Itzhak Perlman (hebrejski: יצחק פרלמן; rođen 31. kolovoza 1945.) izraelsko-američki je violinist, dirigent i glazbeni pedagog. Tijekom svoje karijere nastupao je diljem svijeta i Sjedinjenih Američkih Država, te u posebnim prilikama poput državne večere u Bijeloj kući u čast kraljice Elizabete II. 2007. i predsjedničke inauguracije Baracka Obame 2009. godine. Dirigirao je Detroitskim simfonijskim orkestrom, Philadelphijskim orkestrom i Westchesterskom filharmonijom. U 2015. godini nagrađen je Predsjedničkom medaljom za slobodu. Dobitnik je 16 nagrada Grammy za pojedinačne izvedbe i nagrade Grammy za životno djelo, te četiri nagrade Emmy.

Mladost
Perlman je rođen 1945. godine u Tel Avivu. Njegovi roditelji Chaim i Shoshana Perlman bili su poljski Židovi koji su se, neovisno jedno o drugome, doselili u Britanski mandat Palestine (današnji Izrael) sredinom 1930-ih prije nego što su se upoznali i kasnije vjenčali. Perlmanu je dijagnosticiran polio u dobi od četiri godine i od tada je hodao pomoću nosača i štaka, te zbog čega svira violinu isključivo u sjedećoj poziciji. Od 2018. godine koristi se štakama ili električnim Amigo skuterom za mobilnost. Perlman se za violinu prvi put počeo zanimati nakon što je na radiju čuo izvedbu klasične glazbe. U dobi od tri godine nije pušten u Shulamit Konzervatoriju jer je bio premalen za držanje violine. Umjesto toga, učio je kako svirati instrument koristeći se igračkom violinom dok nije bio dovoljno star da bi mogao studirati s Rivkom Goldgart na Shulamit Konzervatoriju i na Muzičkoj akademiji u Tel Avivu (sada Muzička škola Buchmann-Mehta), gdje je s 10 godina izveo svoj prvi recital. U Sjedinjene Države preselio se s 13 godina kako bi studirao u Juilliard School-u, kod pedagoga za violinu Ivana Galamiana njegove asistentice Dorothy DeLay.

Karijera

Izvedbe
Perlman je dva puta 1958. gostovao u emisiji The Ed Sullivan Show, te ponovo 1964. u istoj emisiji s Rolling Stonesima.Debitirao je u Carnegie Hallu 1963. godine, a pobijedio na natjecanju u Leventrittu 1964. Ubrzo nakon toga, krenuo je u mnoge turneje. Osim opsežne karijere snimanja i nastupa, nastavio je gostovati u američkim televizijskim emisijama poput The Tonight Showa i Sesame Streeta. Iako ga nikada nisu plaćali ili prodavali kao pjevača, pjevao je ulogu "Un carceriere" ("zatvorenik") na snimci Puccinijeve " Tosce " iz EMI 1981. u kojoj su sudjelovali Renata Scotto, Plácido Domingo i Renato Bruson, a koju je dirigirao James Levine. Ranije je otpjevao ulogu u ulomku iz opere na televizijskom programu za mirovinske beneficije iz mirovinskog fonda iz 1980., u sklopu serije Live from Lincoln Center s Lucianom Pavarottijem u ulozi Cavaradossija i Zubin Mehtom koji su vodili njujoršku filharmoniju. Dana 5. srpnja 1986. nastupio je u New Yorkškoj Filharmoniji povodom 100. godišnjice nastanka Kipa Slobode, koja je uživo emitirana na ABC Televiziji u Sjedinjenim Državama. Orkestar, kojim je dirigirao Zubin Mehta, nastupio je u Central Parku.

1987. godine pridružio se Izraelskoj filharmoniji (IPO) na njihovim koncertima u Varšavi i Budimpešti, kao i drugim gradovima zemalja istočnog bloka. S IPO-om je u proljeće 1990. prvi puta gostovao i u Sovjetskom Savezu, s koncertima u Moskvi i Lenjingradu. S IPO-om je ponovo gostovao 1994. godine u Kini i Indiji. Godine 2015. u programu klasične glazbe pod nazivom The Chamber Music Society iz Lincoln Centra u produkciji WQXR u New Yorku, otkriveno je da je Perlman izveo nekreditirani solo violine u pjesmi Billyja Joela iz 1989. "The Downeaster Alexa". Iako je prije svega solo umjetnik, Perlman je nastupio s nizom drugih glazbenika, među kojima su Yo-Yo Ma, Pinchas Zukerman, Jessye Norman, Isaac Stern i Jurij Temirkanov na proslavi 150. obljetnice rođenja Petra Iljiča Čajkovskog u Lenjingradu u prosincu 1990. Također je svirao i snimao sa svojim prijateljem i kolegom izraelskim violinistom odnosno violistom Pinchasom Zukermanom u više navrata tijekom godina. Osim što svira i snima klasičnu glazbu po kojoj je najpoznatiji, Perlman je svirao i jazz, uključujući album snimljen s jazz pijanistom Oscarom Petersonom, te osim toga i klezmer. Perlman je bio solist u nizu snimki filmske glazbe, poput teme filma Schindlerova lista (1993.), autora Johna Williamsa, koji je nakon toga osvojio Oscara za najbolju originalnu glazbu. U novije je vrijeme bio solist za glazbu u filmu Memoirs of Geisha iz 2005. godine, zajedno s violončelistom Yo-Yo Maom. Perlman je također svirao selekcije iz glazbenih partitura filmova nominiranih za "Najbolju originalnu skladbu" na 73. dodjeli akademskih nagrada s Yo-Yo Maom i na 78. dodjeli akademskih nagrada.

Antologijske izvedbe
Perlman je svirao na državnoj večeri kojoj je 7. svibnja 2007. prisustvovala kraljica Elizabeta II., u Istočnoj Sobi (East Room) u Bijeloj kući. Izveo je "Air and simple gifts" Johna Williamsa na otvorenju svečanosti 2009. godine za Baracka Obamu uz Yo-Yo Maa (violončelo), Gabrielu Montero (klavir) i Anthonyja McGilla (klarinet). Dok je kvartet svirao uživo, glazba je istovremeno puštana preko zvučnika, a na televiziji je snimka rađena dva dana ranije zbog zabrinutosti da bi hladno vrijeme moglo oštetiti instrumente. Nastupio je u Disneyevoj Fantaziji 2000., gdje je predstavio segment Pines of Rome, zajedno sa Steveom Martinom. 2. studenog 2018. Perlman je obilježio 60.-u obljetnicu svog prvog nastupa u emisiji The Ed Sullivan Show kao gost emisije The Late Show with Stephen Colbert.

Podučavanje
Perlman je 1975. prihvatio fakultetsko mjesto na Konzervatoriju za glazbu na Brooklyn Collegeu. 2003. godine imenovan je nositeljem Dorothy Richard Starling fondacije za studije violine u Juilliard Schoolu, naslijedivši svoju vlastitu učiteljicu, Dorothy DeLay. Trenutno također predaje studentima jedan na jedan na Perlmanovom glazbenom programu (Perlman Music Program) na Long Islandu u državi New York, rijetko održavajući masterclass.

Perlmanov glazbeni program
Perlmanov glazbeni program, osnovan 1994. godine od Perlmanove supruge, Toby Perlman i Suki Sandler, započeo je kao ljetni kamp za talentirane svirače gudačkih instrumenata u dobi između 12 i 18 godina, koji se tijekom vremena proširio na jednogodišnji program. Studenti tako imaju priliku da ih podučava sam Itzhak Perlman prije nego što nastupaju na mjestima poput sinagoge Sutton Place i javnih škola. Upoznavanjem studenata i poticanjem istih da zajedno vježbaju, program nastoji omogućiti glazbenicima koji bi inače vježbali sami da razvijaju mrežu prijatelja i kolega, te da umjesto da ostanu izolirani pronađu područje kojem pripadaju.

Dirigiranje
Početkom novog tisućljeća Perlman je počeo dirigirati.[15] U Simfonijskom orkestru u Detroitu preuzeo je mjesto glavnog gostujućeg dirigenta. Radio je kao glazbeni savjetnik Simfonijskog orkestra u Saint Louisu od 2002. do 2004. godine. U studenome 2007., Westchesterska filharmonija najavila je imenovanje Perlmana umjetničkim voditeljem i glavnim dirigentom. Njegov prvi koncert u tim ulogama bio je 11. listopada 2008. godine, u all-Beethoven programu s pijanistom Leonom Fleisherom kada je izveo Beethovenov "Carski Koncert".

Instrumenti
Perlman svira Soil Stradivarius violinu iz 1714. godine, nekada u vlasništvu Yehudija Menuhina, koja je smatrana jednom od najboljih violina napravljenih tijekom Stradivari-jevog "zlatnog razdoblja". Perlman također svira i 1743. "Sauret" Guarnerija del Gesùa i 1740. "ex-Kreisler" Carla Bergonzija.

Osobni život
Perlman živi u New Yorku sa suprugom Toby, također akademskom violinisticom. Imaju petero djece, uključujući Navaha Perlmana, koncertnog pijanista i komornog glazbenika. Perlman je daleki rođak kanadske komičarke i televizijske ličnosti Howie Mandel. Perlman ima sinesteziju pa ga je Maureen Seaberg propitivala o Okusu svemira i o senzaciji posjedovanja toga fenomena.

Priznanja i nagrade

 1964.: natjecanje u Leventrittu - pobjednik
 1977.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Antonio Vivaldi: Četiri godišnja doba
 1978.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu komorne glazbe: Beethoven: Sonate za violinu i klavir (s Vladimirom Ashkenazyjem)
 1978.: Grammy nagradu za najbolji klasični album: Brahms: Koncert za violinu u D
 1980.: Nagrada Grammy: Najbolja instrumentalna solistička izvedba (bez orkestra): Španjolski album
 1980.: Nagrada Grammy: Najbolja izvedba komorne glazbe: Glazba za dvije violine (s Pinchasom Zukermanom )
 1980.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Koncert za violinu i violončelo Brahms u maloljetnici (s Mstislavom Rostropovičem) (TIE)
 1980.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Berg: Koncert za violinu / Stravinski: Koncert za violinu u D (TIE)
 1981.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Isaac Stern 60. obljetnica (s Isaacom Sternom i Pinchasom Zukermanom )
 1981..: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu komorne glazbe: Čajkovski: Klavirski trio u molu (s Lynn Harrell i Vladimirom Ashkenazyjem )
 1982.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Elgar: Koncert za violinu u molu
 1987.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu komorne glazbe: Beethoven: Kompletni klavirski trio (s Lynn Harrell i Vladimirom Ashkenazyjem )
 1987.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Mozart: Koncert za violinu br. 2 i 4
 1990.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu komorne glazbe: Brahms: Tri violinske sonate (s Danielom Barenboimom )
 1990.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Šoštakovič Koncert za violinu br. 1 u A molu / Glazunov
 1995.: Nagrada Grammy za najbolju izvedbu instrumentalnih solista (s orkestrom): Američki album - djela Bernsteina, Barbera, Fossa
 2003.: Nagrada Kennedy Center Honors
 Travanj 1980.: časopis Newsweek predstavio je gosp. Perlmana na naslovnici.
 1986.: Predsjednik Reagan odlikovao ga je medaljom za slobodu (Presidental medal for freedom).
 1992.: Nagrada Emmy: Izvanredan klasični program u izvedbenim umjetnostima: Perlman u Rusiji
 1994.: Nagrada Emmy: Izuzetno postignuće pojedinca: Kulturno programiranje
 1996.: Nagrada Emmy: Izvanredan kulturni glazbeno-plesni program: Itzhak Perlman: U Fiddlerovoj kući
 1999.: Nagrada Emmy: Izvanredan klasični glazbeno-plesni program: Itzhak Perlman: Fiddling for the Future
 2000.: Predsjednik Clinton dodijelio mu je nacionalnu medalju za umjetnost
 2005.: Nagrada Golden Plate Award Američke Akademije
 2008.: Nagrada za životno djelo Grammy
 2015.: Predsjednik Obama odlikovao ga je medaljom za slobodu (Presidental medal for freedom)
 2016.: Nagrada Genesis od premijera Izraela.
 2017.: Tema je dokumentarnog filma Itzhak u režiji Alison Chernick.

Izvori

Vanjske poveznice
http://www.itzhakperlman.com/

Vidi još

 Plácido Domingo

Violinisti
Dirigenti
Izraelski glazbenici
Glazbeni pedagozi
Američki pedagozi

Itzhak Perlman


În geometrie, coliniaritatea unei mulțimi de puncte este proprietatea lor de a fi dispuse pe o singură dreaptă. Se spune că o mulțime de puncte cu această proprietate este coliniară (uneori scris ca colineară). În general, termenul este folosit pentru a arăta că unele obiecte sunt aliniate, adică stau "în linie" sau "într-un șir".

Puncte pe o dreaptă
În orice geometrie, se spune că mulțimea de puncte de pe o dreaptă este coliniară. În geometria euclidiană, această relație este vizualizată intuitiv prin puncte situate pe o "linie dreaptă". Cu toate acestea, în majoritatea geometriilor (inclusiv cea euclidiană), o dreaptă este de obicei un tip de obiect primitiv (nedefinit), astfel încât astfel de vizualizări nu vor fi neapărat adecvate. Un model matematic al geometriei oferă o interpretare a modului în care punctele, dreptele și alte tipuri de obiecte relaționează între ele, iar o noțiune precum coliniaritatea trebuie interpretată în contextul acelui model. De exemplu, în geometria sferică, unde liniile sunt reprezentate în modelul standard prin cercuri mari ale unei sfere, mulțimile de puncte coliniare se află pe același cerc mare. Astfel de puncte nu se află pe o "dreaptă" în sens euclidian și nu sunt considerate ca fiind în șir.

O transformare geometrică definită pe o geometrie cu valori în ea însăși, care transformă dreptele în alte drepte se numește ; ea conservă proprietatea de coliniaritate. Aplicațiile liniare (sau funcțiile liniare) de pe spații vectoriale, privite ca transformări geometrice, transformă dreptele în alte drepte; adică ele asigură corespondența între mulțimi de puncte coliniare și alte mulțimi de puncte coliniare, și, prin urmare, sunt coliniații. În geometria proiectivă, aceste aplicații liniare se numesc  și sunt doar unul din mai multele tipuri de coliniație.

Exemple din geometria euclidiană

Triunghiuri
În orice triunghi, următoarele mulțimi de puncte sunt coliniare:

 , centrul cercului circumscris, , ,  și centrul cercului celor nouă puncte sunt coliniare, toate căzând pe o linie numită dreaptă Euler.
 Punctul de Longchamps are și alte coliniarități.
 Orice vârf, tangența laturii opuse la un cerc exînscris și  sunt coliniare pe o dreaptă numită  triunghiului.
 Mijlocul oricărei laturi, punctul care este echidistant față de acesta de-a lungul laturii triunghiului în ambele direcții și centrul cercului Spieker sunt coliniare pe o dreaptă numită  al triunghiului. (Cercul Spieker este cercul înscris în , iar centrul său este centrul de masă al perimetrului triunghiului.)
 Orice vârf, tangenta laturii opuse la cercul înscris și punctul Gergonne sunt coliniare.
 Din orice punct de pe cercul circumscris al unui triunghi, cele mai apropiate puncte de pe fiecare dintre cele trei laturi extinse ale triunghiului sunt coliniare pe dreapta Simson a punctului de pe cercul circumferitor.
 Dreptele care leagă picioarele  intersectează laturile opuse în puncte coliniare.
 Centrul cercului înscris într-un triunghi, mijlocul unei înălțimi și punctul de contact al laturii corespunzătoare cu cercul exînscris relativ la acea latură sunt coliniare.
 Teorema lui Menelaus afirmă că trei puncte  aflate pe laturile (unele ) ale unui triunghi opuse vârfurilor  respectiv sunt coliniare dacă și numai dacă următoarele produse ale lungimii segmentelor sunt egale:

 Centrul cercului înscris, centrul de greutate și centrul cercului Spieker sunt coliniare.
 Centrul cercului circumscris,  și  al unui triunghi sunt coliniare.
 Două drepte perpendiculare care se intersectează în  unui triunghi intersectează fiecare dintre  triunghiului. Punctele de mijloc de pe cele trei laturi ale acestor puncte de intersecție sunt coliniare pe .

Patrulatere

 Într-un patrulater convex  ale cărui laturi opuse se intersectează în  și ,  segmentelor  sunt coliniare, iar dreapta pe care se află ele se numește  (uneori cunoscută ca ). Dacă patrulaterul este un patrulater tangențial, atunci și centrul cercului înscris se află pe această dreaptă.
 Într-un patrulater convex, cvasiortocentrul , "centrul de suprafață"  și cvasicircumcentrul  sunt coliniare în această ordine și .

 Într-un patrulater inscriptibil, centrul cercului circumscris, intersecția celor două linii mijlocii și anticentrul sunt coliniare.
 Într-un patrulater inscriptibil, centrul de suprafață, intersecția liniilor mijlocii și intersecția diagonalelor sunt coliniare.
 Într-un trapez circumscriptibil, tangentele cercului circumscris la cele două baze sunt coliniare cu centrul cercului înscris.
 Într-un trapez tangențial, mijloacele picioarelor sunt coliniare cu centrul cercului înscris.

Hexagoane

  (cunoscută și sub denumirea de Teorema Hexagramei Mistice) afirmă că dacă pe o secțiune conică (adică, elipsă, parabolă sau hiperbolă) sunt alese șase puncte arbitrare și sunt unite prin segmente de dreaptă în orice ordine pentru a forma un hexagon, atunci cele trei perechi de laturi opuse ale hexagonului (prelungirile lor dacă este necesar) se întâlnesc în trei puncte care se află pe o linie dreaptă, numită dreapta Pascal a hexagonului. Reciproca este și ea adevărată:  afirmă că, dacă cele trei puncte de intersecție ale celor trei perechi de drepte cu laturile respectiv opuse ale unui hexagon se află pe o dreaptă, atunci cele șase vârfuri ale hexagonului se află pe o conică, care poate fi degenerată ca în teorema hexagonului a lui Pappus.

Secțiuni conice

 Conform , pentru oricare trei cercuri dintr-un plan, dintre care niciunul nu este complet în interiorul unuia dintre celelalte, cele trei puncte de intersecție ale celor trei perechi de drepte, fiecare tangentă exterioară la două dintre cercuri, sunt coliniare.
 Într-o elipsă, centrul, cele două focare și cele două vârfuri cu cea mai mică  sunt coliniare, iar centrul și cele două vârfuri cu cea mai mare rază de curbură sunt coliniare.
 Într-o hiperbolă, centrul, cele două focare și cele două vârfuri sunt coliniare.

Conuri

 Centrul de masă al unui solid conic de densitate uniformă se află la un sfert din distanță de la centrul bazei până la vârf, pe linia dreaptă care le unește pe cele două.

Tetraedre

 Centrul de greutate al unui tetraedru este mijlocul segmentului dintre punctul său Monge și centrul sferei circumscrise. Aceste puncte definesc dreapta Euler a tetraedrului care este analogă dreptei Euler a unui triunghi. Centrul sferei în douăsprezece puncte a tetraedrului se află și el pe linia lui Euler.

Algebră

Coliniaritatea punctelor ale căror coordonate sunt date
În geometria analitică, în spațiul -dimensional, o mulțime de trei sau mai multe puncte distincte sunt coliniare dacă și numai dacă matricea coordonatelor acestor vectori are rangul mai mic sau egal cu 1. De exemplu, date fiind trei puncte

dacă matricea

este de rangul 1 sau mai mic, atunci punctele sunt coliniare.

Echivalent, pentru fiecare submulțime de , dacă matricea

este de rangul 2 sau mai mic, atunci punctele sunt coliniare. În special, pentru trei puncte din plan (), matricea de mai sus este pătrată și punctele sunt coliniare dacă și numai dacă determinantul său este zero; întrucât acest determinant 3 × 3 este plus sau minus dublul ariei unui triunghi cu acele trei puncte ca vârfuri, aceasta este echivalentă cu afirmația că cele trei puncte sunt coliniare dacă și numai dacă triunghiul cu acele puncte ca vârfuri are aria zero.

Coliniaritatea punctelor ale căror distanțe pe perechi sunt date
Cel puțin trei puncte distincte sunt coliniare dacă și numai dacă, pentru fiecare trei dintre acele puncte , următorul determinant al unei  este zero (cu  fiind distanța dintre  și  etc. ):

Acest determinant este, conform formulei lui Heron, egal cu −16 înmulțit cu pătratul ariei unui triunghi cu laturile ; deci verificarea dacă acest determinant este egal cu zero este echivalentă cu verificarea dacă triunghiul cu vârfurile  are aria zero (deci vârfurile sunt coliniare).

Echivalent, o mulțime de cel puțin trei puncte distincte sunt coliniare dacă și numai dacă, pentru fiecare trei dintre acele puncte  cu  mai mare sau egal cu fiecare dintre  și , inegalitatea triunghiului  este egalitate.

Teoria numerelor
Două numere  și  nu sunt prime între ele — adică au un factor comun, altul decât 1 — dacă și numai dacă pentru un dreptunghi reprezentat pe o rețea pătrată cu vârfurile în , cel puțin un punct interior este coliniar cu  și .

Concurență (plan dual)
În diverse geometrii plane, noțiunea de a schimba rolurile "punctelor" și "dreptelor" păstrând în același timp relația dintre ele se numește . Fie o mulțime de puncte coliniare. Prin dualitate de plan se obține o mulțime de drepte care se întâlnesc toate într-un punct comun. Proprietatea pe care o are această mulțime de drepte (faptul că se întâlnesc într-un punct comun) se numește concurență și se spune că dreptele sunt concurente. Astfel, concurența este echivalentă în plan dual coliniarității.

Graful de coliniaritate
Dată fiind o  , unde două puncte determină cel mult o dreaptă, un graf de coliniaritate al lui  este un graf ale cărui vârfuri sunt punctele lui , unde două vârfuri sunt adiacente dacă și numai dacă determină o dreaptă în .

Utilizare în statistică și econometrie
În statistică, coliniaritatea se referă la o relație liniară între două . Două variabile sunt perfect coliniare dacă există o relație liniară exactă între cele două, deci corelația dintre ele este egală cu 1 sau −1. Adică,  și  sunt perfect coliniare dacă există parametri  și  astfel încât, pentru toate observațiile , avem

Aceasta înseamnă că dacă diferitele observații  sunt reprezentate grafic în planul , aceste puncte sunt coliniare în sensul definit mai devreme în acest articol.

Multicolinearitatea perfectă se referă la o situație în care  variabile explicative dintr-un model de regresie multiplă sunt perfect legate liniar, conform

pentru orice observație . În practică, rareori ne confruntăm cu multicoliniaritate perfectă într-un set de date. Mai frecvent, problema multicolinearității apare atunci când există o "relație liniară puternică" între două sau mai multe variabile independente, ceea ce înseamnă că

unde varianța  este relativ mică.

Conceptul de coliniaritate laterală extinde această viziune tradițională și se referă la coliniaritatea dintre variabile explicative și criteriale (adică explicate).

Utilizare în alte domenii

Rețele de antene

În telecomunicații, o  este o rețea de antene dipol montate în așa fel încât elementele corespunzătoare ale fiecărei antene să fie paralele și aliniate, adică sunt situate de-a lungul unei drepte sau axe comune.

Fotografie
 sunt un set de două ecuații, utilizate în fotogrammetrie și în , pentru a lega coordonatele dintr-un plan de imagine (de senzori) (în două dimensiuni) cu coordonatele obiectului (în trei dimensiuni). În context fotografic, ecuațiile sunt derivate luând în considerare proiecția centrală a unui punct al  prin  al camerei către imaginea din planul imaginii (senzor). Cele trei puncte, punctul obiect, punctul imagine și centrul optic, sunt întotdeauna coliniare. Un alt mod de a spune acest lucru este că segmentele de dreaptă care unesc punctele obiect cu punctele lor de imagine sunt toate concurente în centrul optic.

Note

Bibliografie

Geometrie afină

Coliniaritate


Wildkirchli es el nombre de un sistema de tres cuevas del macizo Alpstein de Appenzell, Suiza. Se caracterizan por sus vestigios de viviendas del Paleolítico (los neandertales) descubiertas en 1940 por Emil Bachler (1868 - 1950), que datan de cerca de entre 50.000 y 30.000 antes de cristo. Incluso de antes son los restos de osos de cavernas que se encuentran en las cuevas, que datan de cerca de 90.000 años antes de cristo. La cabaña del ermitaño cuenta con un esqueleto de oso grande encontrado en las cuevas del lugar.

Las cuevas fueron habitadas por ermitaños desde 1658 hasta 1853. El último residente ermitaño estuvo hasta su muerte en la montaña a mediados de 1800, el lugar permaneció vacante hasta que fue renovado como un museo en 1972.

Hoy en día, las cuevas son un lugar turístico.

Véase también
Seealpsee
Geografía de Suiza
Geografía de Europa

Referencias

E. Bächler, Das alpine Paläolithikum der Schweiz im W., Drachenloch und Wildenmannlisloch, 1940.
E. Schmid, «Zum Besuch der Wildkirchli-Höhlen», in Mitteilungsblatt der Schweizerischen Geschichte für Ur- und Frühgeschichte 8, 1977,

Cuevas de Suiza

Wildkirchli


Pilot-balon je manji gumeni balon okrugla oblika koji se napunjen vodikom ili helijem koristi u meteorologiji. Pilot-balon ne nosi nikakav mjerni instrument, a praćenjem njegova gibanja s pomoću teodolita u jednakim vremenskim razmacima mogu se izračunati smjer i brzina vjetra na visinama do kojih se balon dignuo. Ograničena mu je uporaba pri jakom vjetru i niskim oblacima te oborinama, pa se danas malo koristi jer ga u sve većoj mjeri zamjenjuje radar, lidar te uređaj vjetrovni presječnik, kojim se visinski vjetrovi određuju u učestalim vremenskim razmacima (na primjer pola sata ili jedan sat).

Pilot-balonska mjerenja
Pilot-balonska mjerenja su najjednostavnija metoda mjerenja vjetra u slobodnoj atmosferi. Manji baloni od prirodne ili umjetne gume (prosječne mase 20, 30 ili 100 grama), napunjeni određenom količinom vodika, dižu se gotovo jednolikom brzinom i otklanjaju od okomice ustranu, kamo ih zanosi vjetar. Balon se prati optičkim teodolitom. U jednakim vremenskim razmacima očitavaju se kutovi nagiba φ (elevacija ili kutna visina) pod kojim se balon vidi prema obzoru (horizontu), te kut azimuta α (kut balona prema zemljopisnom sjeveru). Pomoću izmjerenih kutova i poznatih visina balona h u uzastopnim minutama mogu se trigonometrijski proračunati vodoravne projekcije putanje balona d, a odatle i smjer i brzina vjetra u sloju atmosfere između uzastopnih visina mjerenja.

Upotreba pilot-balona ograničena je na povoljne vremenske prilike, a pretpostavlja stalnu brzinu dizanja balona, što ponekad nije slučaj. Da bi se taj nedostatak uklonio, za istraživačke svrhe služe 2 teodolita, smještena na kraju baze dovoljne dužine (bazišna mjerenja). Istodobno očitavanje kutova pod kojima se vidi balon s oba kraja baze omogućuje da se trigonometrijskim relacijama odredi položaj balona u atmosferi bez prethodnog poznavanja visine balona, pa se time može odrediti i smjer i brzina vjetra.

Slike

Izvori

Meteorološki instrumenti i oprema

Pilot-balon


ඍග් වේදය, ඍග්වේද (සංස්කෘත: ऋग्वेद) යනු වෛදික පුරාණ සංස්කෘත ගීතිකා වල  එකතුවකි එය වේද ලෙස හැඳින්වෙන හින්දු ආගමික පූජනීය කෘති අතරින් පළමුවැන්න යි.

ඍග්වේදය යනු පැරණිතම වෛදික සංස්කෘත ග්‍රන්ථයයි. එහි මුල් ස්ථර ඕනෑම ඉන්දු-යුරෝපීය භාෂාවක පවතින පැරණිතම ලියවිලි වලින් එකකි. 2 වන සහස්‍රයේ සිට ඍග්වේදයේ ශබ්ද සහ පාඨ වාචිකව සම්ප්‍රේෂණය වී ඇත.

මෙම ලියවිල්ල සංහිතා, බ්‍රාහ්මණ, ආරණ්‍යක සහ උපනිෂද් වලින් සමන්විත වේ. ඍග් වේද සංහිතා යනු මූලික පාඨය වන අතර, එය පද්‍ය 10,600 ක පමණ ගීතිකා 1,028 (සූක්ත) සහිත පොත් 10 කින් (මණ්ඩල) එකතුවකි. මුල්ම රචනා කරන ලද මණ්ඩල අටේ - මණ්ඩල 2 සිට 9 දක්වා - ගීතිකා ප්‍රධාන වශයෙන් විශ්ව විද්‍යාව, වත්පිළිවෙත්, චාරිත්‍ර වාරිත්‍ර සහ දෙවිවරුන්ට ප්‍රශංසා කිරීම ගැන සාකච්ඡා කරයි. වඩාත් මෑතකාලීන මණ්ඩලයන්හී (1 සහ 10) ගීතිකා තුළ දාර්ශනික හෝ සමපේක්ෂන ප්‍රශ්න, සමාජයේ දාන (පුණ්‍යකර්ම) වැනි ගුණධර්ම, විශ්වයේ ආරම්භය සහ දිව්‍යමය ස්වභාවය පිළිබඳ ප්‍රශ්න සහ ඒවායේ වෙනත් පාරභෞතික ගැටළු පිළිබඳව ද කටයුතු කරයි.

හින්දු චාරිත්‍ර වාරිත්‍රවල (විවාහ මංගල්‍ය වැනි) සහ යාඥාවන් වලදී එහි සමහර පාඨ  කියවනු ලැබේ, ඍග් වේදය අඛණ්ඩව භාවිතා වන ලෝකයේ පැරණිතම ආගමික ග්‍රන්ථය වේ.

කාල නිර්ණය සහ ඓතිහාසික සන්දර්භය

කාල නිර්ණය
Jamison සහ Brereton ට අනුව, ඔවුන්ගේ 2014 ඍග් වේද පරිවර්තනයේ, මෙම පාඨයේ කාල නිර්ණය "විවාදාත්මක හා නැවත සලකා බැලීමේ කාරණයක් වී ඇති අතර පවතිනු ඇත". යනුවෙන් සඳහන් කොට ඇත. මෙතෙක් කාල නිර්ණය අනුමාන කර ඇත්තේ ගීතිකා තුළම ඇති ශෛලිය සහ අන්තර්ගතයෙනි. භාෂා විද්‍යාත්මක තක්සේරුව මගින් පෙළෙහි වැඩි ප්‍රමාණයක් දෙවන සහස්‍රයේ දෙවන භාගය දක්වා දිව යයි. මුල් ඉන්දු-ආර්ය භාෂාවකින් රචනා වී ඇති බැවින්, ගීතිකා ඉන්දු-ඉරාන වෙන්වීමෙන් පසුකාලීන විය යුතුය, දළ වශයෙන් ක්‍රි.පූ. 2000 දක්වා දිව යයි. ඍග් වේදයේ හරයේ සංයුතියට ආසන්න සාධාරණ දිනයක් වන්නේ උතුරු සිරියාවේ සහ ඉරාකයේ (ක්‍රි.පූ. 1450-1350) මිටැනි ලේඛනයි. ඒවායේ වරුණ, මිත්‍ර සහ ඉන්ද්‍ර වැනි වෛදික දෙවිවරුන් ගැන ද සඳහන් වේ. අනෙකුත් සාක්ෂි ද පෙන්වා දෙන්නේ ක්‍රි.පූ. 1400ට ආසන්න සංයුතියකි.

ඍග් වේද ලකුණු ලෝකඩ යුගයේ අවසාන කාලය දක්වා පිළිගෙන ඇති අතර, එය නොකැඩූ සම්ප්‍රදායක් සහිත උදාහරණ කිහිපයෙන් එකක් බවට පත් කරයි.

ඓතිහාසික හා සමාජීය සන්දර්භය
ඍග් වේදාය අනෙකුත් ඉන්දු-ආර්ය ග්‍රන්ථයන්ට වඩා බොහෝ පෞරාණික ය. මේ හේතුව නිසා එය මැක්ස් මුලර් සහ රුඩොල්ෆ් රොත්ගේ කාලයේ සිට බටහිර ශිෂ්‍යත්වයේ අවධානයට ලක් විය. ඍග් වේදය වෛදික ආගමේ මුල් අවධිය පිළිබඳව වාර්තා කරයි. සාමාන්‍ය හෝ ප්‍රභූ වේවා, වෛදික යුගයේ සමාජ හෝ දේශපාලන ක්‍රමය පිළිබඳ සෘජු සාක්ෂි ඍග්වේදය ඉදිරිපත් නොකරයි. ගව පාලනය සහ තුරඟ තරග වැනි ඉඟි පමණක් දැකිය හැකි අතර, මෙම පාඨය පුරාණ ඉන්දියානු සමාජය පිළිබඳ ඉතා පොදු අදහස් ඉදිරිපත් කරයි. මෙහි කුල බේදයක්, ක්‍රමයක් පිළිබඳව සඳහන් නැත. කෘෂිකාර්මික දේවතාවන් ගැන ගීතිකා වල සඳහන් වන අතර එය සමරන බැවින් සමාජය කෘෂිකර්මාන්තය පිළිබඳ සාක්ෂි ඇත. රජවරුන් පූජකයන් සහ ශ්‍රමිකයන් අතර අනුපූරක සබඳතා පැවති නමුත් සමාජ පන්තිවල සාපේක්ෂ තත්ත්වය පිළිබඳ සාකච්ඡාවක් නොමැත. ඍග්වේදය තුළ කාන්තාවන් තරමක් විවෘතව කතා කරන අතර එය ලියවිල්ලෙහි සඳහන් ආකාරයට පිරිමින්ට වඩා ලිංගිකව විශ්වාසයෙන් පෙනී සිටින ආකාරයෙන් පැහැදිලි වේ. විවාහ මංගල්‍යය පිළිබඳ සවිස්තරාත්මක හා සෞන්දර්යාත්මක ගීතිකාවලින් ඇඟවෙන්නේ ඍග්වේද යුගයේ චාරිත්‍ර වාරිත්‍ර වර්ධනය වී ඇති බවයි. දෑවැද්ද පිළිබඳ සාක්ෂි නොමැති අතර සති පූජාව හෝ ඒ ආශ්‍රිත චාරිත්‍ර පිළිබඳ සාක්ෂි වෛදික ග්‍රන්ථවල නොමැත.

ඍග් වේද ගීතිකා වල සහල් සහ කැඳ ගැන සඳහන් වන අතර, කෙසේ වෙතත් වී වගාව පිළිබඳ සාකච්ඡාවක් නොමැත. ආයස් (ලෝහ) යන යෙදුම ඍග් වේදයේ ඇති නමුත් එය කුමන ලෝහයක් දැයි පැහැදිලි නැත. යකට පිළිබඳව එහි සඳහනක් නොමැති අතර ඍග් වේදය ක්‍රි.පූ. 1000 ට පෙර රචනා වූ බවට විද්වතුන් සනාථ කර ඇත. 5.63 ගීතිකාවේ "රත්‍රන් වලින් ආවරණය වූ ලෝහ" ගැන සඳහන් වන අතර, වෛදික සංස්කෘතිය තුළ ලෝහ වැඩ කිරීමේ ප්‍රගතියක් පෙන්නුම් කරයි.

ඍග් වේදයේ  දක්නට ලැබෙන සමහර දෙවිවරුන්ගේ සහ දේවතාවියන්ගේ නම් මුල්-ඉන්දු-යුරෝපීය ආගම මත පදනම් වූ වෙනත් විශ්වාස පද්ධති අතර දක්නට ලැබෙන අතර භාවිතා කරන බොහෝ වචන වෙනත් ඉන්දු-යුරෝපීය භාෂාවලින් වචන සමඟ පොදු මූලයන් බෙදා ගනී. කෙසේ වෙතත්, ඍග් වේදයේ වචන 300 ක් පමණ ඉන්දු-ආර්ය හෝ ඉන්දු-යුරෝපීය නොවන බව සංස්කෘත සහ වෛදික සාහිත්‍ය විශාරද ෆ්රිට්ස් ස්ටාල් පවසයි. මෙම 300 න්, කපර්දින්, කුමාර, කුමාරි, කිකටා වැනි බොහෝ ඒවා පැමිණෙන්නේ ඉන්දියාවේ නැගෙනහිර සහ ඊසානදිග (ඇසෑමය) ප්‍රදේශයේ දක්නට ලැබෙන මුණ්ඩ හෝ ප්‍රාකෘත-මුන්ඩ භාෂාවලිනි. 300 ලැයිස්තුවේ ඇති අනෙකුත් ඒවාට ඉන්දියාවේ දකුණු ප්‍රදේශයේ ද්‍රවිඩ මූලයන් හෝ ටිබෙටෝ-බුරුම සම්භවයක් ඇත. ඔටුවන්, අබ සහ කොටළුවා වැනි - ඍග් වේදයේ ඇති ඉන්දු-යුරෝපීය නොවන වචන කිහිපය සමහර විට අහිමි වූ මධ්‍යම ආසියානු භාෂාවකට අයත් විය හැකිය.

ආශ්‍රේයයන්
{|

ඍග් වේද


Villingerød er en tidligere landsby i Esbønderup Sogn, indtil kommunalreformen i 1970 lå det i Holbo Herred, Frederiksborg Amt, fra 1970 til 2007 i Græsted-Gilleleje Kommune.

Historie

Villingerød omtales første gang 1178 (Withlingeruth).

I 1682 bestod Villingerød af 9 gårde og 4 huse uden jord. Det samlede dyrkede areal udgjorde 473,4 tønder land skyldsat til 87,82 tdr hartkorn. Dyrkningsformen var trevangsbrug.

Noter

Litteratur
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983),
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688; København 1928 (Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975);

Byer i Gribskov Kommune

Villingerød


Le Jour de Noël est un film français réalisé par Thierry Jousse et sorti en 1998.

Synopsis

Fiche technique
 Titre : Le Jour de Noël
 Réalisation : Thierry Jousse
 Scénario : Thierry Jousse
 Photographie : Olivier Chambon
 Décors : Anne Bachala
 Son : Jean-Jacques Ferran
 Musique : Noël Akchoté
 Montage : Yannick Kergoat
 Production : Les Productions Bagheera - TV10 Angers
 Pays d'origine :
 Durée :
 Date de sortie : France - novembre 1998 (présentation au Festival du film de Belfort - Entrevues)

Distribution
 Noël Akchoté
 Anna Luif
 Jackie Berroyer
 Antoine Chappey
 Claire Denis
 Zinedine Soualem

Distinctions
 Grand prix du court métrage au Festival du film de Belfort - Entrevues 1998

Notes et références

Voir aussi

Bibliographie
 Jacques Kermabon, Bref, , août 1998,

Liens externes

Film français sorti en 1998
Court métrage français
Film sur la musique

Le Jour de Noël


é o segundo single lançado pela banda de rock japonesa . Lançado em 7 de fevereiro de 1990. A editora é a .

Foi usada como música tema do drama , que foi transmitido no Japão de janeiro a março de 1990.
1º lugar na parada de sucessos da  (1º lugar em um total de 3 vezes a cada duas semanas desde 5 de março de 1990). Em 1990, alcançou o número 3 na parada anual de singles. O primeiro hit de LINDBERG e o maior hit.

É usado para a melodia de partida da estação Nishi-Koizumi (Linha Tobu Koizumi) na província de Gunma, Japão.

Gravação
Todas as letras: Miyuki Asano(朝野深雪)
 Imasugu Kiss Me (3:32)
Compositor: , Arranjo:
STEP IN NOW (4:06)
Composição: Tatsuhito Inoue, Arranjo: LINDBERG, Tatsuhito Inoue

Ligações externas
 Videoclipe oficial de "Imasugu Kiss Me" no YouTube

Singles de 1990
Canções em japonês

Imasugu Kiss Me


Jane Waddington Wyatt () a fost o actriță americană. A jucat în câteva filme la Hollywood ca de exemplu filmul lui Frank Capra, Lost Horizon, dar este cel mai cunoscută pentru rolul ei ca Margaret Anderson în seria CBS și NBC, Father Knows Best și ca Amanda Grayson, soția lui Sarek și mama umană a vulcanianului Spock în seria science-fiction  Star Trek. A câștigat Premiul Emmy de trei ori.

Filmografie

 One More River (1934) – Dinny Cherrell
 Great Expectations (1934) – Estella
 We're Only Human (1935) – Sally Rogers
 The Luckiest Girl in the World (1936) – Pat Duncan
 Lost Horizon (1937) – Sondra
 Girl from God's Country (1940) – Anne Webster
 Kisses for Breakfast (1941) – Laura Anders
 Hurricane Smith (1941) – Joan Bradley
 Weekend for Three (1941) – Ellen
 Army Surgeon (1942) – Elizabeth "Beth" Ainsley
 The Navy Comes Through (1942) – Myra Mallory
 Buckskin Frontier (1943) – Vinnie Marr
 The Kansan (1943) – Eleanor Sager
 None but the Lonely Heart (1944) – Aggie Hunter
 Strange Conquest (1946) – Dr. Mary Palmer
 The Bachelor's Daughters (1946) – Marta Jordan
 Boomerang (1947) – Madge Harvey
 Gentleman's Agreement (1947) – Jane
 Pitfall (1948) – Sue Forbes
 No Minor Vices (1948) – Miss Darlington
 Bad Boy (1949) – Mrs. Maud Brown
 Canadian Pacific (1949) – Dr. Edith Cabot
 Task Force (1949) – Mary Morgan
 House by the River (1950) – Marjorie Byrne
 Our Very Own (1950) – Mrs. Fred (Lois) Macaulay
 My Blue Heaven (1950) – Janet Pringle
 The Man Who Cheated Himself (1950) – Lois Frazer
 Criminal Lawyer (1951) – Maggie Powell
 Interlude (1957) – Prue Stubbins
 The Two Little Bears (1961) – Anne Davis
 See How They Run (1964, TV Movie) – Augusta Flanders
 Never Too Late (1965) – Grace Kimbrough
 Weekend of Terror (1970, TV Movie) – Sister Frances
 Treasure of Matecumbe (1976) – Aunt Effie
 Amelia Earhart (1976, TV Movie) – Amy Earhart
 The Nativity (1978, TV Movie) – Anna
 Star Trek IV: The Voyage Home (1986) – Amanda Grayson
 Amityville 4: The Evil Escapes (1989, TV Movie) – Alice Leacock

Apariții radio

Note

Legături externe

 Jane Wyatt: Representative of American Liberalism; article by Norman Markowitz, politicalaffairs.net; accessed 2 februarie 2014.
 "'Father Knows Best' mother Wyatt dead at 96", CNN.com; accessed 2 februarie 2014.

Vezi și
 Listă de actori americani
Listă de actrițe americane

Nașteri în 1910
Decese în 2006
Actori americani
Actrițe americane

Jane Wyatt


A Selfridge Air National Guard Base ou Selfridge ANGB (IATA: MTC, ICAO: KMTC, FAA LID: MTC) é uma ínstalação da Air National Guard localizada em Harrison, Michigan, perto de Mount Clemens. Selfridge Field foi um dos trinta e dois campos de treinamento do Serviço Aéreo estabelecidos depois que os Estados Unidos entraram na Primeira Guerra Mundial em abril de 1917.

Unidades e organizações
A organização anfitriã é a 127ª Ala (127 WG) da Guarda Nacional Aérea de Michigan, mas uma variedade de Reserva da Força Aérea, Reserva da Marinha, Reserva do Corpo de Fuzileiros Navais, Reserva do Exército, Guarda Nacional do Exército e unidades da Guarda Costeira em serviço ativo também usam as instalações. Em 1971, a Selfridge ANGB se tornou a maior e mais complexa base conjunta das Forças de Reserva dos Estados Unidos, posição que ocupou até ser superada pelo NAS JRB Fort Worth (ex-Carswell AFB) no final dos anos 1990.

A Garrison-Selfridge do Exército dos EUA serve ao Comando de Tanques automotivos e de armamentos (TACOM), apoiando a construção de tanques na área de Detroit." As organizações civis da Civil Air Patrol em Selfridge são o 176º Esquadrão Composto Selfridge e o quartel-general da Ala Michigan.

Selfridge é o lar do Quartel-General e da Companhia de Serviços, 1º Batalhão, 24º Fuzileiros Navais e Grupo de Apoio da Ala da Marinha 47 (MWSG-47.)

Selfridge Military Air Museum
O Selfridge Military Air Museum é operado pela Michigan Air Guard Historical Association, exibe fotos e artefatos da história aeroespacial militar e tem um parque aéreo ao ar livre com mais de 30 aeronaves.

História
A Base Aérea da Guarda Nacional de Selfridge deve o seu nome ao 1º Tenente Thomas E. Selfridge. Ele foi escalado para o serviço aeronáutico em abril de 1908, após ser assistente do professor Alexander Graham Bell, que conduzia experimentos aeronáuticos na Nova Escócia. Selfridge foi morto em 17 de setembro de 1908 enquanto voava como passageiro com Orville Wright em Fort Myer, Virginia. Ele foi a primeira pessoa a morrer na queda de uma aeronave motorizada.

Leitura adicional
 Larsen, Deborah J., and Louis J. Nigro. Selfridge Field. Charleston, SC: Arcadia, 2006.
 Selfridge Field Air Fighters. Detroit: Liggett & Gagnier, printers, 1919.
 Thornton, Kevin, and Dale Prentiss. Building a Base: Selfridge and the Army. Warren, Mich: History Office, U.S. Army Tank-Automotive and Armaments Command, 1996.

Ligações externas

 127th Wing

Instalações da Força Aérea dos Estados Unidos
Registro Nacional de Lugares Históricos em Michigan

Selfridge Air National Guard Base


Huvadhu, Suvadive, Suvaidu or Suvadiva is the atoll with most islands in the world. The atoll is located in the Indian Ocean. It is south of the Suvadiva Channel in the Republic of Maldives with a total area of 3152 km2, of which 38.5 km2 is dry land. The atoll contains 255 islands.

It is the second largest atoll in the country, after Boduthiladhunmathi (consisting of Haa Alif, Haa Dhaalu, Shaviyani, and Noonu administrative divisions) which has smaller and fewer islands spread across a larger area.

Huvadu Atoll has been divided into two districts (administrative provinces) for administrative purposes since the 1970s. These divisions are Northern Huvadhu Atoll (Gaafu Alifu) in the north, and Southern Huvadhu Atoll (Gaafu Dhaalu).

During his journey to Maldives, Ibn Batuta states in his journal that Maldives was destitute of grain, except in the province of Souweid ( Suvadiva or Huvadu ) where they produce a cereal, a kind of Millet which was brought to Mahal.

The traditional seat of power in the Huvadhu was Thinadhoo until the division, after which Thinadhoo remained the Capital of South Huvadhu Atoll, and Villingili was instated as the capital of North Huvadhu Atoll.

The master carpenters of the iconic Male' Hukuru Miskiy were from Huvadu, Kondey island. They were Ali Maavadi Kaleyfaanu and Mahmud Maavadi Kaleyfaanu.

The best quality mats of the Maldives are woven in this atoll, in the island of Gaddū. The local grass 'hau' is dyed in two colors, black and yellow.

History

The ancient Sanskritised name of this atoll was Suvadive. Its capital is Thinadhoo (Huvadhu Atoll)

Historically the Huvadu atoll chief based in Thinadhoo had a great measure of self-government. He even had the privilege, not granted to any other atoll chief of the Maldives, to fly his own flag in his vessels and at his residence. The flag of the Huvadu Atoll Chief was similar to the flag of Nepal in cut, with two central black triangles edged by red and white bands.

There are many Buddhist archaeological remains in Huvadū. Therefore, it is likely that this was a very important Atoll in that period of Maldivian History.
None of these ancient remains have been properly investigated yet.

Due to its strategic placement on the main sea route around southern India, Huvadhu and the other southern atolls have a long history of contact from mariners sailing the Indian Ocean through the centuries.

Descendants of the three dynasties, Devvadhoo, Diyamigili & Isdhoo Dynasty
Families of Devvadhoo, Dhiyamigili and Isdhoo Dynasty can be traced to Devvadu, Addu, Fuvahmulah and Tinadu. After the assassination of Muhammed Ghiya'as ud-din, Prince Abdulla son of Ghiyaasuddin was banished to Fuvahmulah. The South of Maldives was a safe haven for Abdulla being a descendant of Addu Bodu Fandiyaaru Thakurufaan.

Sultan Mohamed IV ( Devvadhoo Rasgefaanu )
Dhevvadhoo island is located at the centre of the Huvadu atoll. Sultan Mohamed IV or Devvadhoo Rasgefaanu was the first Sultan of Devvadhoo Dynasty who was the son of Ali Mafahaiy Kilege of Devvadu and Kakuni Dio. Sultan Mohamed IV was married to Khadheeja Kan'ba, daughter of Ibrahim Shah Bandar also known as Isdhoo Bodu Velaanaa Thakurufaan. After his death the Isdhoo dynasty was proclaimed.

Secession of the United Suvadive Republic

In January 1959, the three southern atolls: Huvadhu, Fuvahmulah and Addu, were involved in setting up the breakaway United Suvadive Republic which survived until September 1963. The name of the secessionist state was taken from the ancient name of Huvadhoo atoll.

In some islands, like Gaddhoo, there was opposition to the secession, however through threats and coercion, the groups of people opposing the Suvadive state were forced to agree.

The republic collapsed when the island of Havaru Thinadhoo was depopulated, and all infrastructure burnt to the ground by the Maldivian military led by then Prime Minister Ibrahim Nasir in 1962, after which it was left uninhabited for four years. For the next 10 years, the seat of power was moved to Gaddhoo until Havaru Thinadhoo, since repopulated, was reinstated as the capital of Huvadhoo.

The main motivation for secession was stated to be disagreements with the centralized policies that were being enforced by Male' at the time.

Huvadu Kandu

The name of the broad channel north of this atoll is locally known as Huvadu Kandu. It appeared on the old French maps as Courant de Souadou. Other names are Suvadiva Channel or One-a-half Degree Channel.

It is named after Huvadu Atoll and is the broadest channel between the atolls of Maldives.

Language

The inhabitants of this large atoll speak their own distinct form of the Dhivehi language, known as Huvadu dialect (bahuruva).

Because of the isolation from the Northern Atolls, and the capital of Malé, the Huvadhu dialect is significantly different from the other variants of the Maldive language, making much use of the retroflex 'Ţ' and allegedly retaining old forms of Dhivehi.

See also
United Suvadive Republic
List of sultans of the Maldives
Isdhoo dynasty
Dhiyamigili dynasty
Atolls of the Maldives
Saleem Ali

References

Divehiraajjege Jōgrafīge Vanavaru. Muhammadu Ibrahim Lutfee. G.Sōsanī. Malé 1999.
The Islands of Maldives. Hasan A. Maniku. Novelty. Malé 1983.
H.C.P. Bell, The Maldive Islands, An account of the Physical Features, History, Inhabitants, Productions and Trade. Colombo 1883.
H.C.P. Bell, The Maldive Islands; Monograph on the History, Archaeology and Epigraphy. Reprint Colombo 1940. Council for Linguistic and Historical Research. Male' 1989
 Xavier Romero-Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. 1999,
Skjølsvold, Arne. Archaeological Test-Excavations On The Maldive Islands. The Kon-Tiki Museum Occasional Papers, Vol. 2. Oslo 1991.

External links
 Map of Huvadhu

Atolls of the Maldives
Geography of the United Suvadive Republic

Huvadhu Atoll


Der Internationale Verband für Wohnungswesen, Städtebau und Raumordnung (IVWSR) () ist ein weltweites Netzwerk von Fachleuten aus dem Bereich Wohnungswesen, Städtebau und Raumordnung. Die Organisation führt eine Reihe von Veranstaltung, beispielsweise einen jährlichen Kongress, durch, um internationalen Wissenstransfer zu ermöglichen. Neben Deutsch sind Englisch und Französisch die offiziellen Sprachen.

Geschichte
Der IVWSR wurde 1913 von Ebenezer Howard gegründet. Howard ist der Gründervater der Gartenstadtidee, einer Kombination aus Wohnungsbau- und Planungskonzept als Reaktion auf großstädtische Probleme. Howard hatte zuvor bereits die britische Town and Country Planning Association im Jahre 1899 gegründet. Die Gründung einer international ausgerichteten Organisation stellt eine weitere Entwicklung im Zuge der Professionalisierung der Planungsdisziplin dar.

Der Schwerpunkt hat sich seitdem geweitet. Kernarbeit ist der internationale Austausch als Quelle von Information und Inspiration.

Präsidenten
 Ebenezer Howard, UK (1913–1928)
 George Pepler, UK (1935–1938)
 Karl Strölin, D (1938–1945)
 George Pepler, UK, (1947–1952)
 Flemming Borreskov (DK) (2017)

Siehe auch
 Offizielle Website

Literatur
 R. Riboldazzi: Un'altra modernità. L'IFHTP e la cultura urbanistica tra le due guerre, 1923–1939. Gangemi, Roma 2009.
 R. Riboldazzi: La costruzione della città moderna. Scritti scelti dagli atti dell'IFHTP, 1923–1938. Jaca Book, Milano 2010
 Graham Allan: A hundred years at the global spearhead. The Centenary of IFHP 1913–2013. 2013
 Phillip Wagner: Facilitating planning communication across borders: The International Federation for Housing and Town Planning in the interwar period. In: Planning Perspectives, 2016, S. 299–311, doi:10.1080/02665433.2015.1102643
 Phillip Wagner: Stadtplanung für die Welt? Internationales Expertenwissen 1900-1960. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 2016
 Phillip Wagner: New life for American Downtowns? The 1958 international seminar on urban renewal and the travel of planning ideas in the North Atlantic World. In: Planning Perspectives, 29, 2014, S. 189–208, doi:10.1080/02665433.2013.869183

Einzelnachweise

Organisation (Stadtplanung)

Internationaler Verband für Wohnungswesen, Städtebau und Raumordnung


An Piptochaetium jubatum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Johannes Jan Theodoor Henrard. An Piptochaetium jubatum in nahilalakip ha genus nga Piptochaetium, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Piptochaetium

Piptochaetium jubatum


Täydellinen joulu (littéralement « Noël parfait ») est un film finlandais réalisé par Taru Mäkelä, sorti en 2019. Il s'agit d'un remake du film Happy Christmas! (Tomten är far till alla barne) sorti en 1999.

Synopsis
Pour Noël, une mère de famille invite les quatre pères de ses enfants.

Fiche technique
 Titre : Täydellinen joulu
 Réalisation : Taru Mäkelä
 Scénario : Eva Callenbo, Harald Hamrell et Monika Rolfner
 Musique : Joel Melasniemi
 Photographie : Juice Huhtala
 Montage : Antti Tuomikoski
 Production : Jesse Fryckman
 Société de production : Bronson Club
 Pays :
 Genre : Comédie
 Durée : 95 minutes
 Dates de sortie :
 :

Distribution
 Elena Leeve : Outi Eronen
 Antti Luusuaniemi : Janne
 Mikko Leppilampi : Paavo Paanavilja
 Maria Ylipää : Riitta Rautio
 Aku Hirviniemi : Oskari
 Lotta Lindroos : Eeva
 Iikka Forss : Eki
 Saara Kotkaniemi : Paula
 Pirkko Mannola : Kyllikki
 Pihla Maalismaa : Marika Karkulahti
 Kari Ketonen : Matias
 Krisse Salminen : Helena
 Saimi Kahri : Janette
 Eeti Salovuori : Riku
 Annikki Hirviniemi : Liisa-Lotta
 Sara Pehrsson : Johanna
 Matilda Pirttikangas : Elina
 Oscar Kalenius : Taneli
 Wanda Dubiel : Karin
 Leon Johannes Mingas : Junior
 Alen Nsambu : Nelson

Distinctions
Le film a été nommé au Jussi du meilleur film.

Notes et références

Liens externes

Film finlandais sorti en 2019
Comédie finlandaise
Film de Noël
Remake finlandais de film finlandais

Täydellinen joulu


මොසාඩෙක් හොසේන් සයිකට් (බෙංගාලි: মোসাদ্দেক হোসেন সৈকত; උපත 1995 දෙසැම්බර් 10) බංගලිදේශ ජාතික ක්‍රිකට් කණ්ඩායමට සහ දේශීය ක්‍රිකට් කණ්ඩායමට ක්‍රීඩා කරන බංගලාදේශ ක්‍රිකට් ක්‍රීඩකයෙකි. ඔහු 2016 ජනවාරි මාසයේදී බංග්ලාදේශය වෙනුවෙන් ජාත්‍යන්තර තරගයට පිවිසියේය.

මොසාඩෙක් හොසේන්


Neînvinsă-i dragostea este un film românesc din 1994 regizat de Mihnea Columbeanu. Rolurile principale au fost interpretate de actorii Dana Măgdici, Geo Costiniu, Dorina Lazăr, Valentin Uritescu.

Prezentare

Distribuție
Distribuția filmului este alcătuită din:

Primire
Filmul a fost vizionat de 28.405 spectatori de spectatori în cinematografele din România, după cum atestă o situație a numărului de spectatori înregistrat de filmele românești de la data premierei și până la data de 31 decembrie 2014 alcătuită de Centrul Național al Cinematografiei.

Note

Legături externe

Vezi și
 1994 în film

Filme românești
Filme în limba română
Filme din 1994
Filme dramatice românești

Neînvinsă-i dragostea


An Paspalum buchtienii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Eduard Hackel. An Paspalum buchtienii in nahilalakip ha genus nga Paspalum, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Paspalum

Paspalum buchtienii


An Habenaria marquisensis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Forest Buffen Harkness Brown. An Habenaria marquisensis in nahilalakip ha genus nga Habenaria, ngan familia nga Orchidaceae.

Mabibilngan ini ha Marquesas.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 H. m. hallei
 H. m. marquisensis

Mga kasarigan

Habenaria

Habenaria marquisensis


Gustave Olivier Lannes de Montebello (nascido em 4 de dezembro de 1804 em Paris - falecido em 29 de agosto de 1875 em Château de Blosseville, Pennedepie) foi um general e político francês. Ele era o quarto e último filho do marechal Jean Lannes.

Quarto e filho mais novo de Jean Lannes, Marechal-Duque de Montebello e Louise-Antoinette Scholastique de Guéhéneuc

Biografia
Voluntário na cavalaria, participou da expedição de Argel (1830), onde se destacou em vários combates e conquistou o posto de capitão de spahis.

Serviu algum tempo na Polônia contra a Rússia, voltou para a França, foi promovido, em 1840, líder de esquadrão condecorado em 1843, e nomeado, em 1847, coronel do 7º Chasseurs à Cheval.

L.-N. Bonaparte o colocou como ajudante de campo durante a presidência e, por causa de sua assistência durante o golpe de estado de 1851, fez dele, no dia 22 de dezembro seguinte, general de brigada.

O Conde de Montebello permaneceu o ajudante de campo de Napoleão III após a restauração do Império, enquanto a Condessa Adrienne de Villeneuve-Bargemont foi nomeada Dama do Palácio da Imperatriz.

Major-general (28 de dezembro de 1855), cumpriu missão em Roma em 1861 ao Papa Pio IX.

Staff1 do corpo de ocupação na Itália (1863).

Informações Clique em uma miniatura para ampliá-la.

General de Montebello, fotografado por Disdéri.

Foi encarregado, no ano seguinte, do comando do corpo de ocupação. Em 1863, o corpo de ocupação foi reduzido a uma única divisão de três brigadas e um regimento de cavalaria (4º regimento de hussardos). Foi o general de Montebello quem comandou as tropas. Ele é retratado aqui em Roma, cercado por seus oficiais de estado-maior em trajes completos.

M. de Montebello comandava, desde 1865, a divisão de cavalaria da Guarda Imperial.

Grã-Cruz da Legião de Honra de 2 de setembro de 1864, ingressou no Senado Imperial em 6 de janeiro de 1867 e foi admitido em 1869 como reserva.

Referências
Nascidos em 1804
Militares da França

Gustave Olivier Lannes de Montebello


Marisa Sannia () a fost o cantautoare și actriță italiană din insula Sardinia. A început cariera de succes în muzica pop a anilor 1960, devenind pe parcurs interpretă, compozitoare, actriță iar în final muzicolog. A fost o foarte apreciată cantautoare în limba sardă, limba sa natală.

A decedat in Cagliari la vârsta de 61 de ani, la 14 aprilie 2008.

Biografie

Discografie

Albume

 Marisa Sannia (Fonit Cetra, 1968)
 Marisa Sannia canta Sergio Endrigo e le sue canzoni (CGD, 1970)
 Marisa nel paese delle meraviglie (EMI Italiana, 1973)
 La pasta scotta (CBS, 1976)
 Sa oghe de su entu e de su mare (Tekno Record, 1993)
 Melagranàda (Nar, 1997)
 Nanas e janas (Nar, 2003).
 Rosa de papel (Felmay) (2008)

Single
 1966 Tutto o niente / Dai (Fonit Cetra, SP 1309)
 1966 Una cartolina / Tutto o niente (Fonit Cetra, SP 1322)
 1967 Sarai fiero di me / Lo sappiamo noi due (Fonit Cetra, SP 1329)
 1967 Sono innamorata (ma non tanto) / Non è questo l'addio (Fonit Cetra, SP 1351)
 1968 Casa bianca / Gli occhi miei (Fonit Cetra, SP 1361)
 1968 Casa bianca / Vorrei avere tante cose (Fonit Cetra, SP 1364)
 1968 Colpo di vento / Quando torni (Fonit Cetra, SP 1376)
 1968 Io ti sento / Io ti sento (Orchestra A. Trovajoli) (Fonit Cetra, SP 1382)
 1968 Una donna sola / L'isola (Fonit Cetra, SP 1389)
 1969 La playa / Una cartolina (Fonit Cetra, SPD 630)
 1969 La compagnia / Guarda (CGD, N 9714)
 1969 Una lacrima / Io darei la vita mia (CGD, N 9734)
 1969 La finestra illuminata / Una strada vale un'altra (CGD, N 9753)
 1970 L'amore è una colomba / L'ultima rosa (CGD, N 9763)
 1970 La sirena / La canzone di Orfeo (CGD, N 9803)
 1970 La primavera / Guarda (CGD, N 9826)
 1971 Com'è dolce la sera / Ogni ragazza come me (CGD, N 104)
 1971 La mia terra / Quante storie per un fiore (Fonit Cetra, SP 1462)
 1972 Un aquilone / Il mio mondo, il mio giardino (EMI Italiana, 3C 006 17849)
 1973 Ricordo una canzone / Piccola strada di città (EMI Italiana, 3C 006 17887)
 1973 Scale e arpeggi / Supercalifragilistic (EMI Italiana, 3C 006 17939)
 1973 Bibbidi-bobbidì-bu / Impara a fischiettar (EMI Italiana, 3C 006 17940)
 1974 Il gatto / Il pinguino (Fonit Cetra, SPB 2)
 1984 Amore amore / Primavera  (Fonit Cetra, SP 1807)

Filmografie
 1967 I ragazzi di Bandiera Gialla, regia: Mariano Laurenti
 1967 Astă seară mă distrez (Stasera mi butto), regia: Ettore Maria Fizzarotti
 1981 George Sand, regia: Giorgio Albertazzi, rol: Lina Calametta
 1981 Aiutami a sognare, regia: Pupi Avati
 1999 Sos laribiancos/I dimenticati, regia: Piero Livi

Referințe

Legături externe

Nașteri în 1947
Decese în 2008
Cântărețe italiene

Marisa Sannia


Glassjaw is an American post-hardcore band from Hempstead, New York. It was formed in 1993 by vocalist Daryl Palumbo and guitarist Justin Beck. The band is known for their intense live shows, as well as their frequent line-up changes. Despite their limited commercial success and small discography, they are considered to be one of the most influential bands in the progression of the underground music scene in the eastern United States and United Kingdom for the post-hardcore genre.

After recording a number of EPs and demos throughout the 1990s, Glassjaw came to the attention of producer Ross Robinson, who helped the band secure a deal with Roadrunner Records. Robinson went on to produce Glassjaw's debut album, Everything You Ever Wanted to Know About Silence (2000), which helped the band cement a following in the United Kingdom. After parting ways with Roadrunner following a feud, Glassjaw signed with Warner Bros. Records, who issued the group's second outing Worship and Tribute (2002). The album reached number 82 on the Billboard 200 chart and brought Glassjaw to mainstream attention, although its supporting tour was negatively affected by Palumbo's struggles with Crohn's disease around this time, leading to the cancellation of several dates. Although the group continued to tour semi-regularly, Glassjaw's studio activity was sporadic for the rest of the 2000s whilst Palumbo and Beck focused other projects.

After parting ways with Warner Bros., Glassjaw self-released a series of 7" singles throughout late 2010, which were later compiled into the EP Our Color Green (The Singles) in January 2011. One month afterwards, the group released another EP, Coloring Book. In 2017, Glassjaw released their first album in 15 years, Material Control, through Century Media Records. During 2022, the band performed a series of concerts commemorating the 20th anniversaries of the band's first two albums.

Biography

Early years (1993–1998)
The band formed in the summer of 1993 after Palumbo and Beck met each other at camp. Of the band name, Beck has said: "We had a list of names, and we were just like, let's pick one of these band names which ones the coolest. At the time there were a bunch of bands coming out with two names in one like that, like mouthpiece, curbjaw, stuff like that. We were going down the list, and the first name that I liked was Swiftkick. I'm all like, that's a sick name. But for some reason Glassjaw stuck. There's really no reason behind it; it just sounded cool." The band played their first show in 1994 in Oceanside, New York. In the early days, Beck and Weinstock were also playing with Jewish straight edge metalcore band, Sons of Abraham. Sons of Abraham constitute an important influence on Glassjaw, songs such as "Hurting and Shoving (She Should Have Let Me Sleep)" by Glassjaw drawing particularly on earlier Sons of Abraham releases. Palumbo was in his own straight-edge band called XbustedX. The group's line-up changed constantly in their early years while they played in the local New York hardcore scene. Beck's primary instrument throughout this time was drums, but switched to bass guitar when Ariel Telford left the band in 1998, and then switched to lead guitar when Kris Baldwin left and Manuel Carrero joined the band in 1999. From 1994 to 1999 the band did several demo recordings of some songs that would eventually appear on their official releases, as well as several other compositions that would not see official release. The band recorded the five-song Kiss Kiss Bang Bang EP in 1997. The record was released independently on the label 2 Cents a Pop, and saw a re-release in 2001 without label affiliation.  The line-up on this record was Daryl Palumbo, Justin Beck, Todd Weinstock, Kris Baldwin and Ariel Telford. "Star Above My Bed", from the EP, is still in the band's set lists to this day. A significant recording came in 1999 working with Don Fury (Quicksand, Snapcase, Orange 9mm, The Hearing Aides), showcasing songs that appeared on their debut LP Everything You Ever Wanted to Know About Silence.

Everything You Ever Wanted to Know About Silence (1999–2000)

In 1999, the band entered the studio at Indigo Ranch in Malibu, California, with producer Ross Robinson (At the Drive-In, Korn, Limp Bizkit, Slipknot, among others) to record their first full-length album titled Everything You Ever Wanted to Know About Silence, which saw release in 2000 through Roadrunner Records. On being signed, guitarist Justin Beck said: "Ross showed up at a practice, we start a song; 5-4-3-2-1. Ross stands up, waving his hands and he's like, 'It's over, it's done. I want to do this, you've got a deal! The line-up on this record was Palumbo, Beck, Todd Weinstock, Manuel Carrero and Sammy Siegler (who left the band prior to the subsequent tour). Robinson has said of it: "Our goal at the time of that record was to destroy Adidas rock", a self-deprecating reference to the Adidas-sponsored bands (Korn, Limp Bizkit) Robinson had produced and championed as part of the nu-metal movement. The music was aggressive and unrelenting, but also included spacious songs like "When One Eight Becomes Two Zeros", "Her Middle Name is Boom", "Piano" and the epic "Everything You Ever Wanted to Know About Silence", the latter of which deals with Palumbo's problems with Crohn's disease. The music, along with Palumbo's lyrics—which were often bitter and resentful towards particular characters he was discussing—and his singing style—powerful and aggressive guttural screaming with a melodic touch—created a unique dynamic. Although Everything You Ever Wanted to Know About Silence is often cited as a milestone post-hardcore album, it saw little push from Roadrunner, making the band disillusioned with the label. Matters were somewhat worsened when Palumbo started to have bouts with his Crohn's disease on tour, as his aggressive performance style sometimes triggers a relapse, which has the potential to be fatal. It is alleged that Roadrunner would not allow Palumbo to leave the tour to rest.

Larry Gorman of Orange 9mm officially took over drumming duties partway through touring, which saw dates with Deftones and a six-week European tour with Soulfly. The line-up continued to rotate following the conclusion of the tour when Manuel Carrero was kicked out by Roadrunner for being the only member to have date conflicts with touring.

The album was pressed onto vinyl in 2009, limited to 10,000 copies.

Worship and Tribute (2001–2003)

In 2001, the band entered the studio in secret with Ross Robinson and began recording their follow-up album Worship and Tribute, which would see release the following year. The album was engineered and mixed by Mike Fraser. They left Roadrunner in December 2001, finding them problematic, and shopped the album to other labels and ended up signing a deal with Warner Bros. Records. The line-up on this record was Palumbo, Beck (who also provided bass duties), Weinstock, and Shannon Larkin of Amen and later Godsmack, who provided drumming duties due to recording time constraints, as he had worked well with producer Ross Robinson in the past, although Larry Gorman was composing parts and officially the drummer of the band. Ross Robinson does not use a 'click track' (automated metronome) when recording drummers, as he believes "it takes away from the true essence of the music". This album showcased a more melodic and mature Glassjaw, as they started to further incorporate jazz and ambient influences, particularly in tracks like "Ape Dos Mil", "Must've Run All Day", "The Gillette Cavalcade of Sports", and "Convectuoso" (which did not appear on the official release due to a publishing dispute with Roadrunner). Palumbo said of it: "It's a mélange of influences, a collage is what this band is all about. This record pays tribute to everything from Bad Brains to Anthrax to The Cure to Squeeze and so much more." Lyrically, the more confrontational elements heard on Everything... were reined in, with Palumbo taking a more cerebral approach.

Dave Allen joined the group as bassist following the recording of the album. The band then toured extensively throughout 2002–2003, playing all over the world, including festival tours such as Warped Tour, Ozzfest and Snocore. Allen was kicked out of the group after wishing death on the front man of Drowning Pool, who ended up dying the next day on Ozzfest.  In October 2002, dates in Germany and the UK were cancelled when Palumbo was hospitalized in Paris after suffering a relapse of the Crohn's; he underwent intestinal surgery. The dates were rescheduled to December, but he suffered another relapse. On their return in April 2003 he was hospitalized again in Glasgow, Scotland, which led to cancellations including the Kerrang! Weekender and a date at the London Astoria.

Hiatus and rebirth (2004–2008)
The band took a hiatus in 2004, while Palumbo was composing and performing with his new group Head Automatica—which included drummer Larry Gorman—and Beck worked on his band merchandise business. In late 2004, Todd Weinstock, Dave Allen, and Larry Gorman were all fired from the band, fueling rumors that they had split up. Indeed, the band's website displayed "RIP GlassJAw" in the header for a time, though this may have been in jest. The band denied that they were splitting up and cited Palumbo's ongoing problems with Crohn's disease as one of the reasons for the hiatus.

After a two-year hiatus, the band played three shows in 2005; two at The Downtown in Farmingdale, New York, with proceeds going to charity, and a spot on The Used's tour at the Hammerstein Ballroom. They were initially meant to be main tour support for The Used, but Palumbo had further problems with his Crohn's (Head Automatica also cancelled all their US shows). Manuel Carrero, who had been playing with a band named The Jiant, replaced Allen as bassist after nearly five years away from the group. Durijah Lang, who was also a former band member from their early years, replaced Larry Gorman behind the kit. The band did not fill its vacant guitarist role and continued as a four-piece.

In October 2005 the band released a B-side EP of songs not used on Worship and Tribute, titled El Mark. Their official website became active once again in November 2006. The band would go on to tour in December of that year as support for Deftones, and a few headlining shows of their own (dubbed the Fucking Tour 2006). Palumbo said, 'The best thing about the tour was just having it happen'. Also, on New Year's Eve of 2006, they played at two-day festival Stillborn Fest in Connecticut, alongside Hatebreed and others. Along with new material was the confirmation that a new album would be released in 2007, with the new songs introduced at the shows included.

Glassjaw's official site homepage showed "7.7.7." in large bold text, referring to a one-off show at the Carling Academy Brixton in England. It was then announced on fan site Glassjaw.net that they would be playing a warm up show at the Camden Barfly on 6.7.7. These shows were the first in the UK for four years. At the end of 2007, Glassjaw, for the first time, headlined in southern California in various venues such as the Avalon in Hollywood, the House of Blues in San Diego, and the Glasshouse in Pomona. This was dubbed the "100% Maybe" tour, a joke referring to the uncertain nature of their tours due to frequent cancellations. The band was one of the headlining acts of 2007's Saints & Sinners Festival at the Asbury Park Convention Hall in Asbury Park, New Jersey, along with Against Me!.

In 2008, Glassjaw returned to the UK, playing at the two-day festival Give It A Name in Sheffield on May 10, and in London on May 11. They also did shows in Cardiff, Wales, and Dublin, Ireland.

Our Color Green and Coloring Book (2008–2014)
Glassjaw's next release was highly anticipated, not only due to their last full-length release dating back to 2002, but also the delay and lack of information regarding its status and/or release. In an interview with Palumbo in the July 2006 issue of AP magazine, he stated that the band were in the process of writing and recording new material for the next album, which they hoped to release in 2007. Palumbo hinted that there could be a unifying concept behind the album.
In November 2007, in the first Glassjaw interview in years, Beck revealed they had written "about eleven good songs -- seven [that] I love, and four to six half-baked ideas we need to finish". In an interview with Kerrang!, Palumbo stated that the new album should be released by "The end of this year or early 2009...I hope." Details emerged from The Grixer in May 2008 that the album was "awaiting vocals" and "should be wrapped up and completed in the coming months". In a May 2008 interview with Verse One magazine, Beck said: "Right now I'd just be happy to finish up this record. I'm sure if it's not a giant pile of shit, we'd love to play it live. Exact dates, plans, don't know yet." In a June 2008 interview conducted by Glassjaw.net, Beck stated, "As far as I am personally concerned, there will be a release well before the end of the year."

The album was not produced by Ross Robinson, as with previous releases; instead Beck co-produced the album with his friend Jonathan Florencio. Florencio also engineered the album. By June 2008, drums, bass, and guitar parts of thirteen songs had been tracked, however vocal tracking was incomplete, with some vocals having been recorded for "You Think You're (John Fucking Lennon)", "Jesus Glue", the reworked "Star Above My Bed" (based on the Kiss Kiss Bang Bang and not Don Fury version), and "Natural Born Farmer," all of which had been played live and which were expected to be included on the album;  however, tracks "Convectuoso" and "Midwestern Stylings" were not included on Worship and Tribute, despite media reports and announcements at live shows. A fifth, unnamed track had only freestyle vocals recorded, perhaps indicating that lyrics were yet to be written for the rest of the album at this point. It was rumored prior to the official announcement that the album would be self-titled, and Beck hinted, though speculatively, at a possible digital release. He also stated he would have wanted to release the record himself, but it is likely it will be released by Warner Bros., as with Worship and Tribute.

In the fall of 2009, Glassjaw supported Brand New on their headline tour. Around the same time, Glassjaw parted ways with Warner Bros. Records due to large corporate shakeups in the company, as well as Palumbo's creative differences with the label regarding Head Automatica's still-unreleased third album, Swan Damage. They were able to take the tracks they had already recorded with them.

In December 2009, it was announced that Manuel Carrero and Durijah Lang left Saves the Day in order to focus entirely on Glassjaw. This made it clear that both Carrero and Lang are not just hired touring musicians and are full-time members.

In January 2010, Glassjaw debuted a new song, entitled "All Good Junkies Go To Heaven" live on their UK tour.  The song's title was announced by Daryl Palumbo via Twitter some months before.  It was the first new song that Glassjaw has played in nearly four years ("Lennon" and "Jesus Glue" were debuted late 2006). In addition, the band also added "El Mark" and "Convectuoso" to their setlists, two fan-favorite B-sides that had been sparingly played live. On the last show of their 2010 tour at Emo's in Austin, TX, the band premiered a new song with the tentative title "Wolfegg".

In August 2010, Glassjaw returned to the UK to headline the Hevy Music Festival held at the Port Lympne Wild Animal Park near Folkestone. Temporary session bassist Sarosh Brohi stepped in for the tour.

To promote an EP consisting of 5 new songs, Glassjaw presented a unique marketing program where fans were offered a free digital release in conjunction with a special limited product or event. Any time a fan bought an item off their online store, included but not mentioned in the package, the fan would get a 2" die-cut plastic logo for free. Other fans received a random postcard in the mail. The postcard had no return label, no explanation and consisted of a perforated logo. On August 8, 2010 (8/8) the band released a 7" vinyl single for "All Good Junkies Go to Heaven" spray-painted green and pink on either side of the vinyl at the UK's Hevy Fest.  This is the first official Glassjaw release since 2005's El Mark EP.  On August 8, 2010 via MerchDirect, "All Good Junkies Go To Heaven" became available for purchase. Within hours of availability, the vinyl had sold out. Fans soon realized that in order to play the vinyl, they needed the die-cut logo. Shortly thereafter, in addition to the launch of the single, a "one-take" live video of their 2008 song "You Think You're John Fucking Lennon" was posted on the official Glassjaw website.
Glassjaw then announced the release of another vinyl single for release on September 9, 2010 (9/9) for the song "Jesus Glue," as well as a digital download for "All Good Junkies Go To Heaven" in various formats.

On September 23, the band posted a video for the song, "Stars," a reworked version of "Star Above my Bed," a fan favorite. As they did with "Junkies" and "Jesus Glue," continuing the date patterns of 8/8, 9/9, on October 10, 2010 (10/10) the band released another vinyl, containing the track "Natural Born Farmer" and the digital release of "Jesus Glue."

On December 12, 2010 (12/12), Glassjaw released "You Think You're (John Fucking Lennon)" on vinyl which instantly sold out. On December 19, an Amazon.com page listing was opened for a Glassjaw EP titled, Our Color Green (The Singles) (an allusion to the band's first release) with a 1/1/11 release date, all but confirming the rumors of the vinyl tracks being on the aforementioned EP. On December 20, 2010, MerchDirect began selling ticket/poster bundles for Glassjaw shows across the U.S.

On New Years Day 2011, the Our Color Green (The Singles) EP was released digitally to online music retailers including iTunes, Amazon, and eMusic among others.  The band also encored their 1/1/11 show at the Best Buy Theater in New York with five new songs that Daryl confirmed would be on the bands forthcoming album to be released early in the year.

At 11:11am on January 11, glassjaw.com began streaming a studio recording of "Gold."  The website's background was changed to a live band photo with the text "coloring book, the extended play. available exclusively at venue.  gratis." After the first concert on their 2011 tour, February 13, 2011, the new EP Coloring Book was given away free to each fan that attended the concert.
Glassjaw played two shows in the UK, at the London HMV Forum (March 30) and the Cardiff Solus (March 31), with support from Napalm Death and also headlined Soundfest (June 10), playing alongside other artists such as Brother Ali, Del the Funky Homosapien and If He Dies He Dies. The band also played the Radio 1 / NME Stage at Reading and Leeds Festival in August 2011.

Glassjaw played their first show of 2012 in support of Rise Against's Endgame Tour. It was the only show in which Glassjaw opened for them on the tour. A Day To Remember, The Menzingers, Architects, Touché Amoré, and Title Fight also supported on selected dates. Glassjaw were also added to the Sonisphere festival line-up around this time were to perform Worship & Tribute in its entirety during their set. However, it was announced on March 29, 2012 via Sonisphere's website that the festival was canceled due to issues in setting up the festival. As a result, the band scheduled a date at New York's Irving Plaza to play the album in its entirety. The band also played Hevy Fest in 2012, alongside acts such as Converge, Rolo Tomassi and Will Haven. It marked Glassjaw's second time playing at the festival, and the first since headlining it in 2010. On December 1, 2012 the band played the Unsilent Night Festival in Texas, where they performed a cover of the 108 song "Woman".

In 2013, the band embarked on a summer headlining tour in the United States. In the fall, the band played Riot Fest in Chicago, as well as an opening for Deftones at a Los Angeles show at the Greek Theater, and also played a headlining show in Santa Ana, California.

At the beginning of 2014, the band participated in the Soundwave Festival in Australia, as well as playing a few Australian club shows with The Dillinger Escape Plan. In the summer of 2014, Glassjaw once again briefly returned to performing, playing a brief set at the Amnesia Rockfest (in Montebello, QC). Later in the fall, the band played Riot Fest in both Denver and Toronto, Made In America Festival in Philadelphia, and Fun Fun Fun Fest in Austin, Texas, which would be the band's last performance with Carrero on bass and Lang on drums.

On the weekend of November 28, 2014, the band's merchandise website had a Black Friday sale where fans would get 19.93% off their order if they applied the promo code "weactuallyjuststartedwriting", hinting that a new album was in the works.

Line-up change and Material Control (2015–present)
In July 2015 it was confirmed by drummer Durijah Lang that he and bass player Manuel Carrero quit the band in January. When asked for an explanation, Lang reportedly said, "I just felt like I needed to. No axe to grind with those guys. I just ran out of good reasons not to call it a day." The two went on to join Burn.

Both Lang and Carrero were replaced by two former Glass Cloud members, bassist Travis Sykes and drummer Chad Hasty.

Glassjaw's first performance with the newly installed rhythm section was a surprise performance at Amityville Music Hall in Amityville, NY on August 7, 2015. Along with that performance, the band played a handful of performances including Wrecking Ball Festival, Heavy Montreal, Taste Of Chaos Festival, and Aftershock Festival, as well as a show opening for Coheed And Cambria in Asbury Park, New Jersey, and a headline show in San Francisco with Dance Gavin Dance.

On December 1, 2015, Glassjaw released a new song titled "New White Extremity" on the band's SoundCloud account. Music news website Pitchfork stated that the band would be releasing a new album, but did not give detail on when the album would be released.
On January 31, 2016 Glassjaw debuted new material at The Old Blue Last in London. At this warm-up show, they performed "New White Extremity" as well as six other new songs, which they did not name at the time. The following night, February 1, 2016, Glassjaw played at the O2 Ritz in Manchester Theater, again playing more new material including another song called "Shira".

In February and March 2016, Glassjaw opened for Coheed and Cambria on their The Color Before the Sun tour in the United Kingdom and in the United States. During this tour, the band played "New White Extremity" and "Shira". Also during this tour, they played 7 small headlining shows in nearby cities. At these headlining shows, the band's set list contained mostly new songs that have yet to be released. Some of these news songs are speculated to be titled "Neo", "Metal", "Post Apocalyptic", and "Abigados". The band did not make any other announcements about their oft-rumored third album for nearly two years. However, on May 18, 2016 it was announced that the band would be playing both Denver and Chicago dates of Riot Fest.

In December 2016, The Dillinger Escape Plan drummer Billy Rymer confirmed that he'd tracked drums for "a whole album's worth of material" towards the band's third album.

On November 15, 2017, Amazon leaked a few details of a new Glassjaw album tentatively titled Material Control. It was listed with a December 1, 2017 release date containing 12 tracks. A flexi-disc format of the album containing 10 songs was sent to fans who previously had ordered Glassjaw merchandise through Justin Beck's MerchDirect company prior to an official announcement.

On November 24, 2017, Glassjaw released a new song titled "Shira" and confirmed a December 1, 2017 release date for Material Control. The album was released via Century Media Records to critical acclaim. The music video for "Shira" followed in April 2018.

In April 2018, the band announced a co-headlining summer tour with Quicksand. On June 28, 2018, the band released a music video for "Golgotha".

Musical style
The band's sound has always been rooted in the New York hardcore scene. Elements of the late 1980s youth crew style of hardcore are prominent in their earlier recordings, and Youth of Today have been cited as an important influence. Beck has cited Faith No More's attitude towards making music as an influence, while Palumbo has specifically cited Mike Patton as a huge influence on him. Glassjaw has been described as nu metal early in their career, alternative metal and post-hardcore.

Apart from this, Palumbo's lyrics frequently quote other artists as a tribute, quoting acts such as Frank Zappa, Tori Amos, and Gravediggaz, among others.

RockSound named the band "The Biggest DIY Band In The World" because of the band's independence from major labels, insistence on maintaining creative control of both their sound and presentation and grassroots approach to distributing their music despite several hiatuses. On why the band still exists, Palumbo stated, "Glassjaw provides a real outlet for all our creativity. And allows us to sit around making dick and fart jokes all day." Beck stated, "Glassjaw would suck if this was how we paid our rent because then you'd make stupid decisions in order to pay the bills. Once money and popularity have a bearing on your art then it's gone, diluted. You lose it."

In a nod to how the band shuns the music industry standard of putting out an album, when asked why the long wait for new music, Palumbo stated "...we write a lot. When the band is at the forefront, that's when the spark really seems to happen. If it was up to me and him, we'd get together every weekend and make an album almost every few months. But I think the most poignant and potent Glassjaw [comes from] us stockpiling the goodness until it's time to do it. And when it's time to do it, the universe very much lets us know."

Problems with Roadrunner Records

Both Palumbo and Beck have been openly vocal about their negative experiences with Roadrunner, and have continued to talk about them years after their departure from the label in December 2001. They openly advise people not to buy their first full-length so as not to give the label money, and have repeatedly told fans at shows to illegally download the record. Palumbo has said of them:

Beck has said:

Palumbo has said that Roadrunner didn't put the band on enough tours:

Regarding the re-release of the remastered version of Everything You Ever Wanted to Know About Silence in March 2009 by Roadrunner, Beck was quoted by Alter The Press! in saying:

Musical influence and legacy
Glassjaw have been regarded as one of the most influential bands of the post-hardcore genre. Born of the Long Island hardcore scene, producer Ross Robinson declared in 2000 that Glassjaw "was on a mission to destroy the 'Adidas Rock' of nu-metal bands like Limp Bizkit." Their usage of dissonant melodies through their two guitarists, Justin Beck and Todd Weinstock, created a jazz-like sound that was unique and original for the genre. Nick Greer of Sputnikmusic stated that "part of what makes Glassjaw such a stand out band is a combination of structured genre blending and blissfully naive experimentation." Michael Ventimiglia of the Long Island Press said that their Worship and Tribute album "helped shape and define music for a new generation."

Modern post-hardcore bands such as Funeral for a Friend, Night Verses, The Movielife and Letlive have named Glassjaw as a formidable influence. Funeral For a Friend lead singer Matt Davies-Kreye stated that "Glassjaw are such an experimental band and integrate a lot of different styles and influences in their music such as ambient rock, hardcore, post-rock and jazz. They always taught me to go against the grain, pay more attention to dynamics and think outside of the box when writing songs. I like to think that our new material is heavily GlassJaw-influenced." Mike Cunniff of Boston Manor said that "they definitely have a strong cult following not dissimilar to Brand New. Their music has stood the test of time because they have always been so fresh and original."

Band members

Current members
 Daryl Palumbo – lead vocals (1993–present)
 Justin Beck – guitars (1998–present), keyboards (1993–present), drums (1993–1998), bass (1998; in studio 2001–present)
 Chad Hasty – drums (2015–present)

Current touring musicians
 Cody Hosza – bass (2022–present)

Former touring musicians
 Brian Meehan – guitars (1998)
 Mike Caleo – guitars (1998)
 Scottie Redix – drums (1999)
 Stefan Linde – drums (1999)
 Mat Brown – bass (2001)
 Mitchell Marlow – bass (2001)
 Travis Sykes – bass (2015–2018)
 Dan Ellis – bass (2018)
 Matt Rubano – bass (2019)
 Isaac Bolivar – bass (2019)

Former members
 Manuel Carrero – bass (1998–2000, 2004–2015)
 Durijah Lang - drums (2000, 2004–2015)
 Nick Yulico – guitars (1993–1995)
 Kris Baldwin – guitars (1995–1998)
 Todd Weinstock – guitars, backing vocals (1996–2004)
 Dave Buchta – bass (1993–1995)
 Ariel Telford – bass (1995–1998)
 Dave "Allen" Harbron – bass (2001–2004)
 Sammy Siegler – drums (1998–2000)
 Larry Gorman – drums (2000–2004)

Session musicians
 Shannon Larkin – drums (2001–2002)
 Billy Rymer – drums (2015–2016)

Timeline

Discography

Studio albums

EPs
 Kiss Kiss Bang Bang (1997)
 El Mark (2005)
 Our Color Green (The Singles) (2011)
 Coloring Book (2011)

Demos
 Something Lasts Forever (1994)
 Our Color Green in 6/8 Time (1996)
 The Impossible Shot (1996)
 Split with Motive (1996)
 Monster Zero (1998)
 The Don Fury Sessions (1998)

Singles

Compilation contributions

Music videos

See also
 Head Automatica
 United Nations
 Men, Women & Children
 Classic Case
 Saves the Day
 Sons of Abraham
 Roadrunner United
 Color Film

References

External links
 Official website

Musical groups from Long Island
Musical groups established in 1993
American alternative metal musical groups
American nu metal musical groups
American post-hardcore musical groups
Rock music groups from New York (state)
1993 establishments in New York (state)
Sony Music Publishing artists
Century Media Records artists
Roadrunner Records artists
Warner Records artists

Glassjaw


José María Arrillaga de la Vega (Madrid,16 de febrero de 1901 - Torremolinos (Málaga el 14 de noviembre de 1978) fue un arquitecto español de origen vasco que desarrolló su actividad, principalmente, en Madrid y Guipúzcoa. Fue uno de los precursores del arquitectura racionalista en Madrid. Algunos autores lo incluyen en la denominada generación del 25 .Participó activamente en la creación de los Colegios de Arquitectos, ocupando el cargo de Secretario en la primera Junta del Colegio Oficial de Arquitectos de Madrid y en la última Junta de la Sociedad Central de Arquitectos. Al terminar la guerra civil española fue inhabilitado como consecuencia del proceso de depuración de responsabilidades políticas impulsado por el régimen franquista.(https://www.boe.es/datos/pdfs/BOE//1942/198/A05229-05230.pdf).

Hermano del ingeniero de caminos, canales y puertos Andrés Arrillaga de la Vega. Colaboró con Ignacio de Cárdenas Pastor en la realización de algunas centrales telefónicas, entre ellas el de Telefónica en la Gran Vía y el de Telefónica en Zaragoza. Colaboró también con Germán Tejero de la Torre (1901-1968) en la realización de edificios de viviendas en Madrid.

Referencias

Enlaces externos

Arrillaga de la Vega

José María Arrillaga de la Vega


International Baccalaureate ya da Uluslararası Bakalorya, Uluslararası Bakalorya Örgütü (International Baccalaureate Organization - IBO) tarafından dünyanın birçok ülkesinde uygulanan ve 3 değişik gruptan oluşan bir sistemdir.

Uluslararası Bakalorya programları

 UB İlköğretim Birinci Kademe Programı (PYP) - Türk Ulusal Eğitim sisteminde İlköğretimin ilk 5 senesinde uygulanabilir. Ancak, genel anlamda 3-12 yaş arası öğrenciler içindir.
 UB İlköğretim İkinci Kademe Programı (MYP) 11-16 yaş grubu öğrenciler içindir. Bu iki program Türkiye'de yeni uygulamaya geçmiştir.
 UB Diploma Programı (DP) 16-19 yaş grubu öğrenciler içindir. Uluslararası düzeyde üniversiteye giriş sağlayan bir diplomadır. Bu diploma programı genelde 11. ve 12. sınıfı kapsar. 9. ya da 10. sınıfta IB Diploma Programına hazırlık düzeyinde eğitim verilebilir. Program Türk Ulusal Eğitim Sistemi'ni kapsasa da, farklılıklar gözetebilir. Diploma 3 dilde gerçekleşebilir:

İngilizce
Fransızca
ve İspanyolca.

UB Diploma Programına dahil dersler

UB Diploma Programı, her biri çeşitli seçenekler sunan başlıca altı ders grubundan oluşan bir programdır. Bu program, şematik olarak bir altıgen ile gösterilmektedir.
Program 6 dersten oluşur. Bunlar Standart Seviye (Standard Level) ve İleri Seviye (Higher Level) diye sınıflandırılır. Aralarındaki fark o ders için iki senelik programda ayrılan zamandır ve ders içerikleridir. Öğrenciler genelde 3 standart seviye ve 3 ileri seviye olmak üzere 6 dersi de kendileri seçer. Birinci grup, Ulusal dilde, diğer gruplar İngilizce, Fransızca ya da İspanyolca verilmektedir.

 1. Grup (Dil A=Ana Dil ve Edebiyat)
Türkiye'deki Türk okulları için Türkçe dersleridir.
 2. Grup (Dil A2 veya B veya Dil AB Başlangıç=Yabancı Dil Dersleri)
Çeşitli dillerde seçmeli derslerdir. İngilizce, Fransızca, Almanca veya İspanyolca olabilir.
 3. Grup (İnsan ve Toplum Bilimleri)
İşletme ve Yönetim, Ekonomi, Coğrafya, Tarih, İslâm Tarihi, Küreselleşen Toplumda İletişim Teknolojisi (ITGS), Felsefe, Psikoloji, Sosyal Antropoloji ve Türk Sosyal Bilimler gibi dersler yer almaktadır. Ancak öğrencinin, Türkiye Cumhuriyeti Milli Eğitim Bakanlığı Fen Bilimleri Alan Diploması alabilmesi için bu grupta çoğunlukla Fizik dersleri alınmaktadır. Türkçe-Matematik alanında okuyan öğrenciler ise birleştirilmiş Coğrafya, Tarih ve Felsefe dersleri alabilirler.
 4. Grup (Deneysel Bilimler)
Bu gruptaki dersler Biyoloji, Kimya, Fizik, Çevre Sistemleri ve Tasarım Teknolojisi'dir. Derslerin içeriğinde teorik bilgiler kadar deneysel uygulamalar da vardır.
 5. Grup (Matematik)
Matematik, Matematiksel Yöntemler, Matematik Çalışmaları ve İleri Düzey Matematik derslerini içerir. Derslerin içeriği öğrenciye matematiksel düşünceyi kavratmak ve kendisine üniversite eğitimine yardımcı bilgiler sağlamaktır.
 6. Grup (Güzel Sanatlar ve Seçmeli Dersler)
Bu grupta Görsel Sanatlar, Müzik ve Tiyatro yer almaktadır. Buradaki derslerin içeriği okuldan okula değişse de, öğrenci eğer Fen Bilimleri Alan Diploması alacaksa, bu grupta Biyoloji dersleri seçebilir.

Puan sistemi

Öğrenciler her dersten 7 puan alabilmektedir. Derslerden alınan puan sayısı 42'yi bulabilir. Bunun dışında Uzun Tez (Extended Essay) olarak adlandırılan yaklaşık 4000 kelimeden oluşan ve konusu özgür seçilen kapsamlı bir çalışma sonucu ve Bilgi Kuramı (Theory of Knowledge) hakkında yazılacak bir tez sayesinde 3 puana daha ulaşabilirler. Toplam ulaşabilinen puan sayısı 45'dir. Ancak bir öğrencinin UB Diplomasına sahip olabilmesi için "Yaratıcılık, Bedensel Hareket ve Hizmet" (Creativity, Action, Service - CAS) etkinliklerinden oluşan 150 saatlik bu programı 2 yıl içinde başarıyla tamamlanması gerekmektedir.

Dış bağlantılar
 Uluslararası Bakalorya Organizasyonu

Uluslararası Bakalorya


Toussaint Ferréol-Peltier, né le  à Montréal où il est mort le , est un homme de loi et patriote franco-canadien.

Biographie

Avocat (2 juillet 1832), Toussaint Ferréol-Peltier préside plusieurs assemblées lors des événements de 1837. Après la bataille de Saint-Denis, il gagne Saint-Eustache avec de Lorimier pour assister Girod et Girouard dans l'organisation des patriotes des Deux-Montagnes. Capturé en 1838, il exerce après l'amnistie de 1842 comme conseiller juridique (1844-1851) puis devient bâtonnier du barreau de Montréal (1849-1852) où il finit sa vie.

Jules Verne le mentionne dans son roman Famille-Sans-Nom (partie 2, chapitre X).

Notes et références

Liens externes

Participant à la rébellion des Patriotes
Bâtonnier québécois
Naissance en novembre 1792
Naissance à Montréal
Décès en août 1854
Décès à Montréal
Décès à 61 ans

Toussaint Ferréol-Peltier


Das Nokia 808 Pure View ist ein Smartphone des finnischen Herstellers Nokia. Besonderheit ist die 1/1,2-Zoll-Kamera mit Carl-Zeiss-Objektiv. Auf dem Mobile World Congress 2012 in Barcelona wurde das Gerät mit dem Preis "Best New Mobile Handset, Device or Tablet" ausgezeichnet. Das Nokia 808 ist das letzte Mobiltelefon von Nokia mit dem Betriebssystem Symbian.

Eigenschaften
Das Nokia 808 wurde am 27. Februar 2012 auf dem Mobile World Congress in Barcelona vorgestellt.

Als Besonderheiten sind zu nennen:
 USB On-The-Go mit der man beliebige USB-Geräte (z. B. USB-Sticks, USB-Festplatten, Drucker, Maus, Tastatur, USB-Leuchten) anschließen kann
 Eingebauter UKW-Sender (FM-Transmitter), zum Übertragen von Audiosignalen z. B. an ein Autoradio
 Display mit ClearBlack-Technologie soll eine bessere Ablesbarkeit im Sonnenlicht bieten
 Unterstützung für Near Field Communication

Das Nokia 808 war seit Juni 2012 in den Farben Schwarz, Rot und Weiß erhältlich.

Im Nokia Store konnten weitere Apps heruntergeladen werden. Mit den kostenlosen Nokia Maps konnte das Nokia 808 als vollwertiges Navigationsgerät eingesetzt werden. Mit der Nokia Suite können Daten zwischen PC und Smartphone synchronisiert werden. Dank des vorinstallierten Microsoft Office Mobile können Dokumente in den Dateiformaten für Microsoft Word und Microsoft Excel erstellt, bearbeitet und betrachtet werden. Folien für Microsoft PowerPoint können betrachtet und bearbeitet werden. In Verbindung mit der HDMI-Schnittstelle kann das Smartphone so auch für Präsentationen genutzt werden.

Die Kamera

Die integrierte Digitalkamera besitzt einen 1/1,2-Zoll-Bildsensor mit einer nativen Auflösung von 7728 × 5368 Pixel. In der Praxis sind Aufnahmen mit etwa 38,5 Megapixeln möglich. Hier ist die effektive Auflösung abhängig vom Bildformat 4:3 (7152 × 5368 Pixel) oder 16:9 (7728 × 4354 Pixel), wobei entweder die volle Breite oder Länge des Bildsensors ausgenutzt wird. Die Sensorfläche ist mit 1/1,2 Zoll größer als die besserer Kompaktkameras jener Zeit. Für die Bildverarbeitung dieser Datenmenge wurden spezielle Grafikprozessoren entwickelt. Die Kamera unterstützt die beiden Modi "Pureview" und "Full Resolution". Beim Pureview-Modus werden aus den 41 Megapixeln die besten Informationen zu 3, 5 oder 8 Megapixeln verdichtet. Es kann alternativ ein entsprechend großer Ausschnitt für bis zu drei- oder vierfachen digitalen Zoom ausgewählt werden, um einen verlustlosen Zoom zu ermöglichen. Beim Full-Resolution-Modus werden die Bilder mit voller Auflösung gespeichert, die dann bis zu 20 Megabyte groß sind.

Die Entwicklung der Kamera dauerte etwa fünf Jahre. Deshalb wird das Nokia 808 noch mit Nokia "Belle" Feature Pack 1 als Betriebssystem ausgeliefert.

Kritik
Kritisiert wurde vorwiegend die Unhandlichkeit sowie die Tatsache, dass das 808 mit dem bereits abgekündigten "Symbian"-Betriebssystem bzw. Nokia "Belle" ausgeliefert wurde.

Nachfolger
Im Juli 2013 stellte Nokia den Nachfolger, das Lumia 1020, offiziell vor. Neben der weiterentwickelten Digitalkamera besitzt das Lumia 1020 nun ein 4,5 Zoll Display. Als Betriebssystem kommt nun Windows Phone 8 zum Einsatz. Außerdem ist das Lumia 1020 deutlich dünner und leichter.

Weblinks
 Bald auch als "Nokia Lumia 1000" auf Windows Phone?
 Hintergrund-Artikel über die Kamera auf areamobile
 Beispielbilder von Nokia
 Whitepaper über die Pureview-Technologie von Nokia (englisch)

Einzelnachweise

Symbian-Smartphone
808

Nokia 808 PureView


Kosmos 2386, ruski vojni komunikacijski satelit iz programa Kosmos. Vrste je Strijela-3 (br. 145 L (845)).
Lansiran je 28. prosinca 2001. godine u 03:24 s kozmodroma Pljesecka u Rusiji. Lansiran je u nisku orbitu oko planeta Zemlje raketom nosačem Ciklon-3 11K68. Orbita mu je 1404 km u perigeju i 1417 km u apogeju. Orbitna inklinacija mu je 82,54°. Spacetrackov kataloški broj je 27057. COSPARova oznaka je 2001-058-C. Zemlju obilazi u 114,01 minutu.

Strijela-3 su bili sateliti namijenjeni vojnim i vladinim komunikacijama. Bili su jednostavni sustav pohrane-ispuštanja posebice koristan u prosljeđivanju (relejno) neesencijalna prometa između Ruske Federacije i prekomorskih postaja ili snaga.

Skupa s ovim satelitom lansirana su još dva satelita iz vrste Strijela i tri satelita vrste Glasnik.

Izvori
А.Железняков. Энциклопедия "Космонавтика". Хроника освоения космоса. 1998 год. (rus.)
Heavens-above (engl.)
NASA (engl.)
Planet4589.org Tablični prikaz podataka o satelitima (engl.)
Prirodoslovno-matematički fakultet u Zagrebu - Matematički odsjek Goran Igaly: EH rječnik

Vanjske poveznice
N2YO.com Search Satellite Database
Celes Trak SATCAT Format Documentation (engl.)
Kunstman  Satellites in Orbit (engl.)

Sateliti Kosmos

Kosmos 2386


202704 Utena este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
202704 Utena este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Moletai de Kazimieras Černis și Justas Zdanavičius. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,21 ua, o excentricitate de 0,07 și o înclinație de 6,2° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 202001-203000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 2007
Centura de asteroizi

202704 Utena


APTN may stand for:
 Aboriginal Peoples Television Network, Canadian broadcast and cable television network
 Asia-Pacific Telecentre Network, collaborative initiative of the United Nations
 Associated Press Television News, global video news agency

APTN


Albare es el primer lanzamiento del año 2011, con este nuevo mini-álbum (el 2°) muestran un estilo totalmente diferente en sonido y canciones inigualables como Yuugure no uta. Pieromansu, es una de las canciones más importantes de este lanzamiento, ya que además de haber sido la elegida para un nuevo video, nos cuenta una impresionante historia de mímica acerca de Pierrot; JEWEL BOX nos demuestra que la mentalidad de Mashiro ha madurado bastante, Hana ressha nos cuenta una triste historia de un amor separado por la distancia y Marionette nos cuenta la historia de una marioneta atada a su ventrílocuo por miedo a la soledad.El sencillo se distribuyó a la venta en dos tipos A Y B

Lista de canciones

Personal

Oyuugi Wagamama Dan x PaRADEiS
 (Waatame Mashiro/Mashitan) ゎたぁめ真白 vocalista
 (Sei) 聖 guitarra líder
 (Ao) 碧  guitarra rítmica
 (Ryuki) 瑠希  bajo
 (Miharu) 実春  batería

Producción
  Productores exclusivos Planet CHILD Music
 '' Co-Productores PaRADEiS

Referencias

 Sitio oficial
 Sitio oficial

Enlaces externos
 https://web.archive.org/web/20111012023841/http://www.paradeis.net/paradeis_website/jp/release.html
 http://www.amazon.co.jp/albare-TYPE-%E3%81%8A%E9%81%8A%E6%88%AF%E3%82%8E%E3%81%8C%E9%AD%94%E3%80%85%E5%9B%A3%C3%97%E3%80%90PaRADEiS%E3%80%91/dp/B004HDDYEA/ref=ntt_mus_dp_dpt_7/375-7516270-2158608
 http://www.amazon.co.jp/albare-TYPE-B-%E3%81%8A%E9%81%8A%E6%88%AF%E3%82%8E%E3%81%8C%E9%AD%94%E3%80%85%E5%9B%A3%C3%97%E3%80%90PaRADEiS%E3%80%91/dp/B004HDDYCM/ref=ntt_mus_dp_dpt_9/375-7516270-2158608

Álbumes de 2011
Álbumes de artistas Visual kei

Albare


Xerez Football Club bio je španjolski nogometni klub football iz grada Jerez de la Frontera, u regiji Andaluzija. Osnovao ga je 1907. Sir Thomas Spencer Reiman, radnik iz William'sa & Humberta.

Povijest

Osnovan je 1907. 1933. je obnovljen, a nakon rata preimenova
u Jerez Club de Fútbol. 1947. Xerez FC i CD Jerezsu se spojili u Xerez CD.

Pozadina
Spajanjem "Xerez Football Cluba" (1907. - 1946. i "Cluba Deportiva Jereza" (1942. - 1946. nastaje Xerez Club Deportivo (1947. – danas) koji je aktivan i danas.

Xerez Football Club - (1907–1946) → ↓
Xerez Club Deportivo - (1947. – danas)
Club Deportivo Jerez - (1942–1946) → ↑

Izvori

Vanjske poveznice

Službene stranice Xerez CD

Španjolski nogometni klubovi
ŠPA Xerez

Xerez FC


A522 peut faire référence à :
 Alpine A522, une formule 1 de l'écurie Alpine F1 Team ;
 NRP Dom Carlos I (A522), un navire océanographique de la Marine portugaise.

A522


Sjávarútvegshúsið er stórhýsi við Skúlagötu í miðborg Reykjavíkur. Húsið var teiknað af Halldóri H. Jónssyni arkitekt og reist milli 1948 og 1958 fyrir skrifstofur Fiskifélags Íslands og fiskideild atvinnudeildar Háskóla Íslands sem síðar varð Hafrannsóknastofnun Íslands. Ríkisútvarpið leigði þar líka aðstöðu frá 1958 til 1987 þegar nýtt útvarpshús var tekið í notkun í Efstaleiti.

Sjávarútvegur á Íslandi
Miðborg Reykjavíkur
Hús í Reykjavík

Sjávarútvegshúsið


10031 Vladarnolda este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
10031 Vladarnolda este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul de Astrofizică din Crimeea de Liudmila Karacikina. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,59 ua, o excentricitate de 0,20 și o înclinație de 12,9° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 10001-11000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1981
Centura de asteroizi

10031 Vladarnolda