre nosotros - Sentí que fibras invisibles de su cabello se entrelazaban a mi alrededor, y así, cuando desapareció por completo sobre el mar, sentí cómo me dolía, me sangraba el corazón, porque las fibras no se podían cortar ". Uwe M. Schneede señala que Munch no interpretó sus imágenes en dichos textos, pero que registró sentimientos de experiencias y fantasías que luego se convirtieron en el detonante de las imágenes.

Artista creativo
Según Reinhold Heller, el hombre que toca su corazón sangrante no solo representa al amante abandonado, sino también al artista, cuyo arte es "su propia sangre", "que gotea sobre suelo fértil adoptando la forma de una planta sangrante". También para Arne Eggum, la flor que brota de la sangre es "el símbolo del nacimiento de la obra de arte", que la mujer puede coger y (en la litografía del motivo) arrojar al mar. Heller, por otro lado, ve "otra metáfora pictórica de la vida y el arte" en el mar mismo, que se basaría en la descripción del Dios Creador como un mar ilimitado en el Zohar, que extrae materia de las profundidades mientras alimenta su espíritu en lo alto. En este sentido, interpreta el motivo como un signo del giro general de Munch hacia el misticismo.

Munch formuló la máxima artística: "No creo en el arte que no se desarrolle necesariamente a partir del impulso del corazón por revelarse. Todo el arte, la literatura y la música deben haber sido creados con pasión. El arte es el alma de una persona."  Munch también usó la flor de sangre como símbolo de su arte en otras obras, por ejemplo en el dibujo a tinta Flor del dolor, una ilustración para la portada de una edición especial de Strindberg de la revista Quickborn.Aunque la mujer en Desapego obviamente abandona al hombre y, por lo tanto, se convierte en el detonante de su dolor, su largo cabello dorado se envuelve alrededor de su cabeza y pecho y, por lo tanto, indica una conexión. Para Arne Eggum se trataba incluso de "la herida del corazón del hombre", "que sangra como una herida abierta. Con la fuerza de su cabello, ella lo sigue atando a ella."  Se convierte en un símbolo del estado mental del hombre. El crítico de arte contemporáneo Franz Servaes lo expresó: "Una hebra se ha soltado y va como una cuerda de plomo desde la cabeza de la mujer hacia él, se enrolla alrededor de su cuello, cae sobre su pecho, crece firmemente en su corazón con mil raíces. Está indisolublemente atado a la mujer que huye por medio de bucles de cabello rubio dorado. En vano pone su mano sobre el corazón espasmódico."

En sus obras, Munch estiliza repetidamente el cabello largo de las mujeres como símbolo del poder y la fuerza femeninos, así como como una conexión energética entre los sexos. En cierto sentido, es una "plantilla para lo femenino por excelencia" y representa todo lo que era atractivo y fatal para Munch sobre el género femenino. Por ejemplo, el cabello rojo brillante de una mujer en Vampiro llega como tentáculos a la cabeza de un hombre sumisamente agachado. En la litografía Cabeza de hombre en cabello de mujer, envuelve la cabeza de un hombre en posición inferior en los mechones rojos de la mujer de perfil arriba. Munch repitió el motivo en 1903 con un doble retrato de la música inglesa Eva Mudocci, su amante en ese momento, y él mismo. Mientras la mujer inclina la cabeza hacia un lado y sonríe feliz, el hombre, rodeado de su cabello, muestra un rictus de mal humor. Munch nombró a la imagen Salomé por la obra de teatro del mismo nombre de Oscar Wilde, en la que la princesa obtiene la cabeza del hombre santo que la rechaza. Este título provocó una pelea entre Mudocci y el pintor.

Contexto
El motivo se remonta al cuadro Esfinge (también La mujer en tres etapas) pintado en 1894, en el que ya se puede ver a la joven rubia de perfil, vestida de  blanco ante el mar y al hombre de negro que se aparta a la sombra del bosque. Sin embargo, Munch ha eliminado las dos figuras femeninas centrales. El "hombre melancólico" es una figura en que Munch se centra desde 1892, como en Melancolía y Desesperación. En esta pose, a menudo retrataba a su amigo Jappe Nilssen, quien le servía de figura para identificarse con sus propios sentimientos.Ya en 1893 creó una primera versión en acuarela del motivo de una primera pintura al óleo en Berlín en 1894 mientras trabajaba para el friso de la vida, en ese momento todavía una serie sobre el desarrollo del amor desde la primera atracción hasta el dolor de la separación. La primera versión de la pintura solo se conserva en estado dañado. Fue pintada varias veces, pero para Arne Eggum todavía irradia la "belleza de una ruina". En dibujos de 1895, Munch vinculó el motivo de Desapego con los de Melancolía, Salomé y Cabeza de hombre en cabello de mujer . Podrían haber sido pensadas como ilustraciones para el libro de poemas de Charles Baudelaire Las flores del mal.En 1896, durante una estancia en París, Munch crea sus primeros grabados en madera en los que recurre al simbolismo ornamental bidimensional. En esta época también se crearon dos xilografías basadas en el motivo de Desapego, la segunda de las cuales, al igual que el cuadro de 1896, reflejaba la disposición de las figuras previamente elegida. En particular, la gran similitud entre Separación I  la pintura del mismo año sugiere que las dos obras fueron creadas al mismo tiempo. El primer trabajo le recuerda a Frank Høifødt las ilustraciones contemporáneas del Art Nouveau. La mujer sostiene una flor en la mano, detalle que también se da en la Mujer en tres etapas, pero que ha sido omitido en la versión en cuadro de Desapego. El segundo grabado acerca a la pareja y también más cerca de la superficie del cuadro, una diadema con pedrería y un vestido estampado de flores dan a la mujer más independencia que en el cuadro. Su palidez traslúcida recuerda a La niña enferma. Las manchas rojas en la impresión coloreada a mano expresan el "corazón sangrante" del hombre con aún más fuerza.En conexión directa con el motivo de Desapego, se ve el de Atracción. Jürgen Schultze describe los dos motivos como "contrapartes, cada uno representando el tema con dos cabezas enfrentadas o enfrentadas entre sí sobre un fondo de paisaje. "  Las dos litografías creadas en 1896 (como los dos grabados de 1895 titulados Atracción I y Atracción II) usan el mismo significado simbólico del cabello de las mujeres que la pintura Ojo a ojo, que se creó alrededor del cambio de siglo. Arne Eggum también reconoce técnicas idénticas en las litografías para Desapego y Atracción . Mientras que las primeras versiones se crearon utilizando una técnica más simple con tinta litográfica, las segundas versiones están elaboradas con más precisión utilizando plumas litográficas y papel de transferencia. Además, la sección se acerca a las figuras.En la década siguiente, Munch sólo volvió brevemente a Desapego y Atracción. Diez años después de la pintura y las litografías de 1896, retoma el tema de Desapego en un cuadro al temple en el que sólo se insinúa la figura femenina. En 1908 creó una pintura de pequeño formato con el motivo de Atracción.

Bibliografía

 Arne Eggum : Desapego. En: Edvard Munch. Amor, miedo, muerte. Kunsthalle Bielefeld, Bielefeld 1980, DNB 209939842, págs. 87-99.
 Reinhold Heller: Edvard Munch. Vida y obra. Prestel, Munich 1993, ISBN 3-7913-1301-0, págs. 85-86.
 Frank Høifødt: Separación. En: Mara-Helen Wood (ed. ): Edvard Munch. El friso de la vida. Galería Nacional de Londres, Londres 1992, ISBN 1-85709-015-2, págs. 84-85.
 Jürgen Schultze: Separación, hacia 1896. En: Edvard Munch. Museum Folkwang, Essen 1988, sin ISBN, cat.45.

Referencias

Cuadros de 1896
Cuadros de Edvard Munch

Desapego (Munch)


O tufão Nanmadol, conhecido nas Filipinas como tufão Mina, foi o ciclone tropical mais forte em 2011 a atingir as Filipinas e também o segundo ciclone tropical mais intenso do mundo em 2011, e o primeiro do ano a impactar diretamente Taiwan. Tornando-se a décima primeira tempestade nomeada, a sétima tempestade tropical severa e o quarto tufão da temporada de tufões no Pacífico de 2011, o Nanmadol fez um total de três landfalls matando 26 e causando danos generalizados no valor de US$ . A área de baixa pressão que estava prestes a se tornar Nanmadol formou-se em 19 de agosto. Ele derivou para o norte e se tornou uma depressão tropical em 21 de agosto, uma tempestade tropical em 23 de agosto e um tufão na mesma noite. Nanmadol atingiu o pico de força com ventos de  (dez minutos sustentados) e  (um minuto sustentado) ameaçando as Filipinas com fortes chuvas e inundações repentinas.

Os filipinos foram alertados sobre ondas altas, ventos fortes e chuvas muito fortes no fim de semana com sinal de tempestade 4 levantado em partes da Nação. Lá, fortes ventos derrubaram árvores, linhas de energia e comunicação, provocando quedas de energia nas províncias de Cagaiã e Isabela. Os rios transbordaram ao receber toneladas de água da chuva, transbordando pelo menos seis pontes nas duas províncias. O tufão quase não se moveu em 24 horas, trazendo chuvas implacáveis ao arquipélago, causando o colapso do muro de contenção do lixão de Baguio. Além disso, as principais linhas de energia do país foram derrubadas, causando falhas totais de energia em Benguet, Cagaiã, Apayao, Kalinga e nas províncias montanhosas.

História meteorológica

No final de 19 de agosto, uma área de baixa pressão se desenvolveu ao norte de Palau. No início do dia 20 de agosto, o sistema tornou-se mais organizado e desenvolveu um centro de circulação de baixo nível. O sistema então virou para o norte e continuou a derivar para o norte até 21 de agosto, quando a Agência Meteorológica do Japão (JMA) atualizou a área de baixa pressão para uma depressão tropical a leste das Filipinas. O Joint Typhoon Warning Center (JTWC) também emitiu um Alerta de Formação de Ciclone Tropical (TCFA) sobre o sistema, informando que o sistema estava tornando-se melhor organizado. Mais tarde naquele dia, a Administração de Serviços Atmosféricos, Geofísicos e Astronômicos das Filipinas (PAGASA) começou a monitorar o sistema como uma depressão tropical e o nomeou Mina. No final de 22 de agosto, o sistema tornou-se mais bem organizado, levando o JTWC a iniciar avisos sobre o sistema, designando-o 14W.

Em 23 de agosto, o JMA atualizou 14W para uma tempestade tropical, nomeando-a Nanmadol. Durante a noite, o sistema continuou a se intensificar e no início de 24 de agosto, o JMA transformou Nanmadol em uma forte tempestade tropical. Mais tarde naquele dia, as bandas convectivas melhoraram e Nanmadol desenvolveu uma característica semelhante a um olho. Como resultado, Nanmadol continuou a intensificar-se rapidamente e tornou-se um tufão, por volta da meia-noite daquele dia. O JTWC originalmente antecipou um efeito Fujiwara de Nanmadol em Talas, um ciclone tropical mais fraco a leste de Nanmadol. No entanto, os dois ciclones se afastaram um do outro com pelo menos  de distância entre eles. Isso levou o JTWC a mudar sua previsão no sistema, de virar para o leste e interagir com Talas, para se mover para o oeste e atingir as Filipinas. Em 26 de agosto, Nanmadol atingiu o pico de força com ventos de  (dez minutos sustentados) e  (um minuto sustentado) alcançando o status de Categoria 5 no SSHS. O tufão desenvolveu um grande olho com um diâmetro de  com bandas convectivas profundas altamente simétricas envolvidas.

Nanmadol continuou para noroeste e atingiu a costa em Gonzaga, Cagayan, Filipinas, com ventos fortes de mais de . Depois de interagir com a terra, o olho de Nanmadol ficou cheio de nuvens e a parede do olho no semicírculo norte foi corroída, causando o enfraquecimento do sistema. No entanto, o tufão manteve bandas convectivas fortemente curvas e convecção central por muito tempo após atingir terra. O tufão manteve um escoamento favorável de nível superior, embora localizado em uma cordilheira subtropical de nível médio. À medida que Nanmadol começou a se afastar de Lução, o olho tornou-se mais evidente e a convecção central tornou-se consolidada com bandas curvas. No entanto, o tufão não manteve isso por muito tempo. Nanmadol não conseguiu recuperar muito bem da interação com a terra e começou a enfraquecer à medida que o topo das nuvens estava aquecendo e o olho estava sendo preenchido com nuvens novamente. Durante as primeiras horas de 28 de agosto, Nanmadol lutou para se fortalecer após passar pelas Ilhas Babuyan. O olho ficou completamente nublado e as bandas de chuva mais externas cruzaram Taiwan. Isso levou o JMA a rebaixar Nanmadol para uma tempestade tropical severa. Mais tarde naquele dia, a convecção central começou a diminuir à medida que o sistema se aproximava do sul de Taiwan. Naquela época, estava localizada a aproximadamente  ao sul de Taipé na periferia de uma cordilheira subtropical de nível médio. Nanmadol continuou a enfraquecer à medida que se aproximava de Taiwan e os ventos diminuíram rapidamente para menos de  (um minuto sustentado), tornando Nanmadol um tufão mínimo no SSHS. Ele manteve uma parede de olho mal definida ao sul com bandas convectivas envolvidas no centro cheio de nuvens.

No final de 28 de agosto, Nanmadol fez o segundo landfall sobre a cidade de Dawu no condado de Taitung, Taiwan e começou a enfraquecer. Após uma tremenda explosão de convecção no sul de Taiwan, a interação terrestre enfraqueceu severamente o sistema. Uma forte crista subtropical em direção ao nordeste da tempestade começou a empurrar Nanmadol para o noroeste em um ritmo cada vez mais rápido. Logo, Nanmadol acelerou em direção ao noroeste e entrou no Estreito de Taiwan, com bandas convectivas fragmentadas envoltas em um centro adequadamente definido. A passagem por terra enfraqueceu o sistema rapidamente, levando o JTWC a rebaixar Nanmadol para uma tempestade tropical com ventos abaixo de . Eventualmente, a JMA também rebaixou Nanmadol para uma tempestade tropical com ventos abaixo de . Naquela época, estava localizado a oeste de Tainan, Taiwan com  ventos de  para o nordeste e  em direção ao sudoeste.

Em 30 de agosto, Nanmadol diminuiu a velocidade e ficou quase estacionário. O centro de circulação de baixo nível ficou exposto e as bandas convectivas curvas moveram-se para o sul do sistema. Logo começou a experimentar forte cisalhamento do vento e enfraquecimento contínuo. O cisalhamento empurrou a convecção para aproximadamente  ao sul do LLCC. O sistema também acelerou em direção à China a  e enfraqueceu para uma tempestade tropical mínima. Após seu terceiro pouso em Fuquiém, na China, Nanmadol enfraqueceu rapidamente, levando o JTWC e o JMA a emitir seus avisos finais sobre o sistema.

Preparações

Filipinas

Em 25 de agosto, os residentes do norte das Filipinas começaram a se preparar para Nanmadol, quando o governo filipino os avisou sobre fortes chuvas e inundações repentinas depois que o tufão em movimento lento atingiu a costa. No dia seguinte, quando Nanmadol se tornou perigosamente forte, o sinal de alerta de tempestade 3 foi levantado sobre as províncias de Isabela e Cagayan, incluindo as Ilhas Babuyan. Os moradores foram alertados sobre ondas altas, ventos fortes e chuvas muito fortes no fim de semana. Além disso, as pessoas que vivem em áreas baixas foram instruídas a se preparar para enchentes e deslizamentos de terra. O Departamento de Saúde das Filipinas emitiu um alerta branco para seus subordinados ao longo do caminho de Nanmadol, ordenando-lhes que estocassem remédios e suprimentos para que as vítimas não precisassem comprá-los no momento da necessidade.

Como Nanmadol continuou a se intensificar rapidamente, o sinal de tempestade foi atualizado para 4 em algumas partes de Cagayan. Rapidamente, a Polícia Nacional das Filipinas foi totalmente ativada quando Nanmadol se intensificou ao se aproximar da costa nordeste das Filipinas. O PNP foi ordenado a estar em estreita coordenação com as Forças Armadas das Filipinas e o Gabinete de Defesa Civil. Além disso, a Administração de Serviços Atmosféricos, Geofísicos e Astronômicos das Filipinas informou que, embora Nanmadol estivesse se intensificando rapidamente, não eram mais esperadas chuvas fortes. O PAGASA disse que, ao contrário de Ketsana em 2009, Nanmadol carregou menos água da chuva e despejaria menos chuva quando comparado a Ketsana. Em 27 de agosto, vários voos foram cancelados quando o tufão se aproximou inesperadamente das Filipinas. Várias embarcações marítimas também foram alertadas sobre as condições do mar muito agitadas no fim de semana.

Taiwan
Em 26 de agosto, o Central Weather Bureau emitiu um alerta marítimo, pois não esperava mais um efeito Fujiwhara, que poderia afastar Nanmadol de Taiwan. Previa-se que Nanmadol varreria a costa leste de Taiwan. Todos os navios que passam pelo Canal Bashi foram avisados para se manterem atualizados sobre o tufão. Além disso, os residentes de Taiwan foram avisados sobre possíveis chuvas fortes e ventos fortes a partir de segunda-feira, 29 de agosto.

Em 27 de agosto, o Centro Central de Operações de Emergência de Taiwan anunciou que estava totalmente preparado para qualquer tipo de contingência desencadeada pelo tufão. Além disso, a polícia de Hualien montou um bloqueio para impedir que as pessoas se aproximassem da praia onde foram detectadas ondas altas. Além disso, os residentes dos condados de Pingtung e Taitung foram convidados a se preparar para chuvas torrenciais e ventos fortes. O Partido Democrático Progressista da Oposição adiou sua reunião do congresso nacional para a segurança dos membros do partido e para permitir que seus trabalhadores se concentrassem no trabalho de socorro ao tufão.

Em 28 de agosto, Ma Ying-jeou, o presidente de Taiwan ordenou a evacuação de milhares de pessoas de áreas vulneráveis, dizendo que um tufão lento poderia resultar em mais danos e baixas do que o normal. O Ministério da Defesa de Taiwan mobilizou cerca de  soldados para estarem prontos para ajudar o maior número possível de pessoas quando o tufão chegar. Os soldados estavam de posse de geradores portáteis de energia, bombas d'água e veículos de assalto anfíbios.

Em 29 de agosto, escritórios e escolas foram fechados e um alerta amarelo, o segundo mais baixo no sistema de alerta de tempestade de quatro níveis do país, foi emitido pelo National Marine Environmental Forecasting Center. Além disso, a Administração Ferroviária de Taiwan interrompeu os serviços na Linha South-Link com medo de que fortes chuvas pudessem provocar deslizamentos de terra e causar acidentes ferroviários. A Direção-Geral de Estradas fechou a estrada de Suhua dizendo que a área através da qual a estrada foi construída é mais propensa a deslizamentos de terra durante os tufões .

China
Depois que Nanmadol deixou a nação insular de Taiwan e entrou no estreito de Taiwan, as autoridades locais começaram a chamar de volta vários milhares de navios, informando-os sobre a forte chuva que o tufão estava derramando. Os departamentos de assuntos marítimos das cidades de Fuzhou, Putian, Quanzhou, Xiamen e Zhangzhou ativaram o alerta vermelho, o nível mais alto na escala chinesa, ordenando que todos os navios retornassem ao porto o mais rápido possível. Espera-se que a tempestade traga fortes chuvas torrenciais e inundações repentinas quando atingir a parte sul da província de Fujian. Para o seguro de segurança, os trens-bala ao longo das linhas ferroviárias de alta velocidade Wenzhou-Fuzhou e Fuzhou-Xiamen foram ordenados a operar lentamente ou suspender os serviços completamente se o sistema de vigilância detectar algum perigo. Além disso, a rota marítima que liga Xiamen, na província de Fujian, no leste da China, e Kinmen (Quemoy), em Taiwan, foi fechada às 14h, horário local, quando a tempestade entrou no estreito. Os paredões originalmente construídos para resistir à forte tempestade de Nanmadol foram descobertos com várias rachaduras, cada uma medindo dois metros de comprimento ao longo da costa de Jinjiang, na vila de Weitou.

Impacto

Filipinas
Em 23 de agosto, as bandas de chuva do sistema causaram fortes chuvas na província de Zamboanga del Sur, nas Filipinas, provocando um deslizamento de terra. No entanto, ninguém foi relatado como morto ou ferido. Em 26 de agosto, o Conselho Nacional de Gestão e Redução do Risco de Desastres (NDRRMC) informou que um pescador desapareceu depois que moradores locais relataram que encontraram sua banca vazia. Naquele dia, o tufão gerou um tornado na província de Biliran, destruindo três prédios escolares. Nenhuma criança foi relatada como morta ou ferida.

Em 27 de agosto, Nanmadol atingiu a ponta norte do país, trazendo fortes chuvas, causando deslizamentos de terra. Nanmadol, o tufão mais forte a afetar as Filipinas em 2011, matou duas crianças em um deslizamento de terra e deixou dois pescadores desaparecidos. Mais tarde, o NDRRMC iniciou evacuações forçadas em algumas áreas da província de Cagayan depois que o sinal de alerta de tempestade 4 foi levantado. O olho do tufão passou sobre a cidade de Santa Ana com o acúmulo de chuva em 24 horas acima . O tufão também aumentou o fluxo de monções do sudoeste nas Filipinas, trazendo fortes chuvas e rajadas. Outro grande problema foi que o tufão desacelerou após o landfall e não se moveu muito em seis horas, deixando a metade norte do país em perigo por um longo período de tempo. Cerca de treze famílias foram evacuadas da província de Isabela, atingida anteriormente pelo tufão, pois os governantes ordenaram aos funcionários da barragem que liberassem água se as condições piorassem na barragem de Magat. Os fortes ventos de Nanmadol derrubaram árvores, linhas de energia e comunicação, provocando quedas de energia nas províncias de Cagayan e Isabela. Além disso, o sistema gerou outro tornado que destruiu cerca de 18 casas na província de Ilocos Norte. Os rios transbordaram ao receber toneladas de água da chuva, transbordando pelo menos seis pontes nas duas províncias. Outro deslizamento de terra na região da Cordilheira bloqueou estradas em forma de zigue-zague situadas entre montanhas. No final do dia, o NDRRMC relatou que, até então, Nanmadol matou 6, feriu 7 e deixou mais 6 desaparecidos. Eles também acrescentaram que várias cidades em Ilocos Norte foram completamente submersas pelas enchentes. Várias estradas nas províncias de Ilocos Sur, La Union e Pangasinan. O tufão quase não se moveu em 24 horas, trazendo chuvas implacáveis ao arquipélago, causando o colapso do muro de contenção do lixão de Baguio. Além disso, as principais linhas de energia do país foram derrubadas, causando falhas totais de energia nas províncias de Benguet, Cagayan, Apayao, Kalinga e Mountain.

Em 28 de agosto, o NDRRMC informou que o tufão deslocou um total de 108 788 pessoas, matando sete, ferindo dez e deixando mais seis desaparecidos. Um total de 93 casas foram danificadas, incluindo 16 totalmente destruídas. Um total de nove pontes e 28 estradas permaneceram intransitáveis devido à inundação. A energia foi restaurada em muitas províncias, incluindo Isabela, as linhas de comunicação estavam funcionais. A única província que ficou sem energia foi Aurora. Em 29 de agosto, o NDRRMC aumentou ainda mais o número de mortos para 12, o número de feridos para 21 e o número de desaparecidos para 9. Eles acrescentaram que duas pessoas de Baguio e Benguet foram mortas em deslizamentos de terra atribuídos a Nanmadol. Em seu relatório, eles também mencionaram que o dano total à infraestrutura e à agricultura causado pelo Nanmadol foi de US$ 22.475.672. Mais tarde no mesmo dia, o NDRRMC informou que a energia foi restabelecida na província de Isabela. Além disso, continuou a aumentar o número de mortos, chegando a 16, e o número de desaparecidos em 8. O dano total à agricultura e infraestrutura também foi atualizado para US$ 23.748.522.

Em 30 de agosto, continuando os relatórios sequenciais após o tufão, o NDRRMC aumentou o número de mortos para 22; o número de feridos para 23 e o de desaparecidos para 12. Além disso, eles relataram que o número total de casas danificadas foi de 1.316 com 32 totalmente destruídas. O dano total à agricultura e infraestrutura também aumentou para US$ 26.119.801. Mais tarde, no mesmo dia, o NDRRMC aumentou ainda mais o número de mortos para 25; o número de feridos para 32 e rebaixou o número de desaparecidos para 7 relatando que 5 pescadores de Pangasinan foram resgatados. Além disso, eles incluíram que, após Nanmadol, um total de 47 incidentes, incluindo 14 inundações repentinas, 12 deslizamentos de terra, 8 tornados, 6 acidentes marítimos, 1 acidente veicular, 4 estruturas desmoronadas, 1 queda de raio e 1 erosão do solo foram monitorados. Continuando os relatórios situacionais diários, o NDRRMC em 1º de setembro aumentou o número de mortos para 29, o número de feridos para 37 e rebaixou o número de desaparecidos para 5. Eles também aumentaram o dano total de Nanmadol à agricultura e infraestrutura para US$ 33.158.317.

Em 2 de setembro, Benguet e Baguio foram declarados em estado de calamidade pelo NDRRMC. Além disso, a Secretaria Municipal de Saúde de Dagupan realizou uma pesquisa em sua área de responsabilidade para verificar se houve aumento de doenças transmitidas por enchentes. O NDRRMC confirmou mais mortes, aumentando o número para 33, e o número de desaparecidos para 8 e o custo total dos danos à agricultura e infraestrutura para US$ 33.711.271. Após uma reanálise completa, o número de mortos foi aumentado para 35 e o dano foi estimado em US $ 34.521.216. As perdas econômicas totais nas Filipinas foram estimadas em Php 40,9 bilhões (US$ 907,9 milhões).

Sinal público de alerta de tempestade mais alto

Taiwan

Quando Nanmadol atingiu a costa de Taiwan, ele despejou chuvas muito fortes sobre o país. Cerca  de chuva foi despejado no condado de Hualien ;  em Hengchun, condado de Pingtung ;  no condado de Taitung ;  em Pinglin, Nova Taipei ;  em Kaohsiung ; e  em Taiping Mountain, Yilan County. As fortes chuvas torrenciais logo provocaram inundações na altura do joelho em vários locais do país. Vários milhares de pessoas foram evacuadas por precaução, quando Nanmadol, o primeiro tufão a impactar diretamente Taiwan desde o tufão Fanapi em 2010, atingiu a costa. O Conselho de Agricultura logo emitiu um alerta vermelho para seis áreas ribeirinhas alertando as pessoas que correm alto risco de deslizamentos de terra após fortes chuvas torrenciais despejadas pelo tufão. As primeiras estimativas de danos à agricultura foram de US$ 344.790, sendo as bananas as mais atingidas, sustentando perdas de mais de NT$ 3 milhões. A tempestade começou a ceifar vidas mais tarde naquele dia, quando os destroços atribuídos à tempestade atingiram um motociclista, matando-o quase instantaneamente. Cerca de 30.000 residências no sul e leste de Taiwan não têm eletricidade, 8.000 pessoas foram evacuadas e várias estradas e pontes foram fechadas devido às fortes chuvas.

Mesmo muito tempo depois que Nanmadol deixou Taiwan, fortes chuvas continuaram a castigar o país. Várias partes do país viram chuvas de mais de um metro e 1,5 metro, com o condado de Pingtung sendo o mais atingido de todos. As perdas econômicas totais para a nação foram estimadas em NT$ 75,5 milhões (US$ 2,6 milhões). O município de Hengchun foi completamente inundado pelas enchentes após fortes chuvas torrenciais de Nanmadol. A chuva era tão forte que um morador disse: "Nunca vi tanta água em todos os meus 60 anos". Em 30 de agosto, a Eqecat informou que o total de perdas econômicas seguradas causadas pelo Nanmadol em Taiwan poderia exceder US$ 500 milhões.

China
Nanmadol atingiu a China como um ciclone tropical fraco, trazendo fortes chuvas, levando as autoridades locais a emitir alertas de inundação e deslizamento de terra. Além disso, uma repórter na China literalmente escapou da morte depois que uma versão extraordinariamente grande da maré do rio Qiantang (conhecida localmente como o "Dragão de Prata") amplificada pela tempestade de Nanmadol surgiu atrás dela durante uma reportagem ao vivo. O sustento de milhares de pescadores corria o risco de ser destruído. As evacuações estavam sendo realizadas com os residentes locais sendo levados para áreas mais altas. Em 31 de agosto, as autoridades da China informaram que as perdas econômicas totais causadas pelo Nanmadol na China foram de mais de 44 milhões de yuans (US$ 6,9 milhões), pois a tempestade destruiu 110 casas e mais de 138.000 pessoas foram evacuadas. Na cidade de Putian, Nanmadol matou duas pessoas, deixando quatro desaparecidas após fortes chuvas torrenciais atribuídas à tempestade. Os trens-bala foram retardados ou parados após os graves danos causados pelos restos de Nanmadol na província de Fujian. Além disso, a maré alta astronômica coincidiu com a tempestade de Nanmadol, trazendo marés altas incomuns, o que resultou no aumento da probabilidade de inundações costeiras.

Em 1 de setembro, a agência de notícias estatal chinesa Xinhua informou que a tempestade causou perdas econômicas diretas de 130 milhões de yuans ou US$ 20.354.807, com duas mortes, vinte feridos e seis desaparecidos na província de Fujian. Na província de Zhejiang, as chuvas torrenciais perturbaram a vida de 65.600 pessoas, com 160 casas derrubadas e 4.600 hectares de plantações destruídas, causando uma perda econômica direta de 532 milhões de yuans (US$ 83,13 milhões).

Consequências

Taiwan
Em 31 de agosto, o presidente Ma Ying-jeou visitou o condado de Pingtung, o condado mais atingido, para verificar as vítimas evacuadas. Ao contrário de Morakot em 2009, Nanmadol foi muito bem previsto e milhares de vidas foram salvas.

Aposentadoria
Devido à quantidade extremamente alta de danos que a tempestade causou nas Filipinas, o PAGASA anunciou que o nome Mina seria retirado de suas listas de nomes de ciclones tropicais. Em junho de 2012, a PAGASA escolheu o nome Marilyn para substituir Mina na temporada de tufões do Pacífico de 2015.

Ver também

 Outras tempestades com o mesmo nome
 Temporada de tufões no Pacífico de 2011

 Tufão Morakot (2009)
 Tufão Fanapi

Referências

Ligações externas

 Informações gerais da JMA sobre o tufão Nanmadol (1111) da Digital Typhoon
 Os melhores dados de trilha do JMA no tufão Nanmadol (1111)
 Os melhores dados de trilha RSMC da JMA (gráficos) no tufão Nanmadol (1111)
 Os melhores dados de rastreamento do RSMC da JMA (texto)
 Os melhores dados de trilha do JTWC    no Super Typhoon 14W (Nanmadol)
 14W. NANMADOL do Laboratório de Pesquisa Naval dos Estados Unidos

Temporada de tufões no Pacífico de 2011
Tufões
Tufões nas Filipinas
T

Tufão Nanmadol (2011)


TPB AFK: The Pirate Bay Away From Keyboard er en svensk dokumentar fra 2013 af Simon Klose. Filmen skildrer grundlæggerne af fildelningssiden The Pirate Bay.

Om filmen
Filmen TPB AFK begynder i 2008 og slutter i 2012. Biografpremieren på filmen fandt sted ved filmfestivalen i Berlin 8. februar 2013, og den blev samtidig frigivet til gratis download på The Pirate Bay og YouTube. Filmen er udgivet under en Creative Commons licens, hvilket betyder, at filmen kan distribueres frit, og en kortere version er tilgængelig således, at der kan foretages alternative redigeringer.

Referencer

Eksterne henvisninger

Svenske film fra 2013
Dokumentarfilm fra Sverige

TPB AFK