Roberto Carlos Braga Moreira (; born April 19, 1941) is a Brazilian singer-songwriter, also known as King of Latin Music or simply The King.

Most of his songs were written in partnership with his friend, singer and songwriter Erasmo Carlos (no relation). Roberto Carlos has sold over 70 million albums around the world. He is considered one of the most influential artists in Brazil, being cited as a source of inspiration by many artists and bands. His net worth is estimated at US$160 million.

Career

Childhood

Roberto Carlos Braga was born in Cachoeiro de Itapemirim, at the southern part of the Brazilian state of Espírito Santo. He is the fourth and last son of watchmaker Robertino Braga (March 27, 1896 – January 27, 1980) and seamstress Laura Moreira Braga (April 10, 1914 – April 17, 2010). The family lived in a modest home on top of a hill in the Nook neighbourhood. His siblings were Lauro Roberto Braga, Carlos Alberto Moreira Braga and Norminha. At age 6, during the feast of St Peter, the patron saint of Cachoeiro do Itapemirim, Roberto Carlos was hit by a steam locomotive and had to have his right leg amputated just below his knee. He still uses a prosthesis, but avoids talking about it.

As a child he learned to play the guitar and the piano – first with his mother and later at the Itapemirim Music Conservatory. At 9 years old, he performed for the first time at a children's show broadcast by Rádio Cachoeiro (he sang a bolero called "Mal Amor"). He won candies as the first prize. Years later, he recalled the occasion for the book Roberto Carlos Up Close, by Paulo Cesar de Araujo: "I was very nervous, yet very happy to be able to sing on the radio. I got a lot of candies, which was the prize for the kids who'd sing there. It was a beautiful day." He became a regular performer on that particular show.

1960s

Influenced by his idol Elvis Presley and the 1950s rock revolution, he rose to stardom as the main figure of the 1950s and 1960s musical movement known as Jovem Guarda (or Young Guard), which was a rip off from another TV Show. From the same name "Jovem Guarda" was the first manifestation of the Brazilian pop rock movement. Since then, Roberto Carlos has been called "O Rei" (the King).

When his first single and first LP (Louco por você, 1961) were commercial failures, Roberto Carlos was in danger of being fired from CBS in favor of , the first successful rock singer in Brazil. Nevertheless, Murilo was fired instead for clashing with musical director Evandro Ribeiro over repertoire and payment, opening up space for Roberto Carlos. During his first decade of recording, Roberto Carlos also starred in a few motion pictures directed by Roberto Farias, many of them inspired by the Beatles movies.

Jovem Guarda

Roberto Carlos insisted on investing time in young music, rock, and in 1962 released Splish Splash. With his friend Erasmo Carlos, Roberto recorded Portuguese versions of pop songs and wrote his own songs, such as  "Parei Na Contramão" which became a big hit. The following year the singer was back on the charts with the album É Proibido Fumar, in which, besides the title track, the highlight was the song "O Calhambeque". Thus was born the Jovem Guarda (TV Show).

Nationally known, Roberto Carlos began to host the Jovem Guarda TV program in 1965 at TV Record, along with Erasmo Carlos and Wanderléa. The program further popularized the pop rock movement in Brazil and established the singer, who became one of the first idols of the young Brazilian culture. Also in 1965, the albums Roberto Carlos Canta Para A Juventude – with hits "A Estoria do Homem Mau (Old Man Moses)," "Os Sete Cabeludos", "Eu Sou Fã Do Monoquini" and "Eu Não Quero Ver Você Triste" partnerships with Erasmo Carlos –and Jovem Guarda with the hits "Quero Que Vá Tudo Pro Inferno", "Lobo Mau", "O Feio" (Getúlio Cortes) and "Não É Papo Pra Mim" were released.

In 1966 Roberto Carlos presented the programs "Roberto Carlos à Noite", "Opus 7", "Jovem Guarda em Alta Tensão" e "Todos os Jovens do Mundo", at TV Record, all of them short-lived. That year would be marked by a fight that nearly ended the partnership between him and Erasmo. The reason for the split was a failure of production of the "Show in Si Monal ..." TV Record, which paid homage to Erasmo. The production was to present a pot-pourri of Erasmo's most famous compositions, including "Parei na Contramão" and "Quero Que Vá Tudo Pro Inferno". The controversy was created because of these songs were composed in partnership with Roberto Carlos, but the credits were given only to Erasmo. The two quarreled, and the partnership was suspended for more than one year. During this period, Roberto wrote "We There Yet?" and "Namoradinha de Um Amigo Meu" were released on the LP "Roberto Carlos" that year (the album still had the hits "Eu Te Darei O Céu", "Esqueça", "Negro Gato" (Getúlio Cortes) and "Nossa Canção" (Luiz Ayrão).

In 1967, the friendship between Roberto and Erasmo was shaken, though the two still presented – along with Wanderléa – the "Jovem Guarda" show on TV Record. Roberto wrote his own hits like "Como É Grande Meu Amor Por Você", "Corro Demais", "Quando" and "De vale tudo isso?", which would be released on the LP "Roberto Carlos em Ritmo de Aventura" soundtrack of movie with the same name, released the following year. The film was produced and directed by Roberto Farias and featured Roberto Carlos as protagonist, with José Lewgoy and Reginaldo Faria in the cast. The film became a box office success in the Brazilian cinema. With his many professional commitments, Roberto could not finish the lyrics for "Eu Sou Terrível", which was to be the starting soundtrack of the feature. He asked his former partner Erasmo Carlos, who helped finalize the lyrics. Thus, friendship and partnership between the two resumed. Later that year, Roberto Carlos had his first performances abroad, in Cannes (France) and participated in several Brazilian Pop Music festivals. He placed fifth with the song "Maria Carnaval e Cinzas" (Luís Carlos Paraná). Some people objected to the presence of a Jovem Guarda icon.

In 1968 the LP O Inimitável was released. A transition record in the singer's career, the album had influences in U.S. black music (soul / funk) and scored several hits, like "Se Você Pensa", "Eu Te Amo, Te Amo, Te Amo", "É Meu É Meu É Meu", "As Canções que você Fez Pra Mim" (all partnerships with Erasmo Carlos), "Ciúmes De Você" (Luiz Ayrão), and "Eu Não Vou Deixar Você Tão Só" (Marcos Antonio). Later that year, Roberto Carlos became the first and only Brazilian to win the Festival of San Remo (Italy), with the song "Canzone Per Te", Sergio Endrigo and Sergio Bardotti. The singer would change his style in 1969 and also stopped naming his albums. The album Roberto Carlos was marked by a greater romanticism instead of the traditional themes typical of the Jovem Guarda youth. Among the successes of this LP are "As Curvas da Estrada De Santos", "Sua Estupidez" and "As Flores do Jardim de Nossa Casa", all partnerships with Erasmo Carlos. Later that year, he starred in Roberto Carlos e o Diamante Cor-de-rosa, the second film directed by Roberto Farias and new success at the box office.

1970s and 80s

 The 1970 decade was marked by the end of the Jovem Guarda and the bolstering the prestige of Roberto Carlos as a romantic artist in Brazil and abroad (USA, Europe and Latin America). The singer became the artist who would sell the most albums in the country. Several of his songs were recorded by other artists such as Julio Iglesias, Caravelli and Ray Conniff. In 1970, the singer made a successful series of shows in Canecão. Later that year, he launched his annual album, which brought such hits as "Ana", "Veste A Roupa Meu Bem" and "Jesus Cristo", a song which also marked his approach to religion.

The following year, Roberto Carlos a 300 km Por Hora, the last movie starring the singer, was released also a great national success. Also in 1971, another album was released, featuring the hits "Detalhes," "Amada Amante", "Todos Estão Surdos", "Debaixo dos Caracóis dos Seus Cabelos" (homage to Caetano Veloso) and "Como Dois E Dois" (Caetano). The 1972 album resonated with "A Montanha", "Como Vai Você", and "Quando As Crianças Saírem de Férias" in addition to being the first LP to reach the milestone of one million copies sold, and in 1973, with "Rotina" and "Proposta". On December 24, 1974, TV Globo aired a special show with singer, which got huge ratings. From that year, the program would be aired at the end of each year. That same year, he released another album, with hits like "O Portão" and "Eu Quero Apenas".

The 1975 album had a hit with "Além do Horizonte" and a remake of his 1965 song "Quero Que Vai Tudo Pro Inferno". The following year the singer would record the new LP in the CBS Studios in New York. The album spawned the songs "Ilegal, Imoral e Engorda" and "Os Seus Botões"." In 1977, Roberto Carlos released his annual album, with hits like "Amigo" (an homage to Erasmo Carlos), "Muito Romântico" (Caetano Veloso) and "Cavalgada" and reached #1 on the charts. The following year, another annual album was released, which featured the songs "Café da Manhã", "Força Estranha" (Caetano Veloso) and "Lady Laura" – a song dedicated to his mother. The album sold 1,500,000 copies. In addition to albums that sold more than 1 million copies a year, Roberto Carlos's shows were also popular; in 1978, the singer toured the country for six months, always with packed houses. When Pope John Paul II visited Mexico in 1979, he was greeted with the song "Amigo", sung by a choir of children. The event was broadcast live to hundreds of millions of people worldwide. Roberto also engaged in support of the UN International Year of the Child.

In the early 1980s, he took part in another campaign, this time for the International Year of the Disabled. In 1981, the singer made international tours and recorded the first album in English – others would be released in Spanish, Italian and French. He also recorded the annual album, which featured hits like "Emoções", "Cama e Mesa" and "As Baleias". In 1982, Maria Bethânia participated in the yearly album, the duet "Amiga." It was the first time the singer invited another artist to participate in the recordings on the disc. Roberto Carlos (1982) also had the hit song "Fera Ferida", another collaboration with Erasmo.

After his first decade of success, Roberto Carlos moved towards a more serious, adult-oriented approach to singing, whilst consistently continuing to score hits in his country and throughout Latin America, as well as in Portugal, Spain and Italy. In the 1980s, Roberto Carlos also began recording in English and French (he had already recorded albums in Spanish, Italian, and, naturally, Portuguese). He went on to win the Globo de Cristal trophy, awarded by CBS to Brazilian artists who sell more than five million copies outside Brazil. At the same time, his albums continued to break records in his country. Caminhoneiro (1984) aired 3,000 times in a single day, soon topped by his own Verde e Amarelo (1985), with 3,500 airings. In 1985 he participated in the campaign to help children in Latin America, in the song Cantarê, cantarás, he performed with Julio Iglesias, Gloria Estefan, Jose Feliciano, Plácido Domingo, Cheech Marin and Menudo, among others. He won the 1988 Grammy for Best Latin American Singer and the following year he reached the top of Billboard's Latin charts. Also in 1989, he had a hit with the song  "Amazonia". In the traditional year-end special Rede Globo he sang hits like "Outra Vez" alongside Simone.

In 1986, Roberto Carlos performed at Radio City Music Hall in New York and two years later became one of the only Brazilians ever to win a Grammy Award in the category of Best Latin Pop Album with Roberto Carlos / Tolo. In 1998, due to the illness of his wife Maria Rita, Roberto Carlos had to reconcile the disc recording and support for his wife hospitalized in São Paulo. His yearly record, that almost was not released, had only four new songs, including "O Baile da Fazenda", a partnership with Erasmo Carlos and was attended special Dominguinhos. In 1999, the worsening state of health of Maria Rita, followed by her death in December of that year, made the singer failed to make the traditional end of year special on Rede Globo and to record a new album. The record company Sony has just launched The 30 Greatest Hits (Vol. 1 and 2), paired with a collection of greatest hits and a new song, the religious "Todas As Nossas Senhoras", written with Erasmo.

1990s and 2000s
Carlos continued to record through the 1990s, focusing on romantic songs. In the mid-1990s a retro-Jovem Guarda wave hit Brazil, and Carlos—who was considered a has-been amongst a younger generation familiar only with his romantic and sentimental hits directed at a middleaged audience—had his importance cited by younger musicians such as Cássia Eller, Adriana Calcanhotto, Chico Science e Nação Zumbi, Barão Vermelho and Skank. Skank also recorded Rei, a tribute to Roberto Carlos with his classic hits from the heyday of the Jovem Guarda epoch.

In 1992 he left his name on the Latin artist Walk of Fame in Miami in the United States. In 1994, Roberto Carlos managed to beat the Beatles' sales in Latin America, selling over 70 million records. In 1996, Roberto Carlos scored another success in partnership with Erasmo Carlos, Mulher de 40, and recorded along with Julio Iglesias, Gloria Estefan, Plácido Domingo, Ricky Martin, Jon Secada among others, the song in Spanish, "Puedes Llegar", the theme of the Atlanta Olympics in the United States. In 1997, he launched the Spanish-language album Canciones Que Amo.

In 1998, Carlos's second wife, Maria Rita, discovered she had cancer (she would die in 1999). After a one-year break, Roberto Carlos returned to recording and performing. In 2001, he broke his contract with Sony (formerly CBS), the recording company through which he had released a vast majority of his albums, due to reasons connected to his wife's death. However, in a 2008 interview, Roberto Carlos stated that he had no intention of retiring from the music industry anytime soon and released an album later that year. In 2004, Carlos was awarded the Latin Grammy Lifetime Achievement Award. He was later recognized as the Latin Recording Academy Person of the Year in 2015.

In December 2006, "Duetos" a CD with 14 tracks and a DVD with 16 numbers was released, which had taken of the special moments recorded for the Globo since the 1970s. Later that year Roberto Carlos won the Latin Grammy for best romantic music album (album Roberto Carlos, 2005). In the same period, the publisher Planeta launched the book Roberto Carlos em Detalhes, by Paulo Cesar de Araujo, an unauthorized biography about the singer, a result of 16 years of research and with testimonies of about 200 people who participated in the career of Roberto. Roberto Carlos repudiated the publication, claiming that there is untruth in it, and announced his intention to withdraw the work from circulation. The court ruled for Roberto Carlos and the book Roberto Carlos em Detalhes was pulled from stores at the end of February 2007. On April 27, 2007, after a long hearing at the Criminal Forum of Barra Funda, São Paulo, all copies of the book were recalled.

In January 2007, the singer travelled to Spain, where he recorded his first album in Spanish in a decade. In June, he performed at Canecão. In addition to special appearances by singers Gilberto Gil, Zeca Pagodinho, and journalists Nelson Motta and Leda Nagle and established actors and actresses, the show's repertoire included the entirety of "É Preciso Saber Viver", a song whose verse "se o bem e o mal existem" (If there are good and evil) the singer had long refused to sing long before, due to OCD (Obsessive-Compulsive Disorder).

Every year, Roberto Carlos hosts a special TV show singing his greatest hits along with special guests. The show has become a tradition in Brazilian television. The house where Carlos was born has also been converted into a museum dedicated to him.

In 2008, Roberto Carlos and Caetano Veloso did a show together in tribute to Antonio Carlos Jobim, which was recorded on CD and DVD "Roberto Carlos, Caetano Veloso and Tom Jobim's music". Jaques Morelenbaum, Daniel Jobim and Wanderlea participated in this show. In 2009, he began a tour celebrating 50 years of his career, and his first concert was on April 19 in Itapemirim, his hometown, the day he turned 68 years old. In April, the show "They sing Roberto – DIVAS", at the Municipal Theater of São Paulo, was attended by the great singers of national music, such Adriana Calcanhotto, Alcione, Ana Carolina, Claudia Leitte, Daniela Mercury, Fafa de Belém, Fernanda Abreu, Ivete Sangalo, Luiza Possi, Marina Lima, Mart'nália, Nana Caymmi, Paula Toller, , Sandy, Wanderlea and Zizi Possi. The television host Hebe Camargo and the actress Marilia Pera also participated in the show. Roberto Carlos was considered by the Journal Times one of the 100 most influential Brazilians of 2009.

2010s to present

His mother Laura Moreira Braga died on April 17, 2010, at age 96. The news of her death was given minutes after a Roberto Carlos's concert at the Radio City Music Hall in New York City. Through the 2010s, Roberto Carlos continued his yearly cruise ship concert project, "Emoções em Alto Mar" (Emotions in the High Seas). In the second half of 2011, the singer also held a concert in the city of Jerusalem, titled "Emoções em Jerusalem".

Roberto Carlos was paid homage by the Beija-Flor samba school in the 2011 Carnival parade.

In 2013, "Esse Cara Sou Eu" won the Best Brazilian Song and was nominated for Song of the Year at the 2013 Latin Grammy Awards. In 2015, he received the Billboard Latin Music Lifetime Achievement Award and was recognized Person of the Year by the Latin Recording Academy. Roberto Carlos received the Excellence Award at the 2019 Lo Nuestro Awards.

50th career anniversary

On July 11, 2009, to celebrate his 50th career anniversary, Roberto Carlos performed a major show at Maracanã Stadium. It was his first presentation in the stadium. The estimated audience was about 70,000 people.

Roberto Carlos's 50th career anniversary was also celebrated with a major exhibition in the Lucas Nogueira Garcez Pavilion, located in Ibirapuera Park, São Paulo. The interactive expo, opened on March 4, 2010, portrayed the singer's life and career. The young poet and composer Gabriel Ataide Lima, says in its influences that Roberto Carlos was one of the largest, and thanks to his music, he realized that "poetry has to be sweet, pure, direct, and lively. Speaking of themes love it ... no grueling things I learned from Roberto Carlos. Besides singing themes like nature, religion and life in peace. "

Discography
Mostly in Portuguese; some songs in Spanish, English and Italian. As the majority of Roberto Carlos's albums are simply self-titled, the most significant hit of each album is also indicated.

 1961 - Louco Por Você
 1963 - Splish Splash
 1964 - É Proibido Fumar
 1965 - Canta Para a Juventude
 1965 - Canta a la Juventud
 1965 - Jovem Guarda
 1966 - Roberto Carlos ("Eu Te Darei O Céu")
 1967 - Roberto Carlos em Ritmo de Aventura
 1968 - O Inimitável
 1969 - Roberto Carlos ("As Flores do Jardim da Nossa casa")
 1970 - Roberto Carlos ("Ana")
 1971 - Roberto Carlos ("Detalhes")
 1972 - Roberto Carlos ("A Janela")
 1972 - Un gato en la oscuridad
 1973 - Roberto Carlos ("A Cigana")
 1973 - En español ("La distancia")
 1974 - Roberto Carlos ("Despedida")
 1974 - El día que me quieras
 1975 - Roberto Carlos ("Quero Que Va Tudo Pro Inferno")
 1975 - Quiero verte a mi lado
 1976 - Roberto Carlos ("Ilegal, Imoral ou Engorda")
 1976 - San Remo 1968
 1976 - Tu cuerpo
 1977 - Roberto Carlos ("Amigo")
 1977 - En español ("El progreso")
 1978 - Roberto Carlos ("Fé")
 1978 - Roberto Carlos ("Amigo (en español)")
 1979 - Roberto Carlos ("Meu Querido, Meu Velho, Meu Amigo")
 1979 - Roberto Carlos ("Fé (en español)")
 1980 - Roberto Carlos ("A guerra dos meninos")
 1980 - Mi querido, mi viejo, mi amigo
 1981 - Roberto Carlos ("Ele está prá chegar")
 1981 - La guerra de los niños
 1982 - Roberto Carlos ("Amiga")
 1982 - Roberto Carlos ("Emociones")
 1983 - Roberto Carlos ("O Amor é a Moda")
 1983 - Roberto Carlos ("Amiga (en español)")
 1984 - Roberto Carlos ("Coração")
 1984 - Roberto Carlos ("El amor y la moda")
 1985 - Roberto Carlos ("Verde e Amarelo")
 1985 - Roberto Carlos '85 ("Corazón")
 1986 - Roberto Carlos ("Apocalipse")
 1986 - Roberto Carlos '86 ("De corazón a corazón")
 1987 - Roberto Carlos ("Tô chutando lata")
 1987 - Nuestro amor
 1988 - Roberto Carlos ("Se Diverte e Já Não Pensa em Mim")
 1988 - Ao Vivo (live recording)
 1988 - Volver
 1989 - Roberto Carlos ("Amazônia")
 1989 - Sonrie
 1990 - Roberto Carlos ("Super herói")
 1990 - Pajaro herido
 1991 - Roberto Carlos ("Todas As Manhãs")
 1991 - Roberto Carlos ("Súper héroe")
 1992 - Roberto Carlos ("Você É Minha")
 1993 - Roberto Carlos ("O Velho Caminhoneiro")
 1993 - Roberto Carlos ("Mujer pequeña")
 1994 - Roberto Carlos ("Alô")
 1995 - Roberto Carlos ("Amigo Não Chore Por Ela")
 1996 - Roberto Carlos ("Mulher de 40")
 1997 - Canciones Que Amo
 1998 - Roberto Carlos ("Meu Menino Jesus")
 1999 - 30 Grandes Sucessos (Greatest Hits)
 2000 - Mensagens
 2000 - Amor Sem Limites
 2000 - Grandes Canciones (2 CD's)
 2001 - Acústico MTV (MTV Unplugged)
 2002 - Ao Vivo (Live)
 2003 - Pra Sempre
 2004 - Pra Sempre Ao Vivo No Pacaembu (Live)
 2004 - Mensajes de Fe
 2005 - Roberto Carlos ("Promessa")
 2006 - Duetos
 2008 - En Vivo (Live in Spanish)
 2008 - Roberto Carlos e Caetano Veloso e a música de Tom Jobim
 2009 - Elas Cantam Roberto Carlos
 2010 - Emoções Sertanejas
 2011 - Projeto Emoções em Jerusalém (Live)
 2012 - Esse Cara Sou Eu
 2013 - Roberto Carlos Remixed
 2014 - Duetos 2
 2014 - Ese Tipo Soy Yo
 2015 - Roberto Carlos em Las Vegas
 2015 - Primera Fila (Live)
 2017 - Roberto Carlos ("Chegaste")
 2018 - Amor Sin Limite

Filmography

Feature films
 1968 – Em Ritmo de Aventura
 1970 – O Diamante Cor De Rosa
 1971 – A 300 km Por Hora

Live concert films
 2001 – Acústico MTV
 2001 – Acústico Gold Serie Limitada
 2004 – Pra Sempre Ao Vivo no Pacaembu
 2006 – Antologia (CD + DVD)
 2006 – Duetos
 2008 – Roberto Carlos ao Vivo (CD + DVD)

See also

 Getúlio Côrtes
 List of best-selling Latin music artists

References

External links
Roberto Carlos official website (in Portuguese)
Roberto Carlos unofficial website (in Portuguese)
Roberto Carlos Google Group (in English)

|- style="background:#ddd;"
| colspan="5" style="text-align:center;"| Latin Grammy Awards

|-

1941 births
Living people
Brazilian male singer-songwriters
Brazilian singer-songwriters
Brazilian rock musicians
Brazilian rock singers
Brazilian Roman Catholics
Brazilian amputees
Child amputees
Jovem Guarda
Grammy Award winners
Latin Grammy Award winners
Spanish-language singers of Brazil
Italian-language singers
Sanremo Music Festival winners
People from Cachoeiro de Itapemirim
Música Popular Brasileira singers
Sony Music Latin artists
Latin Grammy Lifetime Achievement Award winners
Latin Recording Academy Person of the Year honorees
Latin music songwriters
Amputee musicians
Singers with disabilities

Roberto Carlos (singer)


Un vin Chianti () este un vin produs în regiunea Chianti din centrul Toscanei, Italia. Acesta a fost asociat în trecut cu o sticlă îndesată într-un coș de paie, numită fiasco ("sticlă"; pl. fiaschi). Cu toate acestea, fiasco-ul este folosit doar de câțiva producători  de vin deoarece vinul Chianti este îmbuteliat acum în sticle de vin cu o formă standard. Baronul Bettino Ricasoli (mai târziu prim-ministru al Regatului Italiei) a creat rețeta vinului Chianti: 70% Sangiovese, 15% Canaiolo și 15% Malvasia bianca la mijlocul secolului al XIX-lea.

Prima atestare documentară a unei zone viticole Chianti a fost făcută în 1716. Zona era formată din teritoriile satelor Gaiole, Castellina și Radda, ce formau așa-numita Lega del Chianti și mai târziu Provincia del Chianti (provincia Chianti). În 1932 zona Chianti a fost complet redefinită și împărțit în șapte subdomenii: Classico, Colli Aretini, Colli Fiorentini, Colline Pisane, Colli Senesi, Montalbano și Rùfina. Majoritatea satelor, care în 1932 au fost incluse dintr-o dată în noua zonă Chianti Classico au adăugat in Chianti la numele lor, precum este cazul localității Greve in Chianti, care și-a modificat numele în 1972. Vinurile etichetate "Chianti Classico" provin din cea mai întinsă subzonă a regiunii Chianti, care include teritoriul original. Numai Chianti din această subzonă poartă un sigiliu cu un cocoș negru (cunoscut în limba italiană ca gallo nero) pe gâtul sticlei, care indică faptul că producătorul de vin este un membru al Chianti Classico Consortium, asociația locală a producătorilor. Alte variante, cu excepția vinurilor Rufina de la nord-est de Florența și Montalbano de la sud de orașul Pistoia, sunt denumite după numele provinciilor respective: Siena pentru Colli Senesi, Florența pentru Colli Fiorentini, Arezzo pentru Colli Aretini și Pisa pentru Colline Pisane. În 1996 o parte a subzonei Colli Fiorentini a fost redenumită Montespertoli.

În cursul anilor 1970, producătorii au început să reducă cantitatea de struguri albi din Chianti. În 1995 a devenit legală producerea unui Chianti cu o compoziție 100% Sangiovese. Pentru ca un vin să poată purta numele de Chianti, acesta trebuie să fie fabricat dintr-o cantitate de cel puțin 80% struguri Sangiovese. Vinul învechit Chianti (cu o vechime de 38 de luni, în loc de 4-7 luni) poate fi etichetate ca Riserva. Vinul Chianti, care îndeplinește cerințe mai stricte (producție mai mică, un  conținut de alcool mai ridicat etc.), poate fi etichetat Chianti Superiore, deși vinului Chianti din subzona "Classico" nu îi este permis în niciun caz să fie etichetat ca "Superiore".

Istoric

Prima atestare documentară a "vinului Chianti" datează din secolul al XIII-lea, atunci când viticultura s-a dezvoltat tot mai mult în "Munții Chianti" din jurul Florenței. Comercianții din localitățile învecinate Castellina, Gaiole și Radda au format Lega del Chianti (Liga Chianti) cu scopul de a produce și de a promova vinul local. În 1398 există documente care atestă că vinul Chianti era un vin alb. În 1716 Cosimo al III-lea de Medici, marele duce de Toscana, a emis un edict prin care a stabilit că cele trei sate din Lega del Chianti (Castellina in Chianti, Gaiole in Chianti și Radda in Chianti), precum și satul Greve și o zonă lungă de 3,2 km de pe dealul de la nord de Greve, în apropiere de Spedaluzzo, erau singurii producători oficiali ai vinului Chianti. Această delimitare a existat până în iulie 1932, când guvernul italian a extins zona Chianti prin includerea teritoriilor periferice din Barberino Val d'Elsa, Chiocchio, Robbiano, San Casciano in Val di Pesa și Strada. Extinderile ulterioare din 1967 au făcut ca zona Chianti să acopere o suprafață foarte mare din centrul Toscanei.

Prin secolul al XVIII-lea, Chianti era recunoscut pe scară largă ca un vin roșu, dar compoziția exactă și soiurile de struguri utilizate pentru producerea vinului era necunoscută în acel moment. Ampelografii au găsit indicii despre soiurile de struguri populare în acea vreme în operele literare ale scriitorului italian Cosimo Villifranchi care a remarcat că Canaiolo era soiul cultivat pe scară largă în zonă, împreună cu Sangiovese, Mammolo și Marzemino. Rețet modernă de Chianti a fost stabilită de omul de stat italian Bettino Ricasoli și s-a bazat în mare parte pe strugurii din soiul Sangiovese. Înaintea stabilirii acestei rețete, Canaiolo era soiul de struguri dominant în Chianti, cu compoziții mai mici de Sangiovese și Malvasia. La mijlocul secolului al XIX-lea, Ricasoli a creat o rețetă pentru Chianti, care s-a bazat în primul rând pe Sangiovese. Rețeta lui conținea 70% Sangiovese, 15% Canaiolo, 10% Malvasia (mai târziu a fost modificată pentru a include și strugurii Trebbiano) și 5% alte soiuri de struguri roșii. În 1967, regulile Denominazione di origine controllata (DOC) adoptate de guvernul italian au stabilit ferm "formula Ricasoli" al unui amestec de Sangiovese cu 10-30% Malvasia și Trebbiano.

Subregiunile Chianti

Regiunea Chianti acoperă o vastă suprafață din Toscana și include între hotarele sale mai multe regiuni în care se produce vin din categoriile Denominazione di origine controllata (DOC) și Denominazione di Origine Controllata e Garantita (DOCG). Alte vinuri toscane cunoscute bazate pe Sangiovese, cum ar fi Brunello di Montalcino și Vino Nobile di Montepulciano, pot fi îmbuteliate și etichetate sub denumirea de bază "Chianti" dacă producătorii lor au decis să facă acest lucru. În regiunea Chianti sunt produse anual mai mult de 8 milioane de cutii de vinuri clasificate de nivel DOC sau superior. Astăzi, cele mai multe vinuri Chianti se încadrează în cele două categorii principale Chianti DOCG, care includ vinul de bază originar din Chianti, precum și din șapte subzone, si Chianti Classico DOCG. Împreună, aceste două zone Chianti produc cel mai mare volum de vinuri DOC/G din Italia.

Referințe

Legături externe
 Chianti Classico Wine Producers Association
 Chianti Superiore Wine Producers Association

Vinuri italiene
Toscana

Chianti


البيروكسيكام هو عنصر دوائي يستخدم لخصائصه المضادة للاٍلتهاب.

الأسماء التجارية
Arantil, Brexidol, Brexin, Erazon, Exipan, Faxiden, Felden, Feldoral, Flamexin, Hawksone, Hotemin, Lubor, Mobilis, Pirox von ct, Proponol, Reumador, Remox, Roxam, Sinartrol, Toricam, Tracam, Ugesic, Veral, Vurdon.

الاستخدامات الطبية
البروكسيكام هو من مضادات الالتهاب الا إسترودية (ليست من مشتقات الكورتيزون)ويستخدم في علاج :
1- الروماتويد
2- التهاب المفاصل
 يستخدم كمسكن للآلام بعد العمليات الجراحية

الأعراض الجانبية
بيروكسيكام يمكن أن يسبب تسمم للجهاز الهضمي، طنين، دوار، صداع، طفحية، حكة. أكثر الأعراض الجانبية شدة هي القرحة الهضمية، نزيف الجهاز الهضمي، وتفاعلات جلدية خطيرة منها متلازمة ستيفنس جونسون وانحلال البشرة السمي. وهناك حوالي 30٪ من جميع المرضى الذين يتلقون جرعات يومية من بيروكسيكام 20 ملغ تظهر عليهم الآثار الجانبية.
وفي حالات نادرة يمكن أن يسبب بيروكسيكام حساسية الجلد لضوء الشمس.

موانع الاستخدام
موانع استخدام العلاج:
يمنع استخدامه في المرضى الذين أظهروا فرط الحساسية للعلاج أو لأي مكون آخر من مكوناته، أو للأسبرين أو للسليسايلات أو لمضادات الالتهاب غير الستيرويدية الأخرى، ويمنع استحدامه في المرضى المتوقع خضوعهم لعملية لقلب المفتوح (طعْمُ مَجازَةِ الشِّرْيانِ التَّاجِيّ).

كما يفضل تجنب العلاج في الحالات التالية:
 اضطرابات النزف
 قرحة معدية أو هضمية أو عفجية
 التهاب القولون المتقرح
 ذآب حمامي
 التهاب الفم
 أي مرض أو اعتلال في الجهاز الهضمي
 حمل (في الأشهر الأخيرة)

الجرعات والأشكال الدوائية المتوفرة
الجرعة للبالغين تتراوح ما بين 20-40 مجم مرة واحدة يوميا أو تقسم الجرعة
يتوفر البيروكسيكام بأقراص عن طريق الفم أو عن طريق الحقن ويتوفر أيضا منه دهان موضعي حكة في المفاصل

مراجع

أدوية لاستيرويدية مضادة للالتهاب
بنزوثيازينات
بيريدينات
ذيفانات الكبد
سلفوناميدات
صرع نفسي
كاربوكساميدات
ماركات فايزر
منتجات فايزر

بيروكسيكام


السيد محمد علي جاويد زعيم حزب حركات أفغانستان، ولد في مزار شريف في أسرة الهزازة الشيعيّة. أنهى التعليم الأولي في أفغانستان والتعليم العالي في النجف (العراق) وأكمل الدكتوراه في الدراسات الدينية. وهو يتحدث العربية بطلاقة إلى جانب الفارسية. خلال النظام الشيوعي أسس حزب الحركة الإسلامية في قيادة الشيخ آصف محسني. وخلال الغزو الروسي لأفغانستان كان يعمل في الجهاد ضد القوى الأجنبية. وبعد انتصار المجاهدين شغل المناصب والمقاعد التالية:

 وزير التخطيط والإدارة.
 رئيس الوزراء بالنيابة.
 رئيس الوزراء.
 وزير النقل.
 المتحدث باسم الجبهة الوطنية للاتصالات.
والآن هو زعيم حزب الحركة الإسلامية وهم يمثلون شعب بلخ.

مراجع

أشخاص على قيد الحياة
أشخاص من مزار شريف
رؤساء وزراء أفغانستان
سياسيون أفغان
سياسيون هزارة
شيعة أفغان
مواليد 1951
مواليد في ولاية بلخ
وزراء حكومة أفغانستان
وزراء نقل أفغانستان

محمد علي جاويد


HIP 79431 , également nommée Sharjah, est une naine rouge possédant un compagnon non stellaire défini comme une exoplanète nommée HIP 79431 b, elle se situe dans la constellation du Scorpion. Le nom Sharjah a été sélectionné dans le NameExoWorlds dans une campagne dans les Émirats arabes unis lors du 100ème anniversaire de l'Union astronomique internationale. L'étoile possède une magnitude apparente de 11.34 mais son rayonnement particulier la rend invisible à l'œil nu. Selon la mesure annuelle de sa parallaxe par le satellite GAIA, elle se situerait à 47,4 années-lumière de la Terre.

Caractéristiques de HIP 79431
Elle est une étoile de type spectral M3V de la séquence principale. Sharjah est moins massive et moins grosse que le soleil, elle est aussi plus froide mais elle présente du fer dans une quantité 2,5 fois supérieure à la quantité présente dans le Soleil. Sharjah possède une activité plutôt faible, elle ne semble avoir produit que de petites éruptions.

HIP 79431 b
En 2010, une exoplanète superjovienne a été découverte par l'observatoire W. M. Keck avec la méthode des vitesses radiales. Cette exoplanète, baptisée HIP 79431 b ou Barajeel, orbite Sharjah à une distance de 0.36 unité astronomique, elle fait une révolution en 0,3 an (111.7 jours) avec une excentricité de 0.29 unité astronomique. L'inclinaison de l'orbite n'est pas connue, seulement une petite oscillation de l'orbite a été déterminée. Selon les données récoltées par le satellite GAIA, l'exoplanète aurait une masse de 2,1 masses joviennes. L'exoplanète possède une petite probabilité de transit due à la particularité de son orbite qui semble être en mouvement.

Voir aussi
HIP 79431

HIP 79431b

Notes et références

Naine brune de type spectral M
Exoplanète
Exoplanète découverte en 2010

HIP 79431


المعهد العالي للمالية والجباية بسوسة هو إحدى المؤسسات العليا التابعة لجامعة سوسة، وقد أحدث في جويلية 2002م وانطلقت الدروس في العام الدراسي 2002م-2003م.

أرقام
طبقا لأرقام السنة الدراسية 2007م-2008م يدرس بها 1840 طالبا من بينهم 1232 طالبة.

الشعب
تتوزع الدراسة في المعهد العالي للمالية والجباية بسوسة على الشعب التالية:
 شعبة العلوم الاقتصادية والتصرف .
 شعبة الجباية (الإجازة التطبيقية في الجباية).
 شعب جديدة (حسب نظام أمد) وهي :
 الإجازة الأساسية في الاقتصاد: نقد - مالية - بنك
 الإجازة الأساسية في التصرف الجبائي
 شعبة الإجازة التطبيقية في المحاسبة
 شعبة الإجازة التطبيقية في إدارة الأعمال: التصرف في المؤسسات الصغرى والمتوسطة

وصلات خارجية
موقع المعهد العالي للمالية والجباية بسوسة

التعليم في تونس
تعليم عال
جامعة سوسة
معاهد علمية

المعهد العالي للمالية والجباية بسوسة


Balyan ailesi, 18. ve 19. yüzyıllarda hassa mimarı olarak Osmanlı padişahları ve hanedanı tarafından yaptırılan birçok mimari esere imza atan ve birçok mimar yetiştiren Ermeni bir ailedir. Tarihçi İlber Ortaylı, bu ailenin her ne kadar Kayserili olduğu bilinse de aslen Maraş kökenli olduklarını iddia eder.

Osmanlı tarihinde Balyan ailesinden  ilk "hassa mimarı" yani saray mimarı Kirkor "Amira" Balyan'dır (1764-1831). "Amira" sıfatı, Ermeni cemaatinden memuriyette yüksek makamlara erişmiş kişilere bahşedilen bir unvandır.

Kirkor ve kardeşi Senekerim Balyan, Balyanların ilk kuşağıdır. İkinci kuşak Balyanların en önemlisi Kirkor'un oğlu Garabet Balyan (1800-1866),

II. Mahmud ve Abdülmecid devirlerinde yani Tanzimat döneminde hizmet verdi. Üçüncü nesil Balyanlar arasında öne çıkan isim ise Sultan Abdülhamid tarafından "Sermimar-ı Devlet" unvanı verilen Sarkis Balyan'dı.

Osmanlı İmparatorluğu'nun son döneminde inşa edilen saray, cami, köşk, kışla, hastane ve sair abidevi  eserlerin birçoğu, bu aileye mensup mimarlar tarafından tasarlandı ve inşa edildi. Balyan ailesi ve mimari eserlerine dair, Osmanlı mimarisi'nin özünden kopuşuna yol açtığı yönünde eleştiriler de getirilmiştir.

Balyanlar, Osmanlı'nın klasik dönem mimari üslubu ile Batı ve Türk mimarlık sanatının unsurlarını harmanlayarak "Türk Barok mimarisi" denilen eklektik bir üslup yaratmışlardır.

Balyan ailesinin Bağlarbaşı Surp Haç Ermeni Mezarlığı'ndaki aile mezarlığı, 2016 yılında yeniden inşa edildi ve anıt mezar 1 Ekim 2016 tarihinde açıldı. Anıt mezarın tasarımını yapan mimar Tavit Aynalı, bu eserde Garabed Amira Balyan tarafından inşa edilen Beşiktaş Surp Asdvadzadzin Kilisesi'nin sunak bölümünden "alıntı" yaptığını belirtti.

Ailenin soy ağacı

Ailenin üyeleri

Krikor Balyan

Krikor Balyan (1764-1831), Osmanlı saray mimarlarından Kayseri kökenli Bali Kalfa'nın oğludur. Babasının adı ile ilintili olarak Baliyan veya Balyan olarak adlandırılmıştır. Daha sonraları Balyan ismini  kendisine soyadı olarak benimsemiştir. Saray mimarlarından Minas Kalfa'nın damadı ve Ohannes Amira Severyan'ın kayınpederidir.

Başlıca yapıtları :

 Sarayburnu'ndaki sahil sarayı (1875'te yandı)
 Dolmabahçe Sarayı
 Beylerbeyi Sarayı
 Valide Sultan Sarayı
 Defterdar Sarayı
 Aynalıkavak Kasrı
 Nusretiye Camii
 Selimiye Kışlası ve çevre yapıları
 Davutpaşa Kışlası
 Beyoğlu Kışlası
 Darphane-i Amire
 Valide Bendi
 Topuzlu Bendi
 Yangın Köşkü.

Senekerim Balyan

Senekerim Balyan (1768-1833), birçok projesini kardeşi Krikor Balyan'la birlikte  yapmış, kendisi daha ziyada arka planda kalmıştır. Kardeşi Krikor Balyan'ın ahşap olarak inşa ettiği Bayezid Kulesini, bir yangında büyük zarar görmesi üzerine 1826 yılında betondan yeniden inşa etmiştir.  Ayrıca İstanbul'un Beşiktaş semtindeki Surp Asdvadzazdin Ermeni Kilisesi'ne de imzasını atmıştır (1824).

Garabet Amira Balyan

Garabet Amira Balyan (1800-1866), I. Abdülmecit'in mimarlarındandır. En önemli eseri, oğlu Nigoğos Balyan'la birlikte yaptıkları Dolmabahçe Sarayı'dır.

Nigoğos Balyan

Nigoğos Balyan (1826-1858), I. Abdülmecit'in mimarlarındandır. En önemli eseri, babası Garabet Amira Balyan'la birlikte yaptıkları Dolmabahçe Sarayı'dır.

Sarkis Balyan

Sarkis Balyan (1835-1899), Garabet Amira Balyan'ın oğludur.

1843 yılında ağabeyi Nigoğos Balyan'la birlikte Paris'e gitti. Collège Sainte-Barbe de Paris'i bitirdi.  Ecole des Beaux Arts'dan mezun oldu. İstanbul 'a döndükten sonra babası ve ağabeyiyle birlikte çalıştı.  Babası ve ağabeyi öldükten sonra kardeşi Hagop Balyan'la çalışmağa devam etti.  Osmanlı padişahı II. Abdülhamit'in istibdat döneminde Avrupa'ya sürgüne gönderildi.  Sürgünden ancak 15 yıl sonra gelebildi.

Önemli Eserleri:

 Beylerbeyi Sarayı, babası Garabet Amira Balyan'la birlikte (1861 - 1865)
 Beşiktaş Makruhyan Ermeni Okulu (1866) (eşi Makruhi'ye adanmıştır)
 Çırağan Sarayı (1863 - 1871)
 Valide Camii, kardeşi Hagop Balyan'la birlikte (1871),
 Zeytinburnu Barut Fabrikası (1874),
 Beşiktaş-Akaretler 138 daireli evler (1874)
 Harbiye Nezareti, bugünkü İstanbul Teknik Üniversitesi'nin Taşkışla binası
 Mekteb-i Tıbbiye, bugünkü Galatasaray Lisesi'nin binası
 Maçka Silahhanesi, İstanbul Teknik Üniversitesi'nin Yabancı Diller Yüksekokulu
 Gümüşsuyu Kışlası
 Malta köşkü
 Baltalimanı Yalısı
 Galatasaray adasından eski köşk
 Adile Sultan Sarayı (Kandilli)
 Yıldız Sarayı Büyük Mabeyin Binası
 Çadır Köşkü, Malta Köşkü
 Şale Köşkü (2. kısım)
 Çit Kasrı
 Çağlayan Kasrı (Kağıthane)
 Ayazağa Köşkü (Maslak)
 Kalender Köşkü
 Zincirlikuyu Kasrı
 Tokat Kasrı (Beykoz)
 Alemdağ Av Köşkü
 Abdülaziz Av köşkleri (Validebağ ve Ayazağa)
 Sultan Çiftliği Köşkü (İzmit)
 Kâğıthane Camii
 Bahariye Nezareti
 Maçka Karakolhanesi
 Hamidiye Saat Kulesi, (Dikran Kalfa Cüberyan ile birlikte)

Hagop Balyan

Hagop Balyan (1837-1875), Garabet Amira Balyan'ın oğlu ve Sarkis Balyan'ın kardeşidir. Paris'teki Sainte-Barbe Koleji'nin mimarlık bölümünden mezun oldu. Babasının ölümünden sonra kardeşi Sarkis Balyan'la birlikte çalıştı.  Kardeşiyle aralarındaki işbölümü tam olarak bilinmediği için birlikte yaptıkları eserlerden hangilerinin Hagop Balyan'a atfedilebileceği kesin olarak bilinmemektedir.  Birlikte yaptıkları projelerde Sarkis Balyan'ın daha ziyade muhasebe ve müşteri ilişkilerini yürüttüğü, Hagop Balyan'ın ise tasarım ve çizimle uğraştığı düşünülmektedir.  Sarkis Balyan çok daha göze göründüğü için ismi daha iyi bilinmektedir.

Simon Balyan

Simon Balyan (1846-1894), Garabet Amira Balyan'ın oğludur. Kardeşleri Sarkis Balyan ve Hagop Balyan'la birlikte çalışmıştır. Ailenin bu dört üyesi de mimarlık eğitimini Paris'te École des Beaux-Arts'ta tamaladılar. Maçka Silahhanesi, Maçka Karakolu ve Yıldız Köşkü'nün tasarımlarına katılmıştır. Balyan ailesinin üstlendiği mimarlık projelerini suluboyayla resimlemiştir.

Levon Bey Balyan

Levon Bey Balyan (1855-1925), Nigoğos Balyan'ın oğludur. Paris'teki Collège Sainte-Barbe de Paris (1869) ve Ecole des Beaux Art okullarında okuduğu bilinmektedir.

Kaynakça

Ermeni aileler

Balyan ailesi


Itza' (também chamada Itzaj) é uma  Língua maia em perigo de extinção falada pelo povo Itza próximo ao Lago Petén Itzá no centro-norte Guatemala e na vizinha Belize. O idioma tem menos de 1.000 falantes fluentes, todos adultos mais velhos.

Itza 'era a língua de administração em grande parte da Península de Yucatán durante a supremacia de Chichén Itzá. Mais tarde, o povo Itza´' 'teve a última nação maia independente na Mesoamérica até 1697. Durante este tempo, o povo Itza 'reassentou sua casa ancestral na Bacia de Petén. A subjugação da capital Itza' pelos espanhóis forçou o povo Itza 'a fugir ou viver entre os espanhóis, como em  San José (Guatemala), onde vivem os únicos falantes modernos da língua.

Os modernos Itza 'são os últimos maias das Terras Baixas a serem capazes de rastrear diretamente sua herança até a era pré-colombiana. A língua Itza 'reflete essa história em sua nomenclatura para o mundo natural: as palavras Itza' se referindo à agricultura e às práticas agrícolas permanecem inalteradas desde que foram registradas pela primeira vez. Além disso, Itza 'possui um vocabulário rico para culturas e animais que codifica informações específicas sobre diferentes variedades e indivíduos das espécies.

Escrita
A línguas usa o alfabeto latino na qual não se usam as letras C e H quando isolados, nem Q, Z; Usam-se as formas B', Ch, Ch', P', T', Tz'.

Fonologia

Consoantes
A tabela a seguir mostra os fonemas consonantais da língua A ortografia da língua difere da notação do AFI, a ortografia usada pela Academia de Lenguas Mayas de Guatemala é indicada entre colchetes.

Os fonemas  foram adotados do espanhol e estão presentes apenas em empréstimos de outras línguas.

Vogais
O gráfico a seguir mostra os fonemas vocálicos do itza'. Todas as vogais, exceto , têm equivalente longo e o comprimento da vogal é contrastivo.

A lingua itza' não têm tons nem acento tonal.

Classificação
Itza' é abreviada "itz" nos códigos de línguas ISO 639-3. Pertence ao ramo Yucateca das línguas maias. As outras línguas no ramo Yucateca são o próprio Iucateque,  Lacandon, e  Mopan. Todas as línguas de Yucatã estão intimamente ligadas umas às outras. No entanto, as pessoas que falam Itza 'e aquelas que falam Yucatec têm dificuldade em se entender.

Existem 12 ramos diferentes da língua maia, todos com subfamílias como Itza '.

História
O governo da Guatemala proibiu a fala de Itzá na década de 1930 e duas gerações de Itzá Maya cresceram aprendendo apenas espanhol. O final da década de 1980 trouxe um aumento no interesse do povo maia, incluindo os Itzá, em preservar seu patrimônio cultural. O governo guatemalteco criou uma instituição, a Academia de Lenguas Mayas de Guatemala, para ajudar a desenvolver e preservar várias línguas maias, incluindo o itza '.

Distribuição geográfica
Itza 'é falado na costa norte do Lago Petén Itzá em San José, El Petén, Guatemala. Entre a população étnica de 2 mil, existem apenas cerca de 1.000 falantes de Itza, a maioria dos quais também usam o espanhol.

Gramática

Substantivos
A posse é marcada com a mesma partícula ergativa que é usada em construções verbais. As construções de posse são marcadas de forma diferente com base no fato de a posse ser inerente ou não inerente. Partes do corpo, membros da família e propriedades pessoais são marcados como possuídos de maneira diferente do que partes de um todo. Existem construções de posse adicionais e são geralmente usadas onde o possuidor é inanimado.

Todos os substantivos em Itza 'possuem gênero gramatical. Os gêneros masculino e feminino são marcados abertamente por um prefixo, enquanto o gênero neutro não está marcado. O gênero não é marcado em todos os substantivos: normalmente, nomes próprios e profissões têm gênero marcado, enquanto outras categorias não. Os marcadores de gênero de Itza 'também desempenham o papel de designador rígido s: indivíduos específicos em todos os mundos possíveis terão gênero abertamente marcado, enquanto referências a classes de objetos não o têm.

Verbos
Itza 'é uma Língua ergativa-absolutiva  que demonstra ergatividade dividida. Marcadores ergativos de pessoa gramatical indicam sujeitos de verbos intransitivos em aspecto imperfeito e todos os sujeitos de verbos transitivos, enquanto marcadores de pessoa absolutivos indicam sujeitos intransitivos em aspecto perfeito e em cláusula dependente em todos os objetos.

Itza 'emprega o modo gramatical Irrealis para marcar o tempo futuro: o modo é acoplado a um adjetivo temporal para formar uma construção futura. O pretérito é construído de forma semelhante usando os adjetivos de tempo perfeito e temporal. Semelhanças nas construções Irrealis e Perfeito podem sugerir que os Itza 'consideram o passado e o futuro semelhantes, o que reflete a visão de mundo dos Itza de que  o tempo é cíclico.

Estrutura da frase
Itza tem ordem de palavras VOS (Verobo-Objeto-Sujeito), embora VSO também seja comum e todas as ordens de palavras sejam possíveis. A Topicalização é marcada pela adição de um sufixo e o movimento da palavra topicalizada para a posição inicial da frase.

Geralmente, os modificadores precedem as palavras que eles modificam: adjetivos, numerais, determinantes e negação seguem esse padrão. Possessivos, Demonstrativos e cláusulas relativas seguem tipicamente as palavras que eles modificam; adjetivos também podem ocorrer nesta posição.

Vocabulário
Itza 'possui um rico vocabulário de agricultura e taxonomia. Itza 'tem palavras específicas para codificar várias propriedades de diferentes variedades e indivíduos dentro de uma espécie. Plantas e animais de tamanhos, cores e gostos diferentes são referidos com termos diferentes. Além disso, os termos agrícolas em Itza 'foram virtualmente não influenciados pelo contato com os espanhóis, permitindo alguns insights sobre o vocabulário comum do pré-contato Itza.

Discurso
O discurso em Itza 'é marcado pelo forte uso de repetição e paralelismo linguístico. Palavras e construções linguísticas são frequentemente repetidas ao longo de uma ordem de frase para dar ênfase ao que está sendo falado. As frases resultantes são, portanto, compostas de várias frases completas, como na frase:
Incompletivo
|in-ten 	k-im-b'el 	im-b'en-es-eech
|EMP-1SG.PRO 	INC-1SG.A-go 	1SG.A-ir-CAUS-2SG
|" Eu vou te levar."

Incompletivo DTS:depende de status trasitivo
|in-ten 	k-im-b'el 	inw-a'l-e(j) 	tech
|EMP-1SG.PRO 	INC-1SG.A-go 	1SG.A-contar-DTS 	2SG.IO
|" Eu vou te contar."

A repetição do pronome  em dez  e o verbo  k-im-b'el , bem como a quase repetição do pronome  eech / tech , são típicas do discurso de Itza. Esse estilo literário é comparável ao parataxe em português, um estilo de discurso em que frases simples e coordenadas são preferidas a frases longas e subordinadas.

O discurso, tanto comum quanto mitológico, muitas vezes emprega partículas de enquadramento - partículas colocadas antes e depois de uma frase para enquadrar a frase dentro do discurso como um todo. Essas partículas transmitem as relações espaciais e temporais entre novas e antigas peças de informação no discurso, criando unidades de discurso maiores..

As categorias tempo, aspecto e humor estão entrelaçadas na morfossintaxe verbal e adverbial de Itzaj Maya. O discurso narrativo de Itzaj sugere uma divisão entre o que uma pessoa sabe por experiência pessoal centrada em sua casa e cidade (o real) e o que é menos conhecido, mas imaginável, mais distante no espaço-tempo.

Notas

Bibliografia

Ligações externas
 Itza'-language resources at Native-languages.org
 Itza' vocabulary by Erik Boot hosted at FAMSI
 http://www.chichenitza.com/listingview.php?listingID=46
 Map of Maya Languages in Guatemala
 Itza' em Ethnologue
 Itza' em Unesco.org
 Itza' em Native.Languages
 Itza' em Famsi.org
[https://www.omniglot.com/writing/itza.htm Itza' em Omniglot.com

Itza'
 Itza'
 Itza'
Itza'
!Mais Teoria da História na Wiki (Mais Povos Originários)

Língua itzaʼ


The Companies Registration Office (CRO; ) registers and incorporates companies in Ireland and files their annual returns.

The CRO has a number of core functions:

The incorporation of companies.
The receipt and registration of post incorporation documents.
The enforcement of the Companies Acts in relation to the filing obligations of companies.
Making information on companies available to the public.

It also registers the names of businesses which are non-limited trading entities such as sole traders and partnerships.

It also has the Office of the Registry of Friendly Societies which registers Industrial & Provident Societies, Friendly Societies and trade unions.

In 2019, the Register of Beneficial Ownership was introduced into Ireland. That was implemented on the back of the EU's Fourth Anti-Money Laundering Directive, which essentially requires all member states to hold adequate, accurate and current information of all beneficial owners. A beneficial owner is someone who owns more than 25% of a company.

See also
 List of Irish companies
 List of company registers

References

External links
 Official site - includes company search facility

Irish business law
Registrars of companies

Companies Registration Office (Ireland)


සාර්වත්‍ර වේලාව (සාවේ UT) යනු, පෘථිවියෙහි භ්‍රමණය හා පදනම් වූ   වේලා සම්මතයකි. ග්‍රිනිච් මධ්‍යන්‍ය වේලාව (GMT), එනම්, ග්‍රිනිච් නගරය මතින් ඇදෙන ප්‍රධාන ම්‍යහ්න රේඛාවෙහිදී  මධ්‍යන්‍ය සූර්ය වේලාවෙහි, නූතන පවත්වා ගෙන යාම වන අතර, සමහරවිට UTC සඳහා පර්යාය පදයක් ලෙසින් GMT ලිහිල් ලෙසින් භාවිතා වෙයි. ඇත්ත වශයෙන්ම, "සාර්වත්‍ර වේලාව" නමැති ප්‍රකාශනය සන්දිග්ධාර්ථවත් වන්නේ, එහි අනුවාද බොහෝමයක් ඇති නිසා වන අතර, එයින් බොහෝ සුලභ භාවිතයේ පවතින්නේ UTC සහ UT1 (පහත බලන්න) වෙති.

සාර්වත්‍ර වේලාව