Tulburările civile din România din 2012-2015 se referă la o perioadă prelungită de dezordine civilă și scandaluri politice în România, care au luat amploare în a doua jumătate a anilor 2000. Valul de demonstrații civile a început în ianuarie 2012, odată cu introducerea reformei noii legislații din sănătate. Protestele au fost alimentate de măsurile de austeritate care au fost aplicate în mai 2010, dar și de nepopularitatea guvernului Boc susținut de președintele Băsescu. Manifestațiile s-au caracterizat prin răspândirea revoltei și actelor de vandalism. Situația politică s-a înrăutățit, prin urmare prim-ministrul Emil Boc a decis să-și depună mandatul pe 6 febuarie 2012.

În primele șașe luni din an, trei guverne s-au schimbat. Vara lui 2012 a fost marcată de o mare criză politică, alimentată de acuzațiile de plagiat asupra premierului susținut de PSD, Victor Ponta, și a culminat cu suspendarea președintelui Traian Băsescu. Cu toate că referendumul pentru demiterea președintelui a arătat că mai mult de 80% din votanți doreau demisia sa, referendumul a fost invalidat de către Curtea Constituțională deoarece prezența la urne a fost mai mică de 50%. În timpul acestei perioade, România a fost avertizată de puterile vestice asupra stării democrației, în măsura în care demiterea președinților Senatului și Camerei Deputaților s-a făcut într-o manieră dublă, iar personalitățile marcante din PSD, printre care și vicepreședintele Liviu Dragnea, au fost acuzate de fraudă la referendum.

După o victorie zdrobitoare la alegerile parlamentare din 9 decembrie 2012, Victor Ponta – sprijinit de Uniunea Social-Liberală – a fost învestit în funcția de prim-ministru. Mandatul său a fost marcat de scandaluri de corupție și proteste de stradă. Manifestațiile au avut mai multe cauze, printre ele fiind creșterile taxelor, expolatarea gazelor de șist prin fracturare hidraulică și Proiectul Roșia Montană. Sute de mii de oameni, incluzând doctori, profesori, studenți și muncitori, și-au manifestat în stradă nemulțumirea privind politicile guvernului. Angajații din sistemul de transport și sănătate au declanșat mai multe greve în această perioadă. Deși în mare pașnice, protestele au degenerat în unele cazuri în ciocniri între protestatari și forțele de ordine. Guvernul Ponta a fost acuzat de organizațiile naționale și internaționale de folosirea excesivă a forței în Revolta de la Pungești. Etnicii maghiari au început o serie de proteste pentru autonomia Ținutului Secuiesc, în timp ce mișcările unioniste (Acțiunea 2012) au cerut unirea României cu Republica Moldova, atât în România cât și peste Prut.

În iarna lui 2014, alianța dintre PNL și PSD s-a desființat, după escaladarea tensiunilor interne dintre cele două partide. Partidul Național Liberal a părăsit alianța și a fuzionat cu Partidul Democrat Liberal pentru a forma cel mai mare partid de dreapta din România de după 1989. În vara aceluiași an, Victor Ponta de la PSD și Klaus Iohannis de la PNL și-au lansat candidaturile pentru alegerile prezidențiale. Spre surpinderea tuturor, candidatul de etnie germană Klaus Iohannis a câștigat alegerile. Eșecul lui Ponta se datorează în mare neregulilor cu privire la procesul de vot din diaspora și a numeroaselor scandaluri de corupție care implicau figure din partidul pe care-l conducea. În timpul campaniei electorale, oamenii au protestat împotriva lui Victor Ponta și a membrilor guvernului său,  întrucât mii de cetățeni români din diaspora au fost împiedicați să își exercite dreptul de vot din cauza proastei organizări a procesului electoral.

Context

Probleme sociale
La vremea aceea, România este țara cu cele mai ridicate niveluri de sărăcie din Uniunea Europeană. Mai mult din 30% din populație trăia cu mai puțin de 5 dolari pe zi. Într-un raport întocmit de Comisia Prezidențială pentru Analiza Problemelor Sociale și Demografice este specificată că există discrepanțe vizibile între categoriile sociale, grupurile privilegiate beneficiind de salarii și pensii mari în comparație cu restul populației. Falimentul multor companii a crescut rata șomajului, în iulie 2013 ajungând la 7.6%, cel mai ridicat nivel de la criza economică din 2010. Alte companii, inclusiv companiile de stat – Poșta Română, Căile Ferate Române, erau în pragul falimentului, fiind nevoite să facă tăieri.

După aplicarea unor măsure dure de austeritate în 2010, economia României și-a revenit. Prin urmare, în 2013, România a înregistrat cea mai mare creștere economică din UE. În ciuda acestei creșteri, standardul de viață a scăzut, mulți români neputând să-și asigure cheltuielile zilnice. Condițiile proaste de muncă, concedierile masive și creșterile taxelor au înfuriat populația care a umplut piețele principalelor orașe pentru a-și striga nemulțumirile.

Tulburările politice
În ultimii 25 de ani, România a experimentat un proces complex de democratizare cu momente de criză, stagnare economică, naționalism radical și polarizare extremă. În ciuda aderării României la NATO în 2014 și Uniunea Europeană în 2007, situația politică a rămas instabilă, cu ciocniri periodice între instituțiile președinției, guvernului și parlamentului, precum cele din 2007 și 2012 și măsurile dure de austeritate care au alimentat tensiunile sociale.

Cronologia evenimentelor

Revoltele de la mijlocul lunii ianuarie 2012

Acestea vor fi primele evenimete din cei trei ani de tulburări civile. Au fost declanșate de introducerea unei noi reforme în legislația din sănătate și înrăutățirea standardului de viață. Popularitatea președintelui Traian Băsescu s-a prăbușit în mare după impunerea măsurilor de austeritate în 2010, anul în care România s-a confruntat, de asemenea, cu mari manifestații în stradă periodice. Încercarea de privatizare a serviciului SMURD și denigrările făcute de Traian Băsescu asupra lui Raed Arafat, fondatorul SMURD, a fost vehement criticată de oamenii din stradă.

Protestele au început cu o mare manifestație de 3000 de oameni la Târgu Mureș pe 12 ianuarie, în semn de solidaritate pentru Raed Arafat. În săptămânile următoare, protestele s-au răspândit în alte 60 de orașe din România și în zeci de orașe din Diaspora. În București, cel mai mare protest a avut loc pe 19 ianuarie, apogeul atins fiind de 20.000 de oameni care și-au exprimat nemulțumirile față de regimul Băsescu. Pentru mai multe zile, Bucureștiul a experimentat o răspândire a revoltelor și actelor de vandalism. Sute de polițiști și jandarmi au fost dislocați pe străzi pentru a se confrunta cu protestatarii furioși care au atacat vehiculele forțelor de ordine cu pietre, au vandalizat magazinele și au ars mașini. Jandarmeria a folosit gaze lacrimogene și grenade asurzitoare pentru a dispersa protestatarii care au blocat traficul din centrul Bucureștiului. Potrivit Jandarmeriei, distrugerile au fost cauzate de ultrașii echipelor de fotbal infiltrați printre protestatarii pașnici. În timpul acelor zile de revolte, mai mulți protestatari au intrat în sediul Televiziunii Române pentru a-i acuza pe jurnaliști de cenzură. Autoritățile au indicat că mai mult de 60 de oameni au fost răniți în timpul acestor ciocniri dintre protestatari și forțele de ordine, în timp ce 283 au fost arestați. Mai mulți jurnaliști au fost răniți în timp ce transmiteau evenimentele. South East Europe Media Organisation, o organizație neguvernamentală care-și are sediul în Viena, și-a exprimat îngrijorarea cu privire la nivelul de violență îndreptat împotriva reporterilor care au transmis protestele.

În dimineața zilei de 6 febuarie 2012, prim-ministrul Emil Boc și-a anunțat demisia, într-o încercare de "a calma situația socială". În timpul săptămânilor de protest, Băsescu nu a declarat nimic și nu a apărut în public. Emil Boc a fost înlocuit de Mihai Răzvan Ungureanu, fost director al Serviciului de Informații Externe.

Criza politică din 2012

La scurt timp după ce guvernul condus de Mihai Răzvan Ungureanu a picat printr-o moțiune de cenzură, Victor Ponta a preluat funcția. Ponta este un oponent categoric al lui Traian Băsescu. În iunie 2012, cei doi au fost protagoniștii unei mari crize politice, începând cu opinii contradictorii asupra reprezentantului României la reuniunea Consiliului European din 28 iunie și escaladând cu suspendarea președintelui Traian Băsescu. Premierul Victor Ponta a fost acuzat de plagiat în teza sa de doctorat. Aceste acuzații au alimentat instabilitatea politică.

Pe 3 iulie, Parlamentul României, la propunerea majorității reprezentate de Uniunea Social-Liberală, a votat pentru demiterea președintelui Senatului și președintelui Camerei Deputaților. Printr-o ordonanță de urgență, guvernul a restricționat atribuțiile Curții Constituționale, restaurându-i statutul din 2010. De asemenea, liderii USL, Victor Ponta și Crin Antonescu au demarat procedurile pentru demiterea președintelui Traian Băsescu. Aceste măsuri au iritat figurile politice internaționale care și-au exprimat îngrijorarea cu privire la starea democrației și domniei legii în România. Pe 6 iulie, Băsescu a fost suspendat după ce moțiunea de cenzură a trecut votului din parlament grație coaliției de guvernare. Moțiunea a trecut cu 256 de voturi, cu 39 mai mult decât minimul necesar. Liderii USL și-au argumentat acțiunile prin a spune că președintele Traian Băsescu a încălcat Constituția și și-a depășit atribuțiile.

Pe 9 iulie, Curtea Constituțională a constatat suspendarea președintelui Băsescu și l-a confirmat pe Crin Antonescu în funcția de președinte interimar. Prin urmare, Curtea Constituțională a respins plângerile formulate de Vasile Blaga și Roberta Anastase, susținute de PDL, privind demiterea din funcție a Președintelui Senatului și a Președintelui Camerei Deputaților. Pe 20 iulie, USL a depus la Înalta Curte de Casație și Justiție, o plângere penală împotriva președintelui suspendat Traian Băsescu și a altor 14 persoane, pentru "difuzarea de informații false, pentru defăimarea țării și a națiunii și pentru periclitarea siguranței economiei naționale și a stabilității monedei", dat fiind că Băsescu a catalogat evenimentele drept "lovitură de stat". În zilele următoare, Crin Antonescu i-a tăiat linia telefonică specială a lui Băsescu, după ce Comisia de Apărare a Senatului a aflat că Agenția de Telecomunicații Speciale a dislocat ilegal linia telefonică secretă la biroul lui Băsescu. Băsescu a acuzat USL că a destructurat toate instituțiile de securitate națională și le-a catalogat drept "o bandă de trădători".

Referendumul pentru demiterea președintelui a avut loc pe 29 iulie. Pe 21 august, Curtea Constituțională a decis că referendumul este invalid din cauza prezenței de sub 50%. Cu toate acestea, 87,52% dintre cei prezenți la referendum au votat pentru demiterea lui Băsescu. PDL a boicotat referendumul, în timp ce premierul maghiar Viktor Orbán i-a îndemnat pe etnicii maghiari din România să stea departe de urne, fapt care explică prezența scăzută la vot în județele majoritare maghiare Harghita și Covasna. Au existat zvonuri despre fraudarea voturilor. În octombrie 2013, vicepremierul Liviu Dragnea și alți 74 de persoane au fost acuzați de falsificarea datelor pentru a influența rezultatul votului. Pe 22 aprilie 2016, Liviu Dragnea a fost condamnat la doi ani de închisoare.

Proteste relatate

Vara lui 2012 în România a fost marcată nu doar de instabilitate politică, ci și de tulburări civile. La începutul lui iulie, în contextul scandalului de plagiat, au avut loc manifestații în mai multe locuri din București. Protestatarii, au pus numele protestului sugestiv "Protestul ghilimelelor", și au participat sute de oameni, printre ei și fostul premier Ungureanu, cerând demisia lui Victor Ponta.

În perioada pre-referendum, mai multe manifestații în sprijinul președintelui Traian Băsescu au avut loc în țară. La Arad și Timișoara, ciocniri între protestatarii pro și anti-băsescu au avut loc, dar au fost rapid dispersate de jandarmi. Pe 6 iulie, 2000 de oameni s-au adunat în București pentru a-l sprijini pe Băsescu. La adunare au fost figuri proeminente din PDL și a degenerat spre seară în altercații cu protestatarii anti-Băsescu care s-au infiltrat printre susținătorii președintelui.

Mari adunări politice au fost organizate de USL în cele mai importante orașe ale țării, într-o campanie pentru suspendarea președintelui: București (50.000 de participanți, 26 iulie), Craiova (18.000 de participanți, 20 iulie), Iași (15.000 de participanți, 22 iulie), Oradea (8000 de participanți, 24 iulie), Pitești (7000 de participanți, 25 iulie), Brașov (5000 de participanți, 17 iulie), Alexandria (1500 de participanți, 25 iulie) și Râmnicu Vâlcea (700 de participanți, 27 iulie). Pe de altă parte, mari meeting-uri pro-Băsescu au fost organizate în mai multe orașe din România, în date diferite, pentru evita conflictele dintre protestatari: București (15.000 de participanți), Iași (10.000 de participanți), Cluj-Napoca (10.000 de participanți) și Slatina (100 de participanți).

Invalidarea referendumului i-a înfuriat pe opozanții lui Băsescu care s-au adunat cu miile în fața Teatrului Național București. Protestatarii au strigat mesaje împotriva deciziei CCR de a invalida referendumul și i-au cerut lui Traian Băsescu să demisioneze. La fel, mulți au venit cu pancarte anti-SUA, având în vedere că Băsescu a fost repus la dorința americanilor. Spre seară lucrurile au scăpat de sub control, oamenii au spart gardurile și au intrat pe carosabil, blocând traficul. A doua zi, Jandarmeria a amendat sau interogat 106 persoane pentru tulburarea linistii publice si distrugerea domeniului public.

Protestele sociale din 2013
Înrăutățirea condițiilor de muncă, disponibilizările în masă și salarizarea proastă au scos în stradă mii de angajați chiar și în primele zile ale anului 2013. Probabil cel mai dramatic și mediatizat caz este Oltchim Râmnicu Vâlcea, una dintre cele mai mari companii chimice din România. Compania a înregistrat pierderi de 90,3 milioane de euro în trimestrul IV din 2011, încheind astfel anul cu un rezultat negativ de 270 de milioane de lei. Conducerea companiei a fost nevoită să reducă cheltuielile și sporurile, chiar și fără a anunța angajații. Situația deplorabilă a companiei a declanșat tulburări în masă, alimentate și de mai multe încercări eșuate de privatizare a combinatului. Pe tot parcursul anului au avut loc proteste, unul dintre cele mai mari fiind organizat pe 28 martie, când aproape 1.500 de angajați au refuzat să înceapă lucrul și au blocat circulația pe drumul național DN64. Tulburările au escaladat odată cu năvălirea în sediul companiei pe 4 iulie, în timp ce în lunile următoare, unii angajați au declanșat greva foamei.

Criza CFR
Situația deplorabilă a companiei naționale de căi ferate a scos în stradă mii de angajați sub amenințarea pierderii locului de muncă sau a reducerii salariului. În 2013 și 2014, compania a fost zguduită de două greve majore. Pe 16 ianuarie 2013, mii de angajați au declanșat o grevă spontană, 138 de trenuri fiind blocate timp de câteva ore în principalele gări din țară, printre care București, Craiova, Cluj-Napoca, Iași, Galați și Constanța. Ministrul Transporturilor Relu Fenechiu a spus că va face o analiză și cei responsabili vor plăti.

O grevă mai mare a avut loc pe 23 aprilie 2014, când, timp de două ore, traficul feroviar a fost paralizat în principalele gări din țară. Potrivit sindicaliștilor, protestul a avut loc după negocierile eșuate privind un nou contract colectiv. Aproximativ 400 de trenuri de călători și 200 de trenuri de marfă stăteau în gări sau pe rută..

Protestele profesorilor și studenților
Proteste și greve au fost pornite de profesori și studenți de-a lungul anului, centrate în mare pe politicile slabe ale lui Ponta privind educația. Justificarea este că sistemul de educație este subfinanțat și este necesară alocarea a cel puțin 6% din PIB în educație. Elevii de liceu au protestat și pentru decontarea proastă a abonamentelor de navetă.

Pe 21 mai, mai mult de 2000 de elevi din Județul Covasna au intrat în grevă japoneză, în măsura în care Ministerul Educației nu a soluționat problema, din octombrie 2012, cu privire la decontarea abonamentelor de navetă. Cei 2000 de elevi care au intrat în grevă japoneză, purtând banderole albe pe braț, provin de la 15 licee din orașele Sfântu Gheorghe, Târgu Secuiesc, Covasna și Baraolt. Mai mult, elevii din Covasna au organizat un protest. Ministerul Educației a acumulat, din octombrie până în martie, o datorie de mai mult de 1.6 milioane de lei pentru decontarea abonamentelor studenților care fac naveta în județul Covasna. De asemenea, 150 de elevi de la liceele din județul Mureș au făcut o grevă japoneză pe termen nelimitat, în semn de solidaritate față de colegii la care nu s-au decontat banii pentru abonamentele de navetă. Aceeași măsură de protest a fost adoptată de sute de elevi din județul Constanța, potrivit cărora au fost încălcate drepturile prevăzute de Legea Învățământului prin art. 84 (3). În județul Cluj, Ministerul Educației nu a decontat niciun ban timp de șapte luni. Datoriile acumulate se ridică la peste 3,5 milioane de lei, 3.100 de studenți navetiști fiind afectați de această situație.

Pe 13 noiembrie, mii de studenți din 11 universități din București, Timișoara, Cluj-Napoca, Iași, Constanța, Galați, Baia Mare, Sibiu, Suceava, Oradea și Alba Iulia au ieșit în stradă pentru a protesta împotriva finanțării insuficiente a sistemului de învățământ. În solidaritate cu elevii, elevii din zeci de școli și licee au intrat în grevă japoneză. Elevii au scandat sloganuri împotriva Guvernului și au cerut alocarea a 6% din PIB pentru educație: "Vrem o școală pentru toți, nu un Guvern de mafioți", "Financiați educația sau lăsați Guvernul". Potrivit presei din România, evenimentul este una dintre cele mai mari mișcări studențești din ultimii ani.

Pe 13 noiembrie, sute de studenți din 11 universități din București, Timișoara, Cluj-Napoca, Iași, Constanța, Galați, Baia Mare, Sibiu, Suceava, Oradea și Alba Iulia au ieșit în stradă pentru a protesta față de subfinanțarea sistemului de educație. În solidaritate cu studenții, elevii din zeci de școli și licee au intrat în grevă japoneză. Studenții au scandat sloganuri împotriva guvernului și au cerut alocarea a 6% din PIB pentru educație: "Vrem o școală pentru toți, nu un guvern de mafioți", "Finanțați educația sau plecați din guvern". Potrivit presei române, evenimentele sunt una dintre cele mai mari mișcări studențești din ultimii ani.

Salariile profesorilor este o problemă cu care se confruntă sistemul de învățământ. În România, un profesor este plătit cu 9.3 lei net (2.09 euro) pe oră, comparativ cu alte țări europene, unde salariile sunt și de 40 de ori mai mari.

În Mai 2015, începând din Timișoara, Galați și Constanța, studenții au ocupat amfiteatrele universităților, protestând față de "dezastrul din mediul academic și lipsa de respect prin care sunt tratați studenții cu privire la deciziile din sistemul de educație superior". Declanșate de Alianța Națională a Organizațiilor Studențești din România, după ce negocierile cu ministrul educației Sorin Cîmpeanu au eșuat, protestele s-au răspândit în alte universități din București, Iași, Cluj-Napoca, Oradea și Suceava. Studenții sunt, de asemenea, nemulțumiți de taxele de școlarizare universitare, invocând o rată de abandon universitar de 40%. Evenimentele sunt cunoscute în presa românească sub numele de Occupy University.

Greva doctorilor
Situația din spitale, salariile proaste și lipsa personalului i-au împins pe medici să lanseze un amplu program de proteste menit să-l alarmeze pe ministrul Eugen Nicolăescu cu privire la prăbușirea sistemului de sănătate din România. În septembrie au avut loc timp de două săptămâni pichetări în fața Ministerului Sănătății și a Ministerului Finanțelor. Protestele sunt cele mai mari din 1998 și sunt cunoscute în presa locală drept "Protestul halatelor albe".
Pe 2 noiembrie, aproape 7.000 de medici, asistente și stomatologi au mărșăluit pe Calea Victoriei, spre Palatul Parlamentului. Manifestării, numită "Marșul Tăcerii", s-a alăturat personalului medical din toată țara. Manifestanții au sprijinit de peretele Palatului Parlamentului o cruce și aproape 20 de coroane, sugerând astfel "moartea sănătății" în România.

După trei runde de negocieri eșuate cu ministrul Sănătății, pe 25 noiembrie, peste 130.000 de cadre medicale din toată țara au declanșat o grevă de avertisment între orele 8 și 10. În acest timp, policlinicile au fost închise, iar spitalele funcționau doar în situații de urgență medicală. Marius Sepi, prim-vicepreședintele Federației Sanitas, a declarat că greva a fost afectată de unii directori de spitale care i-au amenințat pe protestatari. Chiar și ministrul Sănătății, Eugen Nicolăescu, a considerat greva ilegală și a spus că nu știe dacă se poate crește salariile.

În ciuda schimbărilor majore pe scena politică românească la începutul anului 2014, noul ministru al Sănătății nu a putut face față cerințelor profesioniștilor din domeniul sănătății. În acest sens, medicii au pichetat în perioada 23 iunie - 4 iulie la sediile Ministerului Sănătății, Ministerului Muncii și Ministerului Finanțelor Publice.

Taxa de 7 cenți
Între președintele Băsescu și premierul Ponta a existat o dispută dură privind creșterea prețului la carburanți cu 7 cenți, măsură adoptată de la 1 aprilie 2014. Șeful statului i-a cerut lui Victor Ponta să renunțe la taxa pe care o consideră o povară fiscală inutilă și discriminatorie. La fel, Traian Băsescu este convins că măsura va duce la evaziune fiscală. Măsura a fost criticată și de opoziție. Astfel, pe 15 martie, între 8.000 și 10.000 de persoane, membri sau susținători ai Partidului Mișcarea Populară, au protestat în Piața George Enescu din București împotriva politicilor economice proaste ale lui Ponta și a valului de taxe care va fi introdus o dată cu 1 aprilie. România se numără printre țările cu cea mai scumpă benzină din lume, la 7,38 dolari pe galon (1,41 euro pe litru).

Protestele legate de suprataxarea combustibililor au avut loc și cu câteva luni înainte de implementarea acestei măsuri. Pe 9 decembrie 2013, peste 86.000 de șoferi de camioane din întreaga țară au intrat în grevă și au blocat timp de câteva ore traficul pe șoselele de centură ale marilor orașe.

Protestele împotriva Proiectului Roșia Montană

Proiectul Roșia Montană, un proiect de minare menită să scoată la suprafață 350 de tone de aur și 1500 de tone de argint, a întâlnit o rezistență semnificativă de la grupurile pentru protecția mediului din România și țările învecinate. Printre nemulțumirile ecologiștilor sunt poluarea prin cianurare și procentajul extrem de mic de care ar beneficia România din această exploatare. O îngrijorare a fost faptul că legislația ar da dreptul Roșia Montană Gold Corporation să oblige proprietarii din Roșia Montană să-și vândă casele și pământurile. Proiectul de lege stabilește, de asemenea, termene pentru ca autoritățile statului să acorde toate autorizațiile, indiferent de potențialele încălcări ale legislației naționale sau ale hotărârilor judecătorești.

Valul de proteste a început pe 1 septembrie 2013 prin o mobilizare națională și a continuat până la sfârșitul lui decembrie. Protestele au scos în stradă peste 200.000 de oameni din 50 de orașe ale României și 30 de orașe din Diaspora. Cele mai mari manifestații au fost organizate la București (20.000 de protestatari), Cluj-Napoca (10.000 de protestatari), Câmpeni (4000 de protestatari), și Iași (1500 de protestatari). În București, Timișoara și Iași, protestatarii și-au construit "baricade în oraș", paralizând traficul pe principalele artere de circulație. Protestele au fost numite de media internațională "Toamna Română", având multe forme de protest: lanț uman în jurul Palatului Parlamentului, flashmob-uri, blocări de drumuri și ciocniri cu jandarmeria. Deși protestele au fost în principal pașnice, s-au raportat incidente grave. Pe 13 septembrie, ministrul Culturii Daniel Barbu a fost atacat cu roșii la Cluj-Napoca. În noiembrie, protestatarii din București, Brașov și Cluj-Napoca au fost agresați și stropiți cu substanțe iritante de către jandarmi, în Capitală 62 de persoane fiind amendate pentru blocarea traficului. De asemenea, pe 9 decembrie, aproximativ 50 de activiști Greenpeace din 10 țări care protestau în curtea clădirii Parlamentului, au fost sechestrați de jandarmi și conduși la secțiile de poliție. Protestatarii au acuzat, de asemenea, acoperirea slabă a protestelor de către mass-media din România.

Au existat și proteste în sprijinul proiectului minier. Organizat doar în zona de exploatare, cel mai mare protest a atras până la 5.000 de localnici și 33 de mineri blocați în subteran, care luptau pentru locurile de muncă promise de Roșia Montană Gold Corporation, în măsura în care rata șomajului în zonă este foarte mare. În încercarea de a dezamorsa situația tensionată din Roșia Montană, premierul Victor Ponta a coborât în subteran pentru a discuta cu minerii. Cu toate acestea, în timpul protestelor masive împotriva Proiectului Roșia Montană, Ponta – ținta principală a protestelor – nu a purtat nicio conversație cu reprezentanții protestatarilor.

Rezistenta la gazele de șist

"Marțea Neagră" și protestele ulterioare
Camera Deputaților a adoptat, pe 10 decembrie 2013, un proiect de lege care conține multiple modificări la Codul penal, care să acorde "superimunitate" parlamentarilor și președintelui, întrucât aceștia vor fi scoși din categoria "funcționar public" prevăzută. în Cod. Mai mult, modificările ar proteja politicienii de investigarea organelor de luptă anticorupție (Direcția Națională Anticorupție, Agenția Națională de Integritate) și ar scoate conflictul de interese de pe lista contravențiilor. După ce Parlamentul României a adoptat amendamentele, instituțiile de presă au marcat ziua drept "Marțea Neagră" a democrației românești.

Pe 14 decembrie, aproape 1.500 de persoane au participat la o întâlnire organizată de Partidul Mișcarea Populară, în semn de protest împotriva noului Cod Penal. A doua zi, un protest similar a avut loc la București și la care au participat peste 2.000 de persoane. Spre deosebire de precedentul, acesta a fost mai violent. La fața locului au fost dislocate un număr mare de forțe de poliție. Au format cordoane pentru a împiedica protestatarii să se deplaseze spre sediul Guvernului. Mulțimea furioasă a rupt cordoanele, iar jandarmii au folosit gaze lacrimogene pentru a evita blocarea traficului. După altercații, patru protestatari au fost sechestrați de jandarmi și duși la secția de poliție. Ei au fost audiați și amendați pentru tulburarea liniștii și ordinii publice. Unul dintre protestatari a fost transportat la Spitalul Floreasca cu o rana la cap. Pe 21 decembrie, peste 5.000 de persoane au participat la un protest la București împotriva tuturor politicienilor și a noului Cod Penal. Protestul a avut loc sub sloganul 21–22 vrem democrația înapoi. Mobilizați pe rețelele de socializare, protestatarii au cerut demisia premierului Victor Ponta și a președintelui Traian Băsescu, dar și dizolvarea Parlamentului. Pe tot parcursul protestului, manifestanții au aprins lumânări în memoria victimelor Revoluției din 1989. Au fost dislocați sute de jandarmi, echipați pentru intervenție, cu bastoane și pistoale cu gaz lacrimogen, autoutilitare și tunuri cu apă. Protestatarii au aruncat cu pietre și sticle în vehiculele Jandarmeriei și i-au acuzat pe jandarmi că au apărat hoții.

Reacții

Interne
Modificările la Codul Penal au fost contestate ferm de președintele Traian Băsescu, care a spus că va retrimite Parlamentului legea prin care președintele și parlamentarii sunt scoși din categoria funcționarilor publici. Șeful statului a spus că modificările la Codul penal adoptate de Cameră sunt "dramatice" și "demolează zece ani de muncă și activitate a instituțiilor anticorupție" precum Direcția Națională Anticorupție (DNA) sau Agenția Națională de Integritate (ANI). Președintele a menționat într-o emisiune TV posibilitatea dizolvarării parlamentului, invocând încălcarea criteriilor de la Copenhaga prin aceste modificări la Codul penal.

Direcția Națională Anticorupție a arătat că, în urma modificărilor aduse Codului Penal, parlamentarii inculpați pentru fapte de corupție sau fapte similare acelei contravenții ar putea fi achitați, iar cei reținuți prin sentință definitivă ar putea fi eliberați. Președintele Agenției Naționale de Integritate, Horia Georgescu, a mai spus că, în urma modificărilor, "va fi creată o superimunitate", iar "istoria cazurilor ANI va fi aruncată în sus pentru 25 de parlamentari".

Consiliul Superior al Magistraturii a criticat modificările aduse Codului penal, subliniind că nu le-a primit spre aprobare, așa cum prevede legea. Comisia juridică a Camerei Deputaților a declarat într-un comunicat că nu are obligația de a solicita avizul CSM.

Partidul Democrat Liberal a depus, pe 12 decembrie, Curții Constituționale, două sesizări despre modificările adoptate marți de Camera Deputaților la Codul penal, una care vizează definirea funcționarului public, iar cealaltă se referă la conflictul de interese. De asemenea, Înalta Curte de Casație și Justiție a sesizat Curtea Constituțională pe același subiect. Preocupările exprimate de circa 50 de parlamentari PDL au fost confirmate de Curtea Constituțională a României. Astfel, pe 15 ianuarie 2014, membrii Curții Constituționale au decis în unanimitate că modificările aduse Codului penal sunt neconstituționale. Judecătorii CCR au decis că articolul care scoate funcționarii din categoria funcționarilor publici încalcă mai multe articole din Constituție referitoare la statul de drept, egalitatea în drepturi a cetățenilor și obligația statului român de a-și îndeplini cu bună-credință obligațiile care îi revin în tratatele internaționale.

Într-o conferință de presă, deputatul PSD Eugen Nicolicea a respins acuzațiile privind noul Cod Penal, spunând că presa a mascat adevărul.

Internaționale
  Într-o ședință a Camerei Deputaților, Ambasada SUA a transmis o reacție foarte dură la modificările Codului penal. "Această acțiune a Parlamentului reprezintă o abatere de la principiile transparenței și statului de drept și este un semnal descurajator pentru investitori, care va afecta negativ economia României". Ambasadorul SUA la Organizația pentru Securitate și Cooperare în Europa, Daniel B. Baer, a declarat, pe 20 decembrie, că Statele Unite sunt îngrijorate de recentele modificări aduse Codului Penal și a avertizat că ratificarea acestor modificări va avea ca rezultat slăbirea statului de drept în România.
  Reacții similare au venit și din partea Comisiei Europene. Comisia Europeană avertizează că funcționarii publici, indiferent de instituția pentru care lucrează, trebuie să respecte regulile împotriva conflictelor de interese și a corupției. "Această schimbare nu a fost ridicată niciodată. Din punctul nostru de vedere, este o decizie la care nu ne așteptam", a declarat Mark Stephen Gray, purtătorul de cuvânt al Comisiei Europene..
  Ambasadorul Marii Britanii la București, Martin Harris, s-a declarat "îngrijorat" pentru modificările aduse Codului penal. "Este foarte descurajator faptul că aceste modificări au fost adoptate fără nicio consultare, nicio dezbatere și nicio oportunitate pentru reprezentanții autorității judiciare și membrii societății civile de a comenta asupra modificărilor propuse", arată reacția ambasadei.
  Ambasada Germaniei a luat poziție împotriva modificărilor aduse Codului penal, anunțând că urmărește "cu atenție și îngrijorare măsurile legislative actuale".
  Ambasada Țărilor de Jos la București a declarat că urmărește cu îngrijorare modificările la Codul penal și se așteaptă la evoluțiile viitoare.
  Hannes Swoboda, liderul socialiștilor din Parlamentul European, a declarat pentru Radio France Internationale că modificările aduse Codului penal contravin valorilor UE și reprezintă un adevărat pas înapoi pentru țară.
 Într-un comunicat de presă, Transparency International a cerut abrogarea imediată a modificărilor legale care acordă imunitate politicienilor români. Potrivit organizației, "aceste evoluții riscă să deschidă ușa politicienilor corupți să acționeze cu impunitate".

Tensiunile politice din 2014–2015
La mijlocul lunii februarie 2014, guvernul României a intrat în impas după ce PNL, partidul constitutiv al guvernului, a anunțat remanierea a patru miniștri. Victor Ponta a refuzat în repetate rânduri propunerea lui Klaus Iohannis de vicepremier și ministru de Interne, fapt care a aprins spiritele în interiorul PNL. Astfel, pe 25 februarie, PNL a decis cu o majoritate covârșitoare să părăsească coaliția de guvernământ. O zi mai târziu, toți miniștrii PNL și-au dat demisia.

Un conflict politic major a izbucnit și în august, când Parlamentul a adoptat o ordonanță de urgență care permite autorităților locale să-și schimbe partidul politic fără sancțiuni. Evenimentul, marcat în presa din România drept "Joia Neagră" – în analogie cu "Marțea Neagră", a fost criticat de ambasadele Statelor Unite și Regatului Unit, dar mai ales de opoziție care îl acuză pe Victor Ponta că a încercat să fraudeze alegerile prezidențiale din noiembrie, motiv pentru care Alianța Creștin-Liberală, susținută de Partidul Mișcarea Populară, a amenințat guvernul cu o moțiune de cenzură. Potrivit celor care au inițiat această lege, schimbarea de partid este o soluție la impasul instituțional după ruperea USL dinn februarie. OUG a fost însă declarată de CCR neconstituțională.

"Războiul palatelor"
Cunoscut în presa românească drept "Războiul dintre palate" a fost un conflict prelungit între președintele Traian Băsescu și premierul Victor Ponta, reprezentanții Palatului Cotroceni și, respectiv, Palatului Victoria. În aprilie 2014, conflictul dintre cei doi s-a adâncit și a escaladat la amenințări cu închisoarea din partea ambilor. Președintele Traian Băsescu a spus că dacă Victor Ponta va încerca să se amestece în justiție riscă să ajungă în mâinile procurorilor, care nu vor tolera asta. El a mai declarat că Ponta este profund corupt, iar alegerea lui ca președinte ar fi o mare dramă pentru România. În replică, Victor Ponta a declarat: "(...) Sunt absolut convins că Traian Băsescu va merge la pușcărie. Eu, care știu că am respectat întotdeauna legea, nu mă tem".

Într-o emisiune TV, președintele Traian Băsescu a reacționat la declarațiile senatorului PSD, Gabriela Firea, afirmând: "Mai bine stă pe scaunul ei și s-ar descurca cu ce se întâmplă pe moșia soțului ei. Pentru că nu l-ar mai găsi acasă, dacă ea nu este atentă. Înțeleg că în parohia lui se întâmplă destule lucruri rele". Victor Ponta a reacționat rapid la aceste declarații întocmind o plângere penală împotriva președintelui Traian Băsescu. În această plângere, președintele este acuzat de șantaj și amenințare. Liderul socialist european Serghei Stanișev a condamnat declarațiile făcute de Traian Băsescu, susținând că declarațiile către Gabriela Firea sunt provocatoare și incendiare, iar sugestia că soțul ei ar putea "dispărea" depășește limitele decenței.

După scandalul președintelui Consiliului Județean Mehedinți, Adrian Duicu, unde procurorii spun că Duicu a făcut trafic de influență din biroul lui Victor Ponta de la Palatul Victoria, în prezența ministrului de Interne Radu Stroe, premierul a decis să-și mute biroul la Ministerul Apărării Naționale, cu "securitate militară". Victor Ponta a negat vehement implicarea sa în acest caz, susținând că acest scandal este doar o minciună. Jurnaliștii au criticat minimalizarea scandalului în care este implicat premierul Victor Ponta, acuzându-l că încearcă să mute discuția din fapte concrete semnalate de procurorii DNA în planul conflictului politic cu Traian Băsescu și "înscenare a presei". Deplasarea lui Victor Ponta de la Palatul Victoria la Ministerul Apărării a fost criticată și de președintele PNL, Crin Antonescu, susținând că premierul "a pierdut controlul" și "își bate joc de instituțiile țării".

Protestele de la alegerile prezidențiale
O discrepanță aparentă între numărul de secții de votare și alegătorii estimați în majoritatea țărilor europene (în Germania doar cinci secții erau deschise pentru peste 200.000 de expați), alegătorii au văzut acest lucru ca pe o negare ideologică selectivă a exercitării dreptului de vot. Acest fapt a atras supărarea românilor pe politicile lui Ponta, care au început o "campanie" de proteste și demonstrații civile în țară și în străinătate. Protestele au izbucnit pentru prima dată pe 8 noiembrie, când mii de oameni s-au adunat în piețele orașului în sprijinul compatrioților care locuiesc în străinătate, care au fost respinși când încercau să voteze în primul tur, ceea ce l-a determinat pe ministrul de externe Titus Corlățean să demisioneze. Cozile lungi și obstacolele birocratice au făcut ca procesul de vot să fie lung la ambasadele României din Uniunea Europeană și în alte părți în primul tur. Mulți nu au putut să voteze înainte de încheierea votului. Guvernul a luat măsuri pentru ca votul din 16 noiembrie să se desfășoare fără probleme, crescând numărul cabinelor de vot și al personalului din străinătate. Dar nu a crescut numărul secțiilor de votare, așa cum au cerut grupurile din diaspora românească.

Cu o zi înainte de turul prezidențial, în toată țara au avut loc manifestații de amploare, cu 15.000 de participanți la Cluj-Napoca și 5.000 la Timișoara. Protestele l-au vizat pe candidatul PSD și premierul Victor Ponta, acuzat de slaba organizare a procesului de vot în diaspora. Neregulile din primul tur s-au repetat în tur. Atunci, zeci de mii de români din străinătate au fost atacați cu bastoane și gaze lacrimogene de oamenii legii, în timp ce alegătorii au forțat intrarea în ambasade pentru a-și exercita votul. La București, până la 20.000 de oameni s-au adunat pentru a protesta împotriva lui Victor Ponta, distrugând cu el afișele electorale. Spre surprinderea tuturor, candidatul de etnie germană Klaus Iohannis de la PNL a câștigat alegerile cu o marjă confortabilă, în ciuda faptului că Victor Ponta l-a depășit pe Iohannis în toate sondajele. Iohannis a sărbătorit victoria cu manifestanții în Piața Universității. Rezultatul votului a fost văzut în mass-media ca o "mică revoluție", în condițiile în care Victor Ponta controla guvernul din 2012, iar PSD este cel mai mare partid din țară.

Protestele împotriva imunității parlamentare
În martie 2015, s-a stârnit o dispută între alianța de guvernământ PSD-UNPR-PC și principalul partid de opoziție, PNL. Majoritatea PSD din Senat a respins solicitarea procurorilor DNA de arestare a parlamentarului PSD Dan Șova într-un dosar de corupție. Deși votul a fost în detrimentul lui Șova (79 la 67), senatorii PSD au făcut uz de o prevederile din Regulamentul Senatului, ignorând Constituția. Regulamentul Senatului spune că o decizie se ia cu majoritatea tuturor membrilor, nu cu majoritatea membrilor prezenți. Astfel, prin această interpretare, DNA avea nevoie de 85 de voturi pentru. Interpretarea legii de către senatorii PSD sfidează Constituția, respectiv articolul 76, care prevede că "Legile și hotărârile ordinare se adoptă cu votul majorității membrilor prezenți în fiecare Cameră".

În acest context, Partidul Național Liberal intenționează să facă recurs la Curtea Constituțională decizia Senatului, cerând și alegeri anticipate. Curtea Constituțională a fost atacată și de președintele Klaus Iohannis și de Direcția Națională Anticorupție. George Kent, coordonatorul principal al programelor anticorupție în Biroul pentru Europa și Eurasia al Departamentului de Stat al SUA, a criticat decizia, subliniind că "justiția trebuie să poată judeca". Mai mult, Ambasada Marii Britanii la București și-a exprimat îngrijorarea cu privire la vot în cazul lui Dan Șova, subliniind că "nimeni nu este deasupra legii". Aceeași poziție a luat-o și Klaus Iohannis, afirmând și că "calitatea de deputat, senator sau ministru nu trebuie să dea nimănui imunitate în fața justiției". Ambasada Țărilor de Jos a declarat că urmărește "cu îngrijorare și surprindere" evoluțiile privind imunitatea parlamentară, mai ales într-un context în care partidele politice s-au angajat să lupte împotriva corupției. Personalități culturale ale României, printre care scriitorul Mircea Cărtărescu, au cerut alegeri anticipate și și-au exprimat nemulțumirea față de vot.

În urma unei plângeri depuse de PNL, judecătorii Curții Constituționale au constatat, pe 6 mai, că decizia Senatului în dosarul Șova este neconstituțională, deoarece a fost adoptată în temeiul unor dispoziții legale și regulamentare care contravin prevederilor art. 76 alin. 2 din Constituție.

Protestele din noiembrie 2015

În 2015, în urma incendiului clubului de noapte Colectiv, au avut loc o serie de proteste în toată România. Acestea s-au soldat cu demisia premierului de la acea vreme, Victor Ponta. Ulterior, pe 10 noiembrie 2015, președintele Klaus Iohannis l-a propus pe Dacian Cioloș pentru funcția de prim-ministru. Pe 17 noiembrie 2015, Parlamentul a votat în favoarea nominalizării, care a marcat începutul Guvernului Cioloș.

Vezi și
 Corupția în România
 Lista protestelor din secolul 21

Referințe

2013 în România
Proteste în România
Istoria contemporană a României
Proteste în 2013
Proteste în 2014
Proteste în 2015
2014 în România
2015 în România
Proteste antiausteritate în Uniunea Europeană
Crize politice


Bilkent Üniversitesi ya da resmî adıyla İhsan Doğramacı Bilkent Üniversitesi, Türkiye'nin başkenti Ankara'da yer alan vakıf üniversitesi.  İhsan Doğramacı tarafından, İhsan Doğramacı Eğitim Vakfı, İhsan Doğramacı Sağlık Vakfı ve İhsan Doğramacı Bilim ve Araştırma Vakfı kararlarıyla 20 Ekim 1984'te, Türkiye'nin ilk vakıf üniversitesi olarak kurulmuştur. Bilkent Üniversitesi, kuruluş amacını "eğitim kalitesi, bilimsel araştırma ve yayınları ile kültür ve sanat faaliyetleri açısından dünyanın önde gelen üniversiteleri arasında yer almak" olarak açıklamıştır. Bu amaç doğrultusunda üniversiteye "Bilim Kenti"nin kısaltılmışı olan Bilkent adı verilmiştir.

Üniversitenin kampüsü, Hacettepe Üniversitesinin Beytepe kampüsü ile Orta Doğu Teknik Üniversitesinin Ankara yerleşkesinin arasında bulunmaktadır. Ankara - Eskişehir yolunun 12. kilometresinde bulunan üniversite kampüsünde Merkez, Doğu ve Orta olmak üzere 3 kampüs bulunmaktadır. Kampüs 5.000 dönümlük arazi üzerinde bulunmaktadır.

Üniversite, THES - QS Dünya Üniversiteler Sıralaması araştırmasının 2016 yılı verilerine göre dünyanın en iyi 411 üniversitesi arasında gösterilmiştir. Times Higher Education dünya üniversiteleri 2017 sıralamasında ise dünyanın en iyi 400 üniversitesi arasında gösterilmektedir. Bu sıralamalara göre Türkiye'de 3, Asya genelinde ise 46'ncı konumdadır.

Tarihçe

Kuruluş fikri

Bilkent Üniversitesinin kuruluş fikri 1940'lara dayanmaktadır. İhsan Doğramacı, Harvard ve Washington Üniversitelerinde çalışmalarda bulunurken Amerika'daki sivil toplum yapısını yakından tanıma imkânı bulmuş ve bunlardan oldukça etkilenmiştir. Ankara'ya dönünce 1951'de özel bir çocuk hastanesi ve çocuk sağlığı merkezi kurabilmek adına projeler hazırladı. Bunların mali yönden desteklenmesi amacıyla da kendi ailesi tarafından desteklenen bir vakıf kurdu. Daha sonraları yine sağlık ve eğitim alanlarında yeni başlangıçlar ve atılımlar yapacak yeni vakıflar da kurdu. Yine Doğramacı Hacettepe Tıp Merkezini, Hacettepe Hastanesini ve Hacettepe Tıp Fakültesini kurdu. Ardından Hacettepe Üniversitesinin kurulmasını sağladı. Bununla beraber Doğramacı, Erzurum Atatürk Üniversitesi Tıp Fakültesi de dâhil olmak üzere Sivas Cumhuriyet Üniversitesi ve Erciyes Üniversitesi gibi birçok devlet üniversitesinin kurulmasında önemli roller üstlendi.

Tıp alanındaki hedeflerine ulaşan İhsan Doğramacı, daima aklında yer edinen bir mükemmeliyet merkezi hayalini gerçekleştirmek adına kâr amacı gütmeyen bir vakıf üniversitesi kurmanın yollarını aramaya başladı. Doğramacı, Amerika'daki eğitimi sırasında gözlemlediği Harvard, Yale ve Columbia üniversiteleri gibi bir üniversite kurmayı amaçlıyordu. Yine bir başka amacı kuracağı üniversitenin sadece Türkiye içinde kaliteli olması değil dünyanın en iyi on beş üniversitesi arasında gösterilmesini sağlamaktı. Üniversitesinin dünyanın dört bir yanından öğrenci çekmesini hedefliyordu. Fakat o günün anayasası özel bir üniversitenin kurulmasına izin vermiyordu.

Kuruluşu
İhsan Doğramacı, hayalindeki kâr amacı gütmeyen bir vakıf üniversitesi fikrini gerçeğe dönüştürmek için gerekli olan araziyi araştırmaya 1960'larda başlamıştır. Yaptığı araştırmalar sonucunda Ankara'nın güneybatı bölgesinin, düşündüğü üniversite fikri için uygun olduğuna karar verdi. Arazinin uygunluğundaki ana etken arazinin yeraltı sularının bol olmasıydı. Kararını verdikten sonra meslektaşlarıyla birlikte orada bulunan köylülerle görüşmüş, üniversite kurma niyetini onlara anlatmış, uzun süren pazarlıklar yapmış ve sonucunda araziyi satın almıştır.

Araziler satın alındıktan sonra sıra üniversiteye mali kaynak oluşturacak bir fabrika kurulmasına gelmişti. Bu fabrika günümüzdeki Tepe Şirketler Grubunun ilk mobilya fabrikasıydı. Fabrikanın kurulumu oldukça zorlu geçti. Çünkü fabrikanın makinelerinin yurt dışından gelmesi gerekiyordu fakat Türkiye'deki döviz kıtlığı, üretim tesislerinin kurulmasını imkânsız hâle getiriyordu. Buna karşın İhsan Doğramacı, yurt dışında bulunan döviz rezervlerini arkadaşlarının kullanımına açtı ve onları anlaşmaları yapmak üzere Almanya'ya yolladı. Yapılan pazarlıklarla makine alımları tamamlandı.

12 Eylül Darbesi gerçekleştikten sonra yeni anayasa hazırlıkları başlamıştı. İhsan Doğramacı, yetkilileri ikna ederek anayasada özel üniversite kurulmasını sağlayan madde değişikliklerinin yapılmasını sağladı. Bu konuda çalışmalar devam ederken üniversitenin müstakbel arazisi üzerinde çevre düzenlemesi yapılıyordu. İlk yapılan binalar Bilkent Üniversitesi Kütüphanesi, lojmanlar ve mühendislik binası oldu. Gerekli olanaklar sağlanıp düzenlemeler yapıldıktan sonra 1984 yılında Bilkent Üniversitesi resmî olarak kuruldu ve ilk öğrencilerini 1986 yılında kabul ederek eğitime başladı.

Kuruluşundan günümüze

Üniversite 1986 yılında 386 öğrencisi ile eğitim öğretime başlamıştır. İlk yıllarında her şey yolunda görünürken 1990 yılında, üniversite ilk mezunlarını verdiği dönemlerde bir muhalefet partisi, özel üniversiteye karşı çıkarak Anayasa Mahkemesine dava açtı. Dava sonucunda Anayasa Mahkemesi, Bilkent'in üniversite olarak değil bir yükseköğretim kurumu olarak anılmasına karar verdi. Bu, öğrenciler için büyük bir problem oluşturuyordu. Çünkü diplomalarında "üniversite" yazmaması iş bulmalarını zorlaştırabilecekti. Bunun üzerine İhsan Doğramacı, 1992'de politikadan tanıdıklarıyla temasa geçerek Türkiye Büyük Millet Meclisinden, kurduğu okulun bir üniversite olduğuna dair bir kararın çıkmasını sağladı.

Bilkent Üniversitesi, yasal konumunu resmî olarak almasından sonra fakülte ve bölüm sayısını arttırmıştır ve günümüzde 9 fakülte, 2 yüksekokul ve 3 meslek yüksekokulu ile eğitim faaliyetlerini sürdürmektedir. Üniversitenin Kuzey Amerika'daki, Uzak Doğu'daki ve Avrupa'daki 250'nin üzerindeki üniversiteyle öğrenci değişim programı anlaşması vardır. Yine yılda 500 civarında kuruluş, firma tanıtımı yapmak için üniversitede konferanslar düzenlemektedir. Üniversitenin kuruluşundan günümüze yetiştirdiği mezun sayısı 30.000'i aşmıştır. Times Higher Education'ın 2015 yılında yayınladığı 50 yaş altı en iyi üniversiteleri sıralamasında İhsan Doğramacı Bilkent Üniversitesi 28. sırada yer almıştır.

Üniversiteye kabul
Bilkent Üniversitesi her yıl yüz binlerce lise son sınıf öğrencisi ve mezununun Türkiye'de örgün eğitim içerisinde bulunan 94 devlet, 45 vakıf üniversitesine girebilmek adına girdiği Yükseköğretim Kurumları Sınavı sonuçlarına göre ön lisans ve lisans düzeyinde öğrenci kabul etmektedir. Bu sınavın birincilerinin birçoğu eğitim yaşamlarını Bilkent Üniversitesinde sürdürmeye karar vermiştir. Bilkent Üniversitesi 2009 yılı kontenjanlarına göre ön lisans düzeyinde 770, lisans düzeyinde ise 2917 olmak üzere toplam 3687 öğrenci alacağını ilan etmiştir.

Bilkent Üniversitesine giren herkes, üniversitenin öğretim dilinin İngilizce olmasından dolayı, üniversite hayatının ilk eğitim döneminin başında İngilizce yeterlilik sınavına girmek zorundadır. Üniversite tarafından yapılan İngilizcede yeterlilik sınavı PAE'den (Proficiency in Academic English) "C" ve üzeri not alanlar bölümlerine geçmeye hak kazanırken, sınavda geçersiz not alan öğrenciler İngilizce hazırlık programına alınırlar. Yine üniversite belirli koşulları sağlaması koşuluyla üniversite dışındaki TOEFL ve türevi sınavlardan alınan notlarla, öğrencilerin bölümlerine geçmesine olanak tanımaktadır.

Bilkent Üniversitesinin eğitim programlarından birine girebilmek için Ölçme, Seçme ve Yerleştirme Merkezinin yaptığı Yükseköğretim Kurumları Sınavı (YKS)'ye katılmak, tercih formunda ilgili programı tercih etmek ve ÖSYM tarafından bu programa yerleştirilmek gerekir.

Güzel Sanatlar, Müzik veya Tiyatro bölümlerine yerleşebilmek için YKS'ye ek olarak Bilkent Üniversitesince yapılan yetenek sınavlarına girmek gereklidir. ÖSYM tarafından başka bir eğitim programına yerleştirilmiş olmak, Bilkent Üniversitesinin yetenek sınavlarına girmeye engel değildir. Bu programlara kabul edilecek öğrenciler YKS puanlarına, yetenek sınavlarının sonuçlarına ve bölüm kontenjanlarına göre belirlenir.

Lisansüstü düzeyinde öğrenci kabulünde aranan bazı genel koşullar olmasına rağmen fakülte ve bölüm bazında değişiklik gösterebilmektedir. Bununla birlikte lisansüstü düzeyde öğrenci alım işleriyle, üniversite bünyesinde bulunan enstitüler ilgilenir.

Akademik profil

2011 yılında, üniversitede eğitime başlayan yaklaşık 2.400 lisans öğrencisinin %65'i tam veya yarı bursludur. Bu 2.400 öğrenciyle beraber Bilkent'te 905 tanesi yüksek lisans, 539 tanesi doktora düzeyinde olmak üzere 344 tanesini yabancı ülkelerden gelen öğrencilerin oluşturduğu toplam 13.100 öğrenci öğrenim görmektedir. Sahip olduğu öğrenci sayısı bakımından; vakıf üniversiteleri arasında Yeditepe Üniversitesinin ardından 2. sırada bulunmaktadır. Üniversitede erkek/kadın öğrenci oranı ön lisans düzeyinde 1.10, lisans düzeyinde 1.19, yüksek lisans düzeyinde 1.00 ve doktora düzeyinde 1.35 civarıdır.

ÖSYS verilerine göre Bilkent Üniversitesini 2005 yılında ilk 500 içinden sayısal alanında 93, sözel alanında 80, eşit ağırlık alanında 86 kişi tercih etmiştir. 2006 yılında değişen ÖSS sistemiyle yapılan sınav sonucunda ilk 100 içinden 54, ilk 500 içinden 148; 2007 yılında ilk 100 içinden 54, ilk 500 içinden 150; 2008 yılında ilk 100 içinden 49, ilk 500 içinden 120 ve 2009 yılında ilk 500 içinden 123 öğrenci Bilkentli olmayı tercih etmiştir. Üniversiteyi tercih eden öğrenciler ÖSS başarılarına göre çeşitli burs olanakları ile ödüllendirilir.

Bilkent Üniversitesinde 9 fakülte, 3 meslek yüksekokulu ve 2 yüksekokula yayılmış 38 lisans, 27 lisans üstü programının bulunmasıyla birlikte her yıl verilen ders sayısı 2.000'i aşmaktadır. Üniversitede not sistemi harf sistemine göre işlemektedir.

Öğrencilerin mezuniyet sonrasındaki kariyer planlamalarına yardımcı olmaları adına, üniversite bünyesinde Kariyer Yönlendirme ve İşe Yerleştirme Merkezi (KAYİYEM) 1988 yılında faaliyete geçmiştir. Bir üniversite bünyesinde bu amaçla kurulan ilk birim olan Kayiyem yıl içinde Türkiye çapındaki şirketlerin üniversitede iş olanakları hakkında toplantılar düzenlemesine yardımcı olmakta ve üniversite öğrencileri ile sektör arasında bir köprü görevi görmektedir.

Bilkent Üniversitesi kurulduğu günden bugüne tersine bir beyin göçü başlatmış, özellikle yurt dışına gitmiş birçok Türk akademisyeni Türkiye'ye çekmeyi başarmıştır. Üniversitenin sahip olduğu 1000 civarındaki akademisyen kadrosunun yaklaşık üçte birini 43 farklı ülkeden gelen yabancı akademisyenler oluşturmaktadır. Yabancı akademisyen sayısı bakımından Bilkent, tüm Türk üniversiteleri arasında 1. konumdadır. Bilkent Üniversitesi akademisyenleri, yurt içinde ve yurt dışında birçok ödüle layık görülmüştür. Yurt içinde 61 TÜBİTAK , 31 TÜBA olmak üzere birçok ödül ve burs alan Bilkent akademisyenleri, yurt dışında 10 Alexander von Humboldt Bursu, 1 Avrupa Birliği Descardes Ödülü dâhil birçok ödül kazanmıştır.

Bilkent Üniversitesi ve yurt dışındaki ofisleri ile kurulan video-konferans bağlantısı sayesinde yurt dışındaki kurumlarda görev yapan tanınmış akademisyen ve uzmanlar da binlerce kilometre öteden Bilkent öğrencilerine ders verebilmektedir. "New York on air" konferans salonunda, üniversitenin Empire State Binası'ndaki ofisi ile kurulan bağlantıyla New York'taki akademisyenlerden canlı ders dinlenebilmektedir.

Kampüs

Ankara'nın Çankaya ilçesinde adını üniversiteden alan Bilkent semtinde kurulu olan üniversite, 5000 dönümlük bir araziyi kaplar. ODTÜ yerleşkesi ile Hacettepe Üniversitesi kampüsleri arasında bulunan Bilkent'e Eskişehir-Ankara yolunu kesen İhsan Doğramacı Bulvarı üzerinden ulaşılır. BOTAŞ, RTÜK, YÖK, ÖSYM gibi kurumların genel müdürlüklerinin, alışveriş merkezlerinin, plazaların, ilköğretim okulları ve liselerin bir caminin, bir otelin, iki teknoparkın, konut yapılarından oluşan sitelerin, pek çok kafe ve restoranın bulunduğu Bilkent semti üniversiteyi merkezine almış ormanların arasındaki bir banliyöye kurulmuş küçük bir uydu kent görünümündedir. Bu semtin merkezinde kurulu olan üniversitenin üzerinde bulunduğu, 3000 dönümü ağaçlandırılmış olan ve içinde bir de göl bulunduran bu 5000 dönümlük arazi vadilerle bölünmüştür. Bilkent Üniversitesi de vadilerle bölünmüş olan bu arazideki üç ayrı bölgeye üç ayrı kampüs hâlinde yerleşmiştir. Akademik birimlerin, lojman ve yurtların ve diğer tesislerin pek çoğunun bulunduğu Merkez Kampüs, merkez kampüsten yürüme mesafesi kadar uzakta bulunan ve akademisyen lojmanları ile Müzik ve Sahne Sanatları Fakültesi binasının bulunduğu Orta Kampüs ve orta kampüsten bir vadi ile ayrılan, hazırlık okulu, meslek yüksekokulları, Bilkent Uluslararası Laboratuvar Okulları (BUPS) ile pek çok lojman ve yurt binasının bulunduğu Doğu Kampüs olmak üzere sıralanan bu üç kampüs ile Bilkent Üniversitesi tüm birimlerini tek bir bölgede toplamış bir kampüs üniversitesidir. Bilkent kampüsü; geniş yeşil alanlara, konser salonu ve gösteri merkezlerine, sergi salonlarına, spor tesislerine, sağlık merkezlerine, sayıları 45'i bulan kafe ve restorana, bir teknoparka ev sahipliği yapar.

Kütüphane

Bilkent Üniversitesi Kütüphanesi üniversitenin 1986 yılında eğitime başlamasının ardından yerleştirildiği lojman binasından, 1987 yılında yapılan tadilatlarla genişletilen Uluslararası Çocuk Merkezi (ICC) binasına taşınmıştır. Bu binaya sonradan eklenen iki yeni bina ile birlikte, Merkez Kampüs Kütüphanesi toplam yaklaşık 13.500 m2lik bir alana sahip olmuştur.

İlk yıllarında kart katalog sistemi kullanan kütüphane, 1989 yılında, katalogları elektronik ortama aktarabilme ve ödünç alıp verme işlemlerini bilgisayar üzerinden düzenleyebilme amacı ile Bilkent Library and Information Services System (BLISS) modülünü uygulamaya koymuştur.

Kuruluşunda sadece kitap ve dergi bulunduran kütüphane, daha sonra koleksiyonunun genişlemesi ile birlikte elektronik kitap ve dergiler, müzik notaları, ses kayıtları, video kasetler, DVD, CD ve mikroformları da koleksiyonuna katmıştır. Kütüphane, kitap ve dergilerin bulunduğu koleksiyonlarının yanı sıra, Sanat Koleksiyonu, Halil İnalcık Koleksiyonu, Özel Koleksiyon, Multimedya Odası, Sanat Galerisi gibi farklı merkezleri barındırır.

Kütüphanenin bodrum katında bulunan Halil İnalcık Koleksiyonu, Bilkent Üniversitesi Tarih Bölümünün kurucusu Prof. Dr. Halil İnalcık tarafından üniversiteye bağışlanan birçoğu değerli kitaplardan oluşan koleksiyonu barındırırken, Hüseyin Cöntürk'ün üniversiteye bağışladığı kitaplığını da kapsayan Özel Koleksiyon'''un kullanımı özel kurallara tabidir. Multimedya Odası, müzik dinleme kabinlerini ve video kaset, DVD, CD koleksiyonu ile bu koleksiyondaki filmlerin izlenebileceği kabin ve salonları bulundurduğu gibi geniş bir çalışma salonu da barındırır. Özel Koleksiyon gibi özel kullanım kurallarına tabi olan Sanat Koleksiyonu ise görsel sanatlar, mimari, heykel, çizim, fotoğraf ve plastik sanatlar gibi konularla ilgili kaynakların bulunduğu merkezdir.

Kütüphanede bulunan Sanat Galerisi her yıl resim sergilerine, öğle arası söyleşilerine ve mini konserlere ev sahipliği yapar. Haftanın her günü kapıları açık olan galeride 2011 yılında çalışmaları sergilenen sanatçılar arasında Basri Erdem, Cevdet Kocaman, Dilşan Balkancı, İnci Çakmakçı ve Oktay Anılanmert sayılabilir. Politikadan müziğe, sinemadan matematiğe, hukuktan moleküler biyolojiye, nanoteknolojiden ekonomiye kadar çok geniş bir konu yelpazesinde hazırlanan gelenekleşmiş öğle arası etkinliklerinde ise bugüne değin Norman Stone, Tekin Akıllıoğlu, Talat Halman ve Halil İnalcık gibi pek çok önemli öğretim üyesi kısa süreli söyleşiler vermiştir. Yine öğle aralarında gerçekleşen mini konserlerde ise müzikle uğraşan akademisyenler, Müzik ve Sahne Sanatları Fakültesi öğrencileri, BSO üyeleri veya üniversiteye bu etkinlikler için konuk olan genç müzisyenler hazırladıkları kısa resital ve oda müziği konserlerini icra ederler.

Bilkent Üniversitesi Kütüphanesi, üniversitenin belirttiği tarihlerde sadece üniversite öğrencilerine, çalışanlarına ve protokol kullanıcılarına açıktır. Bu tarihler genelde üniversitenin final sınavları haftasını kapsar.

 İnternete Erişim ve Bilgisayar Merkezi

Kampüste internete erişim ve bilgi işlem teknolojilerinden sorumlu olan birim Bilkent Üniversitesi Bilgisayar Merkezidir (BCC). Kablosuz internet erişimini ve öğrenci yurtları ile akademisyen lojmanlarının internet bağlantılarını düzenleyen BCC ayrıca kampüste bulunan bilgisayar laboratuvarlarındaki bilgisayardan da sorumludur. Bunların yanı sıra BCC baskı alma merkezlerini ve yazıcıları, Öğrenci Akademik Bilgi ve Kayıt Sistemi'ni (STARS) ve Bilkent'in elektronik posta sistemini (Bilkent webmail) kontrol eder.

BCC'nin yurtlar bölgesi için kullandığı ağ olan Dorm-Net ile kampüs içindeki lojmanların internet erişimi için kullandığı ağ olan Loj-Net sayesinde yurtlarda kalan Bilkent öğrencileri ile lojmanlarda yaşayan öğretim üyeleri kişisel bilgisayarlarından lojmanlarında veya yurt odalarında internete erişim sağlayabilmektedirler. BCC'nin sağladığı kablosuz internet bağlantısı ile kampüsün birçok bölgesinden internete erişim sağlanabilmektedir. Ayrıca kampüsün belirli yerlerinde eduroam sinyali mevcuttur.

Bunların yanı sıra, BCC'nin ağı BİLNET 'e bağlı toplam yaklaşık 2000 bilgisayar, kampüsteki bilgisayar laboratuvarlarında öğrenciler ve akademik personel tarafından kullanılabilmektedir. Hukuk Fakültesi ile aynı binayı paylaşan Bilgisayar Merkezinde (B Binası) bulunan bilgisayarlar yılın 365 günü ve 24 saat boyunca kullanıma açıktır.

 Yurtlar ve Lojmanlar Doğu Kampüs ve Merkez Kampüs'te bulunan toplam 20 ayrı yurt binasında yaklaşık 4000 öğrenci konaklamaktadır. Doğu Kampüs'te bulunan yurt binaları Merkez Kampüsü Orta Kampüs'ten ayıran vadi kenarında yer alırken, Merkez Kampüs'teki yurt yapıları akademik yapıların hemen güneyinde bulunan bir kompleks hâlindedir. Öğrencileri tek, çift, 3 veya 4 kişilik odalarda ağırlayan üniversite aynı zamanda bu komplekste spor tesisleri, kafeteryalar, konferans salonları, kuaför, otomobil ve bisiklet otoparkları ile televizyon, çalışma ve oyun odaları gibi ek imkânları da sunmakta; aynı zamanda öğrencilere posta, temizlik, ulaşım, sağlık hizmeti vermektedir.

Doğu Kampüs, Merkez Kampüs ve Orta Kampüs'te lojman bölgelerindeki toplam 63 blokta bulunan 770 daire, üniversitede görev yapan akademik personel ile yüksek lisans ve doktora öğrencileri tarafından kullanılmaktadır. Orta Kampüs ile Rektörlük konutunun da bulunduğu Merkez Kampüs lojman kompleksleri, iki kampüsü birbirinden ayıran vadinin yatağındaki Bilkent Göleti'nin kenarına kurulu iken, Doğu Kampüs lojman kompleksi kampüsün güney tarafında ve akademik yapıların hemen bitiminde başlar. Lojmanlar, mutfak eşyaları ve mobilya gibi konularla donanımlı dairelere sahip olmasının yanı sıra, kompleksi içinde tenis kortları gibi spor tesisleri,  süpermarketi, restorantıyla, burada kalan akademisyenlerin ve lisans üstü öğrencilerin farklı gereksinimlerine cevap vermektedir.

 Sağlık Doğu Kampüs ve Merkez Kampüste birer tane bulunan sağlık merkezleri röntgen, EKG, ultrasonografi ve her türlü laboratuvar testi için donanımlı olmalarının yanı sıra, haftanın tüm günleri ve 24 saat boyunca bünyelerindeki 3 ambulans ile acil servis hizmeti verirler. Ücretsiz tetkik ve tanı hizmeti sağlayan bu merkezlerde muayene olan öğrencilerin reçete masraflarının %80'lik kısmını Bilkent Üniversitesi karşılar. İçlerinde birer eczanenin bulunduğu göz, diş, dermatoloji, psikiyatri, radyoloji ve ortopedi gibi birçok branşta toplam 12 uzman hekimin görev yaptığı sağlık merkezlerinin yanı sıra üniversitede bir de Psikolojik Danışma ve Gelişim Merkezi bulunur. Buradaki uzman psikolog ve psikolojik danışmanlar, bireysel ve toplu görüşmelerle yaptıkları terapilerin yanında, yıl boyu devam eden seminerlerle öğrencilere kişisel gelişimleri için yardımcı olur.

 Çevre ve Sürdürülebilirlik

Yaklaşık 5000 dönüm üzerine kurulu olan Bilkent Üniversitesi kampüsünün ağaçlandırılmış kısmı büyük ölçüde karasal iklime dayanıklı olan ağaçlardan seçilmiştir. Üniversitenin kuruluşundan önce çıplak arazilerden oluşan bölgeye uygun olan ağaçların, 1985 yılında yaptırılan analizlerle çam ve sedir ağaçları olduğunun belirlenmesiyle, kampüsün ağaçlandırma çalışmaları başlamıştır. Kampüsün üniversitenin ilgili birimlerince yapılan çalışmalarla geliştirilmekte olan ormanlarına her yıl Mezunlar Buluşması gibi etkinliklerde düzenlenen fidan dikme şenlikleriyle yeni ağaçlar eklenmektedir. Kumlu, kireçli ve geçirgen bir yapıya sahip olan kampüsteki ağaçların yazın sulanması önem kazandığından, bu işlem de üniversitenin birimlerince gerçekleştirilmektedir. Su tasarrufu sağlamak amacıyla damla sulama yöntemi ile sulanan Bilkent ormanlarında bu sulama tesislerinin uzunluğu toplam 350 km'nin üzerindedir.

Her yıl kampüse dikilen yaklaşık 50.000 çiçek, 250 ağaç, 2.000 çalı ve 5.000 yer örtücü bitkinin üretiminin bir kısmı üniversite tarafından kampüste kurulan seralarda yapılmaktadır. Bu seralar aynı zamanda öğrenci ve akademisyenler tarafından organik tarım için kullanılabilmekte, belirlenen bir tutarı yıllık kira olarak ilgili birimlere ödeyen öğrenci veya akademisyenler bu seralarda kendileri için organik tarım yapabilmektedir. Üniversite kampüsünün çeşitli bölgelerine yerleştirilen geri dönüşüm kutuları ile cam, plastik, naylon vb. maddeler geri dönüşüm merkezlerine gönderilmektedir. İlgili birimlerin yürüttüğü bu programın haricinde, çeşitli öğrenci kulüpleri de çeşitli kampanyalarla geri dönüşüm konusunda bilinci artırmaya özen göstermektedir.

Üniversitenin mal varlığı altındaki Bilkent Holding'e bağlı şirketlerin kampüse yakın bir bölgeye kurulmuş olan fabrikaları için enerji üreten doğal gaz çevrim santralinden elde edilen atık kızgın su 2007 yılında kurulan sistem ile üniversitenin akademik binaları, lojmanları ve yurtlarına iletilmektedir. Böylece ısınma ihtiyacının yaklaşık 2/3'ünü atık kızgın sudan karşılayan üniversite, aynı zamanda şirket fabrikalarından çıkan atık suyu da bu sistem ile arıtarak kampüsün yeşil alanlarını sulamak için damla sulama tesislerinde kullanmaktadır. Bu sistem sayesinde enerji ihtiyacının büyük bölümünü atık sudan karşılayan Bilkent, aynı zamanda yeşil alanlarını da arıtılmış atık suyla sularken Büyükşehir Belediyesi'nin şebekesinden neredeyse hiç su kullanmamakta, ısınma maliyetinde yılda yaklaşık 2 milyon liralık tutarda tasarruf sağlamakta, kampüs ve çevresindeki hava kalitesini artırmaktadır.

 Ulaşım
Üniversite ile Nizamiye, Bilkent Köprüsü (Ahmet Hamdi Akseki Camii'nin doğusu), ODTÜ Metro İstasyonu, Söğütözü Mahallesi, Otobüs Terminali, Bahçelievler Mahallesi ve Tunus Caddesi arasında saatte bir (genelde doğu kampüsten 25, merkez kampüsten 40 geçe kalkarak); Tren Garı ve Sıhhiye Mahallesi arasında ise genelde olacak şekilde ücretsiz otobüs ring seferi düzenlenmektedir. Bu ringler aynı zamanda doğu-merkez kampüsler arasında da ring vazifesi görmektedir. Hafta içi belli saatlerde de özel olarak doğu-merkez ring hattı bulunur. Ek olarak okulun giriş ve çıkış saatlerinde şehrin bazı mevkilerine öğrenci ve personeller için servis hizmeti vardır.

Ayrıca merkez kampüs içinden 175 ve 176, doğu kampüs yanından ise 110 ve 111 numaralı belediye otobüsü hatları geçmektedir. Dolmuşlar da merkez kampüs içinde görülmektedir.

Son yıllarda kampüsler içinde kiralık elektrikli scooter ve bisiklet sayısında artış görülmektedir.

 Spor

Üniversitede Merkez Kampüs'te bir tanesi yurtlar kompleksine diğeri ise akademik yapıların bulunduğu komplekse yerleştirilmiş olan 2, Doğu Kampüs'te ise 1 tane olmak üzere toplam 3 spor tesisi bulunur. Tenis kortları, halı sahalar, spor salonları, squash kortları gibi pek çok olanağın bulunduğu tesislerde fitness, aerobik, masa tenisi, basketbol, voleybol, futbol, squash, badminton, tenis, hentbol, frizbi, eskrim, buz hokeyi, aikido, tekvando, Amerikan futbolu gibi pek çok dalda spor kursları verilmektedir. Spor Merkezi, üniversite öğrencilerinin kurduğu spor takımlarını desteklemekte ve organize etmekte, bu takımların antrenörlüklerini spor merkezi personeli üstlenmektedir. Aynı zamanda, badminton, futbol, squash gibi pek çok spor dalında organize edilen Rektörlük Kupası ve belli başlı birçok üniversitenin spor takımlarını yolladığı üniversiteler arası bir spor şenliği olan Angora Kupası spor merkezinin düzenlediği gelenekleşmiş turnuvalardandır. Ayrıca merkez, Spor Yaşamdır şenlikleri ve kredili spor dersleri ile düzenlenen etkinliklerine katılımı teşvik etmektedir. Spor Yaşamdır şenlikleri arasında, Bilkent Göleti'nden orman boyunca 3,5 km'lik bir parkurda gerçekleşen, öğrencilerin yanı sıra akademik ve idari personel ile ailelerinin katıldığı, 15 yaşından 60 yaş ve daha yukarısına kadar çok geniş bir yaş aralığından katılımcının koştuğu Bahar Koşusu göze çarpan spor etkinliklerindendir.

 Sosyal yaşam
Ayrıca bakınız: Bilkent Senfoni Orkestrası

Üniversitenin Müzik ve Sahne Sanatları Fakültesi bünyesinde 1993 yılında Türkiye'nin ilk özel, akademik ve uluslararası orkestrası olarak kurulan Bilkent Senfoni Orkestrası, birçoğu fakültede öğretim üyesi olarak görev yapan 12 farklı ülkeden 100 kadar müzisyenle birlikte kampüs içinde inşa edilen Bilkent Konser Salonu 'nda, ODEON gösteri merkezinde ve ayrıca Türkiye'dekilerin yanı sıra, Japonya, Almanya, İtalya gibi birçok ülkede düzenlenen festivallerde de yılda yaklaşık 80 konser vermektedir. 2011 yılında Andante Klasik Müzik Ödülleri etkinliğinde Türkiye'nin en iyi orkestrası ödülünü almıştır.

Tiyatro Bölümü öğrencileri her yıl hazırladıkları oyunları kampüs içinde yer alan yaklaşık 170 kişilik arena tiyatro şeklinde düzenlenen tiyatro salonunda sahnelemekte ve ayrıca Dünya Tiyatro Günü'nü, kampüs boyunca dolaşarak Antik Yunan tragedyalarını canlandırdıkları şenliklerle kutlamaktadırlar.

Üniversite öğrencilerinin oyları ile seçilen temsilcilerden oluşan Öğrenci Konseyi her yıl Mayfest, Rockfest ve Sinefest gibi büyük çapta festivallerle ilgilenirken, sayıları 100'ü aşkın öğrenci kulübü yıl boyunca çok çeşitli etkinlikler düzenlemektedir. Teoman, Sıla, Demir Demirkan ve Sertap Erener 2011 yılında düzenlenen festivallerde üniversiteye konser vermeye gelen şarkıcılar arasındadır. Konserler, Müzik ve Sahne Sanatları ile İktisadi, İdari ve Sosyal Bilimler Fakülteleri arasında bulunan çim alanda ve ODEON'da gerçekleştirilmektedir.

1999'dan bu yana Toplumsal Duyarlılık Projeleri kapsamında; Demiryolu Hattı Destek Projesi, Sokak Lambası Projesi, Güneş Köyden Doğuyor gibi özgün projelere imza atan gönüllü Bilkent öğrencileri Türkiye'nin çeşitli bölgelerinde yaşayan ihtiyaç sahibi çocuklara ve yaşlılara destek olmakta, yardım ve eğitim kampanyaları düzenlemektedir.

96.6 frekansında yayın yapan Radyo Bilkent, gönüllü Bilkent öğrencilerinden oluşan çalışanları ile müzik, kültür, sanat ve yarışma temalı programlar hazırlamakta, Dikmen'de bulunan vericisi ile tüm Ankara'dan dinlenebilmektedir. Kuruluşunun yıl dönümlerinde hazırladığı Kırmızı Alarm Partisi adı altındaki açık hava partileri, kampüsün klasikleşmiş etkinliklerindendir.

 Diğer olanaklar
Kampüste; bir süpermarket, büfeler, farklı bölgelerine serpiştirilmiş olan ve bir kısmı sınav dönemleri günün 24 saati boyunca açık kalan ve sayıları 45'e yakın tabldot ve alakart restoran ile kafeterya, pek çok kırtasiye, bir postane, ağırlıklı olarak işlenen dersler için şart koşulan Türkçe veya yabancı dillerde yazılmış ders kitaplarının bulunabileceği bir kitabevi, her yıl düzenli olarak çeşitli temalardaki sergilere ev sahipliği yapan pek çok sergi salonu bulunur.

Bilkent Cyberpark, Teknoloji Geliştirme Bölgeleri Kanunu çerçevesinde oluşturulan teknoparkların Türkiye'deki öncülerindendir. Ankara Teknoloji Geliştirme Bölgesi adı altında Sanayi ve Ticaret Bakanlığına 2002 yılında teknopark kurmak için başvuran Cyberpark böylece Türkiye'de bu başvuruyu yapan ilk teknoloji geliştirme bölgesi olmuştur. Bilkent Üniversitesi Merkez Kampüsünün kuzeyine kurulan ve 2003 yılında ilk binası kullanıma giren Cyberpark'ta 2010 başı itibarıyla 190'a yakın firmanın ofisi bulunmakta, 2500'e yakın personel görev yapmaktadır.

 Akademik Birimler
Bilkent Üniversitesinde 34 lisans programını kapsayan 9 fakülte, 13 lisans ve önlisans programını kapsayan 2 yüksekokul, 10 akademik birim ve 6 enstitü bulunur.

 Fakülte ve Bölümler

 Güzel Sanatlar, Tasarım ve Mimarlık Fakültesi
 İletişim ve Tasarım
 Güzel Sanatlar
 Grafik Tasarım
 İç Mimarlık ve Çevre Tasarımı
 Kentsel Tasarım ve Peyzaj Mimarisi
 Mimarlık Bölümü

 İşletme Fakültesi
Fakültenin tek bölümü İşletme Bölümüdür. AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business) akreditasyonuna Türkiye'de sahip olan tek işletme bölümüdür. Bölümde İngilizce eğitim verilmektedir. Fakülte, MBA programı ile M.S., EMBA (Executive Master of Business Administration) ve Ph.D. dereceleri vermektedir.

 İktisadi, İdari ve Sosyal Bilimler Fakültesi
 İktisat Bölümü
 Uluslararası İlişkiler Bölümü
 Siyaset Bilimi ve Kamu Yönetimi Bölümü
 Psikoloji Bölümü
 Tarih Bölümü

 Mühendislik Fakültesi
Bilkent Üniversitesi bünyesinde kurulan ilk fakültelerden biri olan Mühendislik Fakültesi; makine mühendisliği, bilgisayar mühendisliği, endüstri mühendisliği ve elektrik ve elektronik mühendisliği bölümlerini içerir. Dekanlığını Ezhan Karaşan'ın yürüttüğü Fakülte, her yıl 575 lisans öğrencisinin yanında, makine, endüstri, bilgisayar ile elektrik ve elektronik mühendisliği alanlarında lisansüstü (M.S., Ph.D.) düzeyde öğrenci de kabul eder.

Fakültenin lisans öğrencileri eğitimlerinin ilk yıllarda bölümleri fark etmeksizin matematik, bilgisayar bilimi, fizik ve kimya gibi ortak dersler alırken, ilerleyen yıllarda bölümlerine özgü derslerin yoğunluğu programda baskın olan kısmı oluşturur. Mühendislik disiplinine yönelik bu programın yanında öğrencilere felsefe, edebiyat ve tarih gibi alanlarda temel bir birikim oluşturma amacıyla, beşerî bilimler ve sosyal bilimlere yönelik dersler de şart koşulur.

Psikoloji, fizik, kimya, moleküler biyoloji gibi alanlarla ortak projelerde yer alarak, disiplinlerarası çalışmalar yapan Fakültenin üniversite bünyesinde yer aldığı projeler arasında BilUzay (Bilkent Üniversitesi Uzay Teknolojileri Araştırma Merkezi), UNAM (Ulusal Nanoteknoloji Araştırma Merkezi), Nanotam (Nanoteknoloji Araştırma Merkezi) ve UMRAM (Ulusal Manyetik Rezonans Araştırma Merkezi) sayılabilir.

 Fen Fakültesi
  Kimya Bölümü
  Matematik Bölümü
  Moleküler Biyoloji ve Genetik Bölümü
  Fizik Bölümü

 İnsani Bilimler ve Edebiyat Fakültesi
 İngiliz Dili ve Edebiyatı Bölümü
 Amerikan Kültürü ve Edebiyatı
 Arkeoloji
 Türk Edebiyatı Bölümü
 Mütercim-Tercümanlık Bölümü
 Felsefe

 Hukuk Fakültesi
 Hukuk

 Eğitim Fakültesi
 Öğretmen Yetiştirme Bölümü
 Yabancı Dil İngilizce Öğretimi Bölümü
 Eğitim Yönetimi Bölümü
 Beden Eğitimi Spor Merkezi Bölümü

 Müzik ve Sahne Sanatları Fakültesi
 Müzik Bölümü
 Tiyatro Bölümü

 Uygulamalı Bilimler Fakültesi
 Turizm ve Otel İşletmeciliği Bölümü
 Bilişim Sistemleri ve Teknolojileri Bölümü

 Hazırlık Okulu
Açılımı Bilkent University Preparatory School (Bilkent Üniversitesi Hazırlık Okulu) olan BUPS Türkiye'de hem İngilizce hem Türkçe eğitim veren ilk ve tek uluslararası okuldur. Bölüm 1988 yılında açılmıştır. Bölüm başkanlığını Julie Mathews-Aydınlı yapmaktadır.

Bölümde iki tam, iki yarı zamanlı olmak üzere dört akademisyen görev yapmaktadır.

BUPS 1993 yılının Mart ayında Ali Doğramacı tarafından kurulmuş, aynı yılın Eylül ayında eğitim vermeye başlamıştır. İlk eğitim ve öğretim yılına 43 öğrenciyle başlayan okul, ortaokulla birlikte yanında 32 anaokulu öğrencisi gelmiştir. Sonraki yıl sekizinci sınıf öğrencileri için IGCSE (International General Certificate of Secondary Education) eğitimi başlamıştır. Öğrenciler sekizinci sınıfta sonraki iki yıl için ders seçimlerini yaparlar. Matematik, Fen Bilgisi, Türkçe Edebiyat, İngilizce Edebiyat dersleri zorunludur. Seçim olarak öğrenciler Müzik ve Drama arasından, Uluslararası Tarih ve Uluslararası Coğrafya arasından ve Fransızca, Almanca ve İspanyolca olmak üzere üç yabancı dil arasından istedikleri dersi seçerler. Bunun yanı sıra yabancı dil yerine Bilgisayar veya Sanat dersi arasından da seçim yapılabilmektedir. Bu, öğrencilerin İngiltere'deki üniversite eğitimlerinde önemli olan IGCSE puanlarını onlara kazandırmaktadır. Sekizinci sınıftan onuncu sınıfa kadar süren IGCSE eğitimden sonra iki yıllık IB (International Baccalaureate) eğitimi başlar ve bu da on ikinci sınıfın bitmesi ile sona erer. Bu, öğrencilerin IB diploması almasını sağlar ve bu da ileriki üniversite yaşamlarında önemli rol oynar.

BUPS, 93, 94, 97, spor ve PE annex olmak üzere beş ana binadan oluşur. Kuruluş yıllarının adını alan binalar, ilkokul, ortaokul ve lise öğrencileri için sınıflardan oluşur. 97 binası aynı zamanda konser binasını da barındırır. Bunun yanı sıra anaokulu binası 94 binasının üstünde yer alır ancak geri kalan binalar ile tam olarak bağlı değildir.

Okul, yabancı dil eğitimi ile birlikte müzik, sanata son derece önem verir. İlkokul beşinci sınıftan itibaren bütün öğrencilerin bir enstrüman çalması zorunluluğu vardır. Okulda kıyafetle ilgili herhangi bir zorunluluk uygulanmamaktadır.

Son yıllarda oldukça "kolaylaştırılmış" olan giriş sınavları mayıs ve ağustos aylarında uygulanmakta olup önceki senelerde yapılan giriş sınavında enstrüman çalma veya nota okuyabilme zorunluluğu kaldırılmıştır. Sağlanan bu kolaylıklar okulun nüfusunu her sene arttırmanın yanı sıra, öğrenci profilini de değiştirmiştir.

BUPS'ın adı bir sonraki eğitim yılı başladığında BLIS (Bilkent Laboratory International School) olarak değiştirilecektir. Bu değişimin bir etkisi de artık BIS ve BUPS öğrencilerinin bir arada okuyabilmesini sağlayacaktır. Eskiden Millî Eğitim Bakanlığının izin vermemesi nedeni ile BIS ile BUPS öğrencileri ayrı sınıflarda okuyorlardı. Adı değiştikten sonra bu sorun da ortadan kalkacaktır.

 Program ve Birimler
Bilkent, öğrencilerin farklı alanlardaki akademik gelişimlerinin desteklenmesi için fakülte ve yüksekokulların sundukları program ve ders seçenekleri haricinde sayıları 10'u bulan çeşitli birimlerde çok çeşitli konularda programlar sunar. Farsça, Almanca, Fransızca, İtalyanca, İspanyolca, Arapça, Çince, Rusça ve Japonca gibi pek çok dilde kurslar açan, Yabancı Diller Koordinatörlüğü ile edebiyat, felsefe ve tarih gibi disiplinleri sentezleyerek öğrenciye insani ve sosyal bilimler hakkında temel bir bilgi birikimi sağlayan dersler sunan Kültürler, Uygarlıklar ve Fikirler Programı bu program ve birimlerden birkaçıdır.

Akademik İngilizce Programı
Akademik Yazı Merkezi (BilWrite)
Avrupa Birliği Merkezi
Beden Eğitimi ve Spor Merkezi
GE 100 Üniversite Hayatına Giriş

Kültürler, Uygarlıklar ve Fikirler Programı
New York on Air: Video Konferans Dersleri
Türkçe Birimi
Türkiye Cumhuriyeti Tarihi Birimi
Yabancı Diller Koordinatörlüğü

 Enstitüler
Bilkent bünyesindeki 6 enstitü, sunulan lisansüstü programlardan sorumludur.

 Dünya Sistemleri, Ekonomileri ve Stratejik Araştırmalar Enstitüsü
Direktör: Prof. Dr. Orhan Güvenen
 Eğitim Bilimleri Enstitüsü Direktör: Prof. Dr. Margaret Sands
 Ekonomi ve Sosyal Bilimler Enstitüsü
Direktör: Prof. Dr. Erdal Erel

 Güzel Sanatlar Enstitüsü
 Mühendislik ve Fen Bilimleri Enstitüsü Direktör: Prof. Dr. Mehmet Baray
 Müzik ve Sahne Sanatları Enstitüsü
Direktör Vekili: Yrd. Doç. Işın Metin

 Araştırma Merkezleri
Üniversitede görev yapan öğretim üyelerinin yürüttükleri araştırmalar TÜBİTAK, Avrupa Birliği ve çeşitli kuruluşlar tarafından 2005-2011 yılları arasında toplam 260 milyon TL tutarında bir bütçeyle desteklenmiştir. BİLCEM, UNAM, NANOTAM, UMRAM, BİLGEN ve BİL-UZAY önemli araştırma merkezlerinden birkaçıdır.

 Ahmed Adnan Saygun Merkezi
Direktör Vekili: Yrd. Doç. Işın Metin
 Bilkent Üniversitesi Akustik ve Sualtı Teknolojileri Araştırma Merkezi (BASTA)
Direktör: Prof. Dr. Hayrettin Köymen
 Bilkent Biyoinformatik Merkezi
Direktör: Doç. Dr. Uğur Doğrusöz
 Bilkent İleri Araştırma Laboratuvarı|Bilkent İleri Araştırmalar Merkezi (BiCAS)
Direktör: Prof. Dr. Atilla Aydınlı
 Bilişimsel Elektromanyetik Araştırma Merkezi (BİLCEM)
Direktör: Prof. Dr. Levent Gürel
 Çevre Bilimleri Araştırma Merkezi
Direktör: Prof. Dr. Hasan Erten
 İletişim ve Spektrum Yönetimi Araştırma Merkezi (İSYAM)
Direktör: Prof. Dr. Ayhan Altıntaş
 Geçişteki Toplumlar Araştırma Merkezi (CRTS)
Direktör: Prof. Dr. Güliz Ger
 Genetik ve Bioteknoloji Araştırma ve Geliştirme Merkezi (BİLGEN)
Direktör: Prof. Dr. Mehmet Öztürk
 Nanoteknoloji Araştırma Merkezi (NANOTAM)
Direktör: Prof. Dr. Ekmel Özbay
 Rusya Çalışmaları Merkezi
Direktör: Assoc. Prof. Hakan Kırımlı
 Toplum ve Politika Araştırmaları Merkezi
Direktör: Prof. Dr. Ergun Özbudun
 Türk Edebiyatı Merkezi
Direktör: Prof. Talat Halman
 Türkçe Dil ve Konuşma İşleme Merkezi
Direktör: Prof. Dr. Enis Çetin
 Türk Politikası ve Tarih Merkezi
Direktör: Prof. Metin Heper
 Uluslararası İktisat Merkezi
Direktör: Prof. Dr. Sübidey Togan
 Ulusal Nanoteknoloji Araştırma Merkezi (UNAM)
Direktör: Prof. Dr. Hilmi Volkan Demir
 Uzay Teknolojileri Araştırma Merkezi (BİL-UZAY)
Direktör: Prof. Dr. Ekmel Özbay
 Ulusal Manyetik Rezonans Araştırma Merkezi (UMRAM)
Direktör: Prof. Dr. Adnan Akay

 Öğrenci oluşumları
Bilkent Üniversitesinde her iki yılda bir yapılan öğrenci seçimleri ile her bölüm, öğrenci temsilcisi olmak için aday olan öğrencilerden birini seçerek Öğrenci Konseyi'ne temsilci olarak gönderir. Bölümlerden temsilci olarak seçilen öğrenciler, kendi içlerinden seçecekleri konsey başkanı, başkan yardımcıları ve genel sekreter ile bir divan oluşturarak örgütlenirler. Sayısı 100'ü aşkın öğrenci kulüplerinden, yapılacak festivallerden ve ortaya çıkan eksikliklerin üniversitenin yetkili birimlerine bildirilmesinden sorumlu olan Öğrenci Konseyi ayrıca Üniversite Senatosu'''nda öğrencileri temsil eder.

 Atatürkçü Düşünce Topluluğu
 Bilim ve Sanat Topluluğu
 Milliyetçi Düşünce Kulübü
 Drama Atölyesi
 Turizm Kulübü
 Bilkentli Fenerbahçeliler Kulübü (BFB)
 Genç Girişimciler Kulübü
 Diplomasi Kulübü
 BilGenT: Moleküler Biyoloji ve Genetik Topluluğu
 Bilkentli Aslanlar Kulübü
 Bilkent Online
  Bilkent Kampus (Bilkent Öğrenci ve Mezun Portalı)
 Bilkentli Kartallar
 Bilgisayar Kulübü
 Bilkent Model United Nations Kulübü
 Bilkent Medeniyet Topluluğu
 Genç Aydınlama Kulübü
 Bilkent FTP (kampüs içi dosya paylaşım)
 Psikoloji Kulübü
 Animasyon ve Çizgi Roman Kulübü
 Sinema Topluluğu
 Bilkent Yatırım Kulübü
Bilkent Liberal Düşünce Topluluğu
 IRAREC - INTERNATIONAL RELATIONS ACADEMIC RESEARCH COMMUNITY (Uluslararası İlişkiler ve Akademik Araştırmalar Topluluğu)
 ACC Denetim ve Danışmanlık Kulübü
 Endüstri Mühendisliği Operational Research Kulübü
 Teknoloji Topluluğu
 Nanoteknoloji Kulübü
 Türkçe Topluluğu
 Türk Dünyası Araştırmaları Topluluğu
 Yemek Kulübü
 Mühendislik Topluluğu
 IEEE Öğrenci Kolu
 Erasmus Forumu
 Bilkent Üniversitesi İşletme ve Ekonomi Topluluğu
 Klasik Türk Müziği Topluluğu-Bilkent KTMT
 Kuzey Kafkasya Kültür Topluluğu
 Pazarlama ve Reklamcılık Kulübü (MAD)
 Robotik Kulübü
 Bilkent Renkli Düşün! Kulübü (LGBT Kulübü)
 Marka Yaratma ve Yönetme Kulübü (Brand Club)
 Tasarım ve Mimarlık Topluluğu (TMT)
 Bilgi Güvenliği Topluluğu (Exploit Studio Bilkent)

 Radyo Bilkent
1995 yılında yayın hayatına başlamıştır. Radyo Bilkent''', Bilkent Holding'e bağlı Bilkent Radyo Televizyon ve Yayıncılık AŞ'ye bağlı bir şirkettir. Frekansı 96.6'dır. Radyo Bilkent, yayınlarını hâlen karasal vericiler üzerinden yapmakta, 3 kW vericiye sahip olup vericisi Dikmen mevkiinde bulunmaktadır, aynı zamanda internet sayesinde tüm dünyadan da dinlenebilmekte. Çalışanlarının tamamı Bilkent Üniversitesi öğrencilerinden oluşan gönüllü üyelerdir. Halkla İlişkiler ve Yayın olmak üzere iki departmana sahiptir. Günün 24 saati yayın yapılmakta ve eğitim dönemleri içerisinde "Özel Program" adı altında sunucu DJ'lerin belirlediği ve yönetim tarafından da onaylanan belli tarza yönelik programlar (müzik, kültür, sanat, yarışma, Türkçe içerikli program vs.) yayımlanmakta ve bu programlarda dinleyicilere birçok promosyon dağıtılmaktadır.

 Radyo Bilkent Top10,
 Hitwatchers,
 Baseline,
 Drive Time,
 TRocktör,
 WalkMan,
 Kültür Mantarı,

Galeri

Kaynakça

Dış bağlantılar

 Bilkent Üniversitesi Kütüphanesi
Radyo Bilkent

Ankara'daki vakıf üniversiteleri
1984'te kurulan üniversiteler
1984'te Türkiye'de kurulan oluşumlar

Bilkent Üniversitesi


Le astuzie femminili (Las astucias femeninas en español) es un melodramma giocoso en dos actos con música de Domenico Cimarosa y libreto en italiano de Giuseppe Palomba. Se estrenó en el Teatro dei Fiorentini de Nápoles, Italia el 26 de agosto de 1794; este fue el segundo trabajo teatral tras volver a Nápoles a mediados del año anterior, después de haber estado lejos de la ciudad alrededor de seis años. Esta ópera está considerada generalmente como una de las mejores de Cimarosa.

Su estreno en España tuvo lugar en Barcelona, en el Teatro de la Santa Cruz el 12 de septiembre de 1795.

Argumento
La romana Bellina está prometida a Filandro, que sin embargo no se puede casar, porque su padre recién fallecido ha declarado en el testamento que ella podrá recibir la legítima herencia sólo si se casa con el napolitano Giampaolo. Complica las cosas aún más el doctor Romualdo, tutor de Bellina, que también está enamorado de ella. Pero gracias a la ayuda de la criada Emilia y de la gobernanta Eleonora y después de haber empleado todo tipo de estratagemas, subterfugios y disfraces, logra al final casarse con su amado Filandro.

Discografía
Domenico Cimarosa, Le astuzie femminili, Mario Rossi, Orquesta Alessandro Scarlatti - Allegro Coorporation (2 CD)
Domenico Cimarosa, Le astuzie femminili, Massimo de Bernart, Orquesta del Festival di Martina Franca – Fonit-Cetra (2 CD)

Referencias

Enlaces externos

Óperas de Domenico Cimarosa
Óperas de 1794
Óperas en italiano
Óperas estrenadas en Nápoles

Le astuzie femminili


Edgar Augustus Jerome Johnson (1900 — 1972) foi um economista estadunidense, professor de história econômica na Universidade Johns Hopkins.

Obras

Economistas dos Estados Unidos
Professores da Universidade Johns Hopkins

Edgar Augustus Jerome Johnson


Hendrik Cornelisz Vroom (ca. 1562 - 4. februar, begravet 1640 ) var en hollandsk guldaldermaler, der grundlagde den hollandske stil indenfor marinemaleriet. I begyndelsen malede han i fugleperspektiv, som de tidligere  hollandske marinemalere, men hans senere værker er malet med et lavere perspektiv og giver derfor et mere realistisk udtryk. Han skal ikke forveksels med hans søn og elev Cornelis Vroom.

Liv og levned

Vroom er født i Haarlem. En stor del af det, der vides om hans liv, kommer fra Karel van Manders biografi; han brugte fire sider på Vroom i sin bog Schilder-boeck. Bogen er en eventyrhistorie og indeholder bl.a. beskrivelser af, at Vrooms bukser frøs fast til en bjergtop, og at han næsten sultede til døde på en klippe med en gruppe, der diskutere kannibalisme som en mulig overlevelsesstrategi.

Selv om det er uvist, i hvilken alder Vroom startede på sine rejser, kom han fra en familie af kunstnere og begyndte sin karriere som fajancemaler. Da hans mor blev gift anden gang, var han 19 år og gjorde oprør mod sin stedfar, der insisterede på at han holdt sig til at male keramik. Han påmønstrede et skib i Sevilla i Spanien, og rejste derfra via Livorno og Firenze til Rom. I Firenze blev han hjulpet omkring 1585–87 af kardinal Ferdinando de' Medici, den senere fyrste af Toscana. Mens han var i Firenze blev han også elev af Paulus Bril. Han tog frem og tilbage til Venedig, hvor han tjente penge ved at male majolika.. Da han rejste nordpå, rejste han via Milano, Genova og Albisola Superiore (et keramisk centrum i Italien, hvor han atter tjente penge på at male kreamik), Torino (hvor han mødte maleren Jan Kraeck, der ligeledes var fra Haarlem) og Lyon (via et bjergpas, hvor hans bukser frøs fast til en klippe). Herfra rejste han videre til Paris, hvor han mødte en maler fra Leiden, og derfra videre til Rouen, hvor han blev dødsyg, men blev reddet af en kvinde, som gav ham bandage om hovedet. Han kom ombord på et skib tilbage mod Haarlem, hvor han kom i 1590. Han giftede sig samme år, inden han rejste til Gdansk for at besøge sin onkel, Frederick Henricksz, der var arkitekt, og hvor han malede en altertavle. Under sin næste rejse, denne gang til portugal, overlevede han et skibsforlis og blev næsten henrettet som "en genslk pirat", men blev genkendt som katolik pga. et af hans billeder der overbeviste munkene på stranden om, at han og hans rejseledsagere ikke var hedenske protestanter (Vroom, der havde været i Italien, havde lært de andre om katekismus). Efter at have fået fri rejse tog Vroom til St. Huves (Setubal), hvor han beskrev sine rejser i et maleri, som han solgte til en anden maler. Da han besluttede at rejse tilbage til Haarlem, kom han fra skibet i sidste sekund, da der var en forudanelse om, at han var en "skør maler". Skibet sank i Øresund tæt ved Helsingør og i Haarlem blev Vroom erklæret død. Han havde dog skrevet til sin kone, at han stadig var i live. Han døde i Haarlem da han var i slutningen af 70'erne.

Gobeliner
Da han vendte tilbage til Haarlem, var det som en kunstner med internationalt ry, og han fik kort efter to bestillinger på gobeliner. Den ene var af Lord Howard of Effingham i London og var på ti gobeliner af den engelske flådes besejring af den spanske armada i 1588 under Howards lederskab som Lord High Admiral. De blev udført i Bruxells i 1592–95 og blev hængt op i Overhuset i Westminster, England. De blev stukket i kobber, inden de blev ødelagt af en brand i 1834.

Arv
Vroom afbildede mange væsentige ting i den hollandske og engelske flåde i sine oliemalerier og gav et detaljeret indblik i skibenes konstruktion. De fleste værker, der er beskrevet af van Mander, er gået tabt, og hans største værker blev malet efter van Manders død. Vrooms store og dekorative søslag, cerimonielle scener og strande viser en ny komposition, der blev brugt af unge hollandske marinemalere; Hans Goderis, Cornelis Verbeeck og Cornelis Claesz van Wieringen fra Haarlem blev alle direkte påvirket af Vroom. Han blev medlem af Haarlem St. Lukas gilde og hans elever er Aert Anthonisz, Nicolaes de Kemp, Jan Porcellis og hans sønner Cornelis Hendriksz Vroom og Frederik Hendricksz Vroom.

Hans billeder er brugt som inspiration til en rekonstruktion af Bredfjedskibet på Middelaldercentret i Danmark.

Værker
Blandt hans mest berømte historiske scener er Slaget ved Gibraltar og ankomsten af  notabiliteter i Amsterdam som den protestantiske leder Frederik 5. af Bøhmen, som var  sendt i eksil af den tysk-romersk kejser

Referencer

Eksterne henvisninger

 Vroom at the Web Gallery of Art
 Works and literature on PubHist
 Hendrick Cornelisz Vroom on Artnet
 Vermeer and The Delft School, a full text exhibition catalog from The Metropolitan Museum of Art, which contains material on Hendrick Cornelisz Vroom

Malere fra Nederlandene
Personer fra Haarlem

Hendrick Cornelius Vroom


Dolgenkoïe, Dolguenkoïé (Долгенькое; en anglais: Dolgenkoye) ou Dovgenke (Довгеньке) est un village d'Ukraine situé dans le raïon d'Izioum à l'est du pays dans le Donbass et l'oblast de Kharkiv. Il comprenait  au recensement de 2001.

Géographie
Le village se trouve à 10 km de la rivière Donets au sud d'Izioum (26 km) et de Kamenka et au nord-ouest de Kramatorsk. Il est entouré de petits bois de chênes.

Histoire
Le village après la Révolution d'Octobre entre dans une période de turbulences. Du 29 avril au 14 décembre 1918, il est annexé par l'hetmanat ukrainien, puis se trouve en Russie soviétique. Le 22 décembre 1922, il fait partie des territoires donnés à la République socialiste soviétique d'Ukraine au sein de l'URSS.

Le village est occupé par l'armée allemande à la fin de l'été 1941 et libéré par l'Armée rouge le 22 janvier 1942 dans le cadre de l'opération Barvenkovo-Lozovaïa de la 57e armée du front du Sud. Cependant le village est repris par les Allemands en mai 1942 et de nouveau libéré en 1943.

La zone est le théâtre de combats pendant le mois de mai 2022 dans le contexte de l'invasion de l'Ukraine par la Russie.

Références

Oblast de Kharkiv

Dolgenkoïe


The Cryptographic Message Syntax (CMS) is the IETF's standard for cryptographically protected messages. It can be used by cryptographic schemes and protocols to digitally sign, digest, authenticate or encrypt any form of digital data.

CMS is based on the syntax of PKCS #7, which in turn is based on the Privacy-Enhanced Mail standard. The newest version of CMS () is specified in  (but see also  for updated ASN.1 modules conforming to ASN.1 2002).

The architecture of CMS is built around certificate-based key management, such as the profile defined by the PKIX working group.

CMS is used as the key cryptographic component of many other cryptographic standards, such as S/MIME, PKCS #12 and the  digital timestamping protocol.

OpenSSL is open source software that can encrypt, decrypt, sign and verify, compress and uncompress CMS documents, using the openssl-cms command.

See also

 CAdES - CMS Advanced Electronic Signatures
 S/MIME
 PKCS #7

External links
  (Update to the Cryptographic Message Syntax (CMS) for Algorithm Identifier Protection)
  (Cryptographic Message Syntax (CMS), in use)
  (Cryptographic Message Syntax (CMS), obsolete)
  (Cryptographic Message Syntax (CMS), obsolete)
  (Cryptographic Message Syntax, obsolete)
  (New ASN.1 Modules for Cryptographic Message Syntax (CMS) and S/MIME, in use)
  (New ASN.1 Modules for Cryptographic Message Syntax (CMS) and S/MIME, updated)
  (Using Elliptic Curve Cryptography with CMS, in use)
  (Use of Elliptic Curve Cryptography (ECC) Algorithms in Cryptographic Message Syntax (CMS), obsolete)
  (Using AES-CCM and AES-GCM Authenticated Encryption in the Cryptographic Message Syntax (CMS), in use)

Cryptographic protocols
Internet Standards

Cryptographic Message Syntax


තෙත් බිම- ක්‍රියාදාම

ජලය -	තෙත් බිමක ජලය රදවා පැවතීම ඉතා වැදගක් කරැණකි එය කෙටි කාලීන හෝ දිගු කාලීන විය හැක. පොළව යට ඇති ජලයත් ශක්තිය අඩු වීමත් පොළව මත ඇති ජලය ගලායාම හා රදා පවතීම වැදගත් වේ. උදා. තද සුළං හා උදම් රල නිසා තෙත් බිම් වල ඇති භෞමික ස්කන්ධය කුණාු ගංවතුර වැනි ආපදා වලින් වැලකේ.

ජෛවඥරසායනික - පෝෂක චක්‍රය, කුඩා අංශූන් ධාරණය කාබනික ද්‍රව්‍ය රදවා ගැනිහ හෝ මුදු හැරීම, තෙත් බිම් වල ජෛව භූ රසායනික ක්‍රියාවලිය වේ. පෙරීමෙන් හා පෝෂක ද්‍රව්‍ය විනාශ කිරීමෙන්, පොෂක ද්‍රව්‍ය මුදාහැරිම සිදුවේ. නයිට්‍රිකරණය මේ අතර ප්‍රධාන තැනක් ගනී, මෙයට හේතු වන්නේ මානව ක්‍රියාකරකම්ය. නයිට්‍රේට බහුලව යොද ගනීමෙන් සුපෝෂනය සිදුවන අතර නයිට්‍රිකරණය නැවතත් නයිට්‍රජන් වායුව බවට පත් කරයි.

වන ජීවින් - තෙත්බිම් වලථ මාළු් කරැල්ලන් හා කෘමී වර්ග දැකිය හැකිය.

ශාක	-තෙත් බිම් වල ශාක වර්ගද ඇත. සමහර ශාක වර්ග තෙත් බිම් වල පමණක් දැකිය හැක. උදාහරණය ලෙස කඩොලාන වර්ග මඩ තට්ටු මත දැකිය හැක. එය වර්ධනය වීම සමග පස් තට්ටු වර්ධනය වේ. මෙය උදම් රල වල ඇති බලපෑම් අඩු කරන අතර ලවණ බහුල තැන්ද වර්ධනය කරයි.

මානව ප්‍රතිලාභ - තෙත් බිම් ක්‍රියාකාරකම් සෘජුවම හෝ වක්‍රාකාරව මිනිසුන්ට උදව් කරයි. මිනිසුන්ගේ අධ්‍යාපන විනෝද කටයුතු සදහා ද ඉස්සන් හා මාළු වර්ග ඇති කිරීම දැකිය හැක.

තෙත් බිම- ක්‍රියාදාම


X-ජාලය වනාහි හිමිකාර මෘදුකාංග වැඩසටහනක් වන අතරම එය ව්‍යාප්ත පරිගණකීකරණය සඳහා නිමැවුනු මුල් කෙටුම්පතක් වේ. ඇපල් සමාගමෙහි ප්‍රශාඛාවක් වූ උසස් පරිගණකීකරණ සමූහය මගින් මෙම වැඩසටහන නිපදවීය.මෙම වැඩසටහනේ මූලික අභිප්‍රාය වනුයේ ජාලගතකරණ ලද පරිගණක සමූහයක් තනි කර්තව්‍යයක් සඳහා යෙදවීමයි.

එක්ස්-ජාලය


Georg-Hans Reinhardt (Bautzen, 1 de marzo de 1887 - Tegernsee, 24 de noviembre de 1963) fue un General alemán de la Segunda Guerra Mundial. Estuvo al mando del III Ejército Panzer desde 1941 hasta 1944 y del Grupo de Ejércitos Centro en 1944 y 1945. Fue ascendido hasta Generaloberst.

Biografía

Reinhardt luchó durante la Primera Guerra Mundial en un regimiento de infantería. En febrero de 1934 Reinhardt fue ascendido a Oberst (coronel) y poco después a Generalmajor en el ejército alemán.

Mandó a la 4.ª División Panzer durante la campaña de Polonia de septiembre de 1939, siendo al final galardonado con la Cruz de Caballero de la Cruz de Hierro y ascendido a Generalleutnant.

En 1940, durante la Batalla de Francia, Reinhardt comanda el XXXXI Cuerpo Panzer, que fue uno de los tres Cuerpos Panzer que se abrieron paso por las Ardenas. Tras este éxito, fue ascendido a General der Panzertruppe el 1 de junio de 1940.

A finales de 1940, Reinhardt y el XXXXI Cuerpo Panzer fueron designados para participar en la Operación León Marino (la invasión de Gran Bretaña). La fuerza de Reinhardt tendría que estar en el primer desembarco. Sin embargo, nunca se produjo la operación.

En 1941, el XXXXI Cuerpo Panzer fue desplegado en el frente oriental de la Operación Barbarroja (invasión de la Unión Soviética) y asignado al Grupo de Ejércitos Norte en la región de Leningrado.

El 5 de octubre le dieron el mando del III Ejército Panzer en el Grupo de Ejércitos Centro con el que participó en el ataque alemán a Moscú. Tras el gran éxito inicial, el ataque se atascó en el barro, y se detuvo en diciembre a las afueras de la ciudad.

El III Ejército Panzer fue rechazado por los soviéticos durante el invierno de 1941-1942, pero Reinhardt fue galardonado con las Hojas de Roble para su Cruz de Caballero por su experiencia en operaciones de defensa.

Desde principios de 1942 hasta junio de 1944, el III Ejército Panzer luchó alrededor de Vitebsk y Smolensko, rechazando la mayoría de los ataques de los soviéticos. El 26 de mayo de 1944, Reinhardt fue galardonado con las Espadas para su Cruz de Caballero por este éxito relativo.

Sin embargo, en junio de 1944, el III Ejército Panzer y el resto del Grupo de Ejércitos Centro fueron golpeados por un enorme ataque soviético.

Las sorprendidas fuerzas de Reinhardt no pudieron contener los ataques, y esto le causó problemas con Hitler. Reinhardt se retiró del servicio activo en enero de 1945.

Crímenes de guerra

En junio de 1945, Reinhardt fue detenido por el Ejército de los Estados Unidos como un criminal de guerra. En 1947, él y otros trece comandantes alemanes fueron juzgados por un tribunal militar de Estados Unidos en Núremberg en el Juicio del Alto Mando. Reinhardt fue declarado culpable de asesinato y malos tratos a los prisioneros de guerra, y de asesinato, deportación y toma de rehenes de la población civil en los países ocupados. Fue condenado a 15 años de prisión, pero fue puesto en libertad en 1952. Murió el 24 de noviembre de 1963 en su casa de retiro en Tegernsee, Baviera.

Condecoraciones

Cruz de Hierro
2.ª Clase (14 de septiembre de 1914)
1.ª Clase (8 de agosto de 1915)
 Cruz de Caballero de la Orden Real Casa de Hohenzollern con Espadas
 Cruz de Caballero de la Orden Real de Sajonia Militar-St. Heinrichs-Orden
 Cruz de Honor
 Broche para la Cruz de Hierro
 2.ª Clase (21 de septiembre de 1939)
 1.ª Clase (2 de octubre de 1939)
 Insignia de Herido en Negro (1939)
 Medalla del Frente Oriental 1941/1942
 Cruz de Caballero de la Cruz de Hierro
 Cruz de Caballero el 27 de octubre de 1939, como Generalleutnant y comandante de la 4.ª División Panzer.
 Hojas de Roble 17 de febrero de 1942, como General der Panzertruppen comandante del III Grupo Panzer
 Espadas el 26 de mayo de 1944, como Generaloberst y comandante del III Ejército Panzer
 Caballero de la Orden de la Casa Real de Hohenzollern (Reino de Prusia)
 Mención de su nombre en el Informe de la Wehrmacht (3 veces) (Alemania)
 Medalla conmemorativa del 13 de marzo de 1938 (Alemania)
 Broche para la Medalla conmemorativa del 1 de octubre de 1938 (Alemania)
 Insignia de combate de tanques (Alemania).
 Premio de la Wehrmacht de 4.ª Clase por 4 años de Servicios (Alemania)
 Premio de la Wehrmacht de 3.ª Clase por 12 años de Servicios  (Alemania)
 Premio de la Wehrmacht de 2.ª Clase por 18 años de Servicios  (Alemania)
 Premio de la Wehrmacht de 1.ª Clase por 25 años de Servicios (Alemania)
 Gran Cruz del Mérito (24 de noviembre de 1962)

Referencias
 Christoph Clasen: Generaloberst Hans-Georg Reinhardt, Stuttgart 1996. ISBN 3-928666-99-1.
 Johannes Hürter: Hitlers Heerführer – Die deutschen Oberbefehlshaber im Krieg gegen die Sowjetunion 1941/42 (2. Auflage), R. Oldenbourg Verlag, München 2006 (= Quellen und Darstellungen zur Zeitgeschichte, Bd.66). ISBN 978-3-486-58341-0.

Militares de Sajonia
Convictos en los Juicios de Núremberg
Generales de Tropas Panzer
Condecorados con la Cruz de Caballero de la Cruz de Hierro con hojas de roble y espadas
Condecorados con la primera clase del Broche de la Cruz de Hierro
Criminales de guerra de la Wehrmacht

Georg-Hans Reinhardt