WWE Money in the Bank este un pay-per-view (PPV) ce are loc în fiecare an în luna iunie. Money in the Bank a fost incorporat în pay per view-urile din WWE în 2010, înlocuind Night of Champions ca eveniment al luni iulie.

Istoric

2010

Money in the Bank 2010 a avut loc pe data de 18 iulie 2010, evenimentul fiind gazduit de Sprint Center
din Kansas City, Missouri.

 Dark Match: Santino Marella l-a învins pe William Regal
 Marella l-a acoperit pe Regal după o «The Cobra».
 Kane i-a învins pe Drew McIntyre, Cody Rhodes, Dolph Ziggler, Christian, Matt Hardy, The Big Show și Kofi Kingston într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând SmackDown Money in the Bank Kane a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Alicia Fox a învins-o pe Eve Torres păstrându-și titlul WWE Divas Championship
 Fox a numărat-o pe Eve după un «Axe Kick».
 The Hart Dynasty (David Hart Smith & Tyson Kidd) (însoțiți de Natalya) i-au învins pe The Usos (Jimmy Uso & Jey Uso) (înspțiți de Tamina Snuka) păstrându-și centurile Unificate la echipe.
 Hart Smith l-a făcut pe Jey să cedeze cu un «Sharpshooter».
 Rey Mysterio l-a învins pe Jack Swagger păstrându-și titlul WWE World Heavyweight Championship
 Mysterio l-a numărat pe Swagger după un «West Coast Pop».
 Kane l-a învins pe Rey Mysterio câștigând titlul WWE World Heavyweight Championship
 Kane l-a numărat pe Mysterio după un «Tombstone Piledriver».
 Kane și-a folosit valiza SmackDown Money in the Bank.
 Layla (însoțită de Michelle McCool) a învins-o pe Kelly Kelly (însoțită de Tiffany) păstrându-și titlul WWE Women's Championship
 Layla a numărato pe Kelly cu un Roll up.
 The Miz i-a învins pe Chris Jericho, Edge, Ted DiBiase, Evan Bourne, John Morrison, Randy Orton și Mark Henry într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând Raw Money in the Bank Miz a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Sheamus l-a învins pe John Cena într-un Steel Cage Match, păstrându-și titlul WWE Championship
 Sheamus a câștigat după ce a ieșit din cușcă după o distracție a celor de la Nexus.
 În timpul meciului, Cena i-a aplicat un «STF» lui Sheamus, iar acesta s-a predat, dar arbitrul nu a văzut.

2011

Money in the Bank 2011 a avut loc pe data de 17 iulie 2011, evenimentul fiind gazduit de Allstate Arena
din Rosemont, Illinois.

 Dark Match: Santino Marella & Vladimir Kozlov a-u învins campioni pe echipe The Nexus (David Otunga & Michael McGillicutty).
 Marella l-a numărat pe McGillicutty după «The Cobra».
 Campionatele pe echipe nu a-u fost puse în joc.
 Daniel Bryan i-a învins pe Heath Slater, Justin Gabriel, Wade Barrett, Sheamus, Cody Rhodes, Sin Cara și Kane într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând SmackDown Money in the Bank Bryan a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Kelly Kelly (însoțită de Eve Torres) a învins-o pe Brie Bella (însoțită de Nikki Bella) păstrându-și titlul WWE Divas Championship
 Kelly a numărat-o pe Brie după un «K2».
 Mark Henry l-a învins pe Big Show
 Henry l-a numărat pe Show după un «World Strongest Slam» și douo «Big Splash».
 După meci, Henry l-a atacat pe Show cu un scaun aplicândui un «Corner Slingshot Splash» și accidentândul (kayfabe)
 Alberto del Rio i-a învins pe Jack Swagger, The Miz, R-Truth, Alex Riley, Evan Bourne, Kofi Kingston și Rey Mysterio într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând Raw Money in the Bank Del Rio a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Christian l-a învins pe Randy Orton prin descalificare câștigând titlul WWE World Heavyweight Championship
 Orton a fost descalificat după un «Low Blow».
 După meci, Orton i-a aplicat douo «RKO» pe masa comentatorilor.
 Dacă Orton era descalificat sau arbitrul lua vreo decizie polemică, Christian câștiga titlul.
 CM Punk l-a învins pe John Cena câștigând titlul WWE Championship
 Punk l-a numărat pe Cena după un «Go To Sleep».
 În timpul meciului, Mr. McMahon și John Laurinaitis a-u intervenit reclamând sfârșitul meciului, dar Cena nu a acceptat.
 În mod original, lupta a fost anulată după o rea conductă a lui Punk, dar McMahon a restaurat meciul la cererea lui Cena cu condiția că dacă Cena pierdea, era concediat.
 Cu acest rezultat, Cena urma să fie concediat din WWE, dar noaptea următoare la Raw, Triple H a decis să îl mențină pe Cena și să îl concedieze pe Mr. McMahon.

 2012 Money in the Bank 2012 a avut loc pe data de 15 iulie 2012, evenimentul fiind gazduit de US Airways Center
din Phoenix, Arizona.

 Dark Match: Kofi Kingston & R-Truth ia-u învins pe Hunico & Camacho.
 R-Truth l-a numărat pe Camacho după un «Lie Detector».
 Dolph Ziggler i-a învins pe Damien Sandow, Cody Rhodes, Tensai, Sin Cara, Tyson Kidd, Santino Marella și Christian într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând World Heavyweight Championship Money in the Bank
 Ziggler a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Primo & Epico (cu Rosa Mendes) i-a învins pe The Prime Time Players (Titus O'Neil & Darren Young) (cu A.W.)
 Primo l-a numărat pe Young după un «Inside Cradle».
 CM Punk l-a învins pe Daniel Bryan (cu AJ Lee arbitră specială) într-un No Disqualification Match păstrându-și titlul WWE Championship
 Punk l-a numărat pe Bryan după un «Back Suplex» de pe a treia coardă pe o masă.
 Ryback i-a învins pe Curt Hawkins & Tyler Reks
 Ryback l-a numărat pe Reks după un «Shell Shocked».
 Layla, Kaitlyn & Tamina Snuka le-a învins pe Beth Phoenix, Natalya & Eve Torres
 Layla a numărato pe Phoenix după un «Superkick» a lui Tamina și un «Lay-Out».
 John Cena i-a învins pe The Miz, Chris Jericho, Big Show și Kane într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând WWE Championship Money in the Bank
 Cena a câștigat meciul după ce cârligul s-a rupt după ce l-a lovit cu acesta pe Show și valiza ia rămas în mână.
 Vickie Guerrero a anunțat că pentru aceșt meci putea să participe decăt foști campioni WWE, alegând ia participanți.

2013

Money in the Bank 2013 a avut loc pe data de 14 iulie 2013, evenimentul fiind gazduit de Wells Fargo Center
din Philadelphia, Pennsylvania.

 Kick-Off: The Shield (Seth Rollins & Roman Reigns) ia-u învins pe The Usos (Jey Uso & Jimmy Uso) păstrându-și titlurile WWE Tag Team Championship.
 R-Truth l-a numărat pe Camacho după un «Lie Detector».
 Damien Sandow i-a învins pe Wade Barrett, Cody Rhodes, Dean Ambrose, Fandango, Jack Swagger și Antonio Cesaro într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând World Heavyweight Championship Money in the Bank Sandow a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Curtis Axel (însoțit de Paul Heyman) l-a învins pe The Miz păstrându-și titlul WWE Intercontinental Championship
 Axel l-a numărat pe Miz după un «Turning Heads».
 AJ Lee (însoțită de Big E Langston) a învins-o pe Kaitlyn (însoțită de Layla) păstrându-și titlul WWE Divas Championship
 AJ a făcuto pe Kaitlyn să cedeze cu o «Black Widow».
 Ryback i-a învins pe Chris Jericho
 Ryback l-a numărat pe Jericho cu un «Roll-up».
 Alberto del Rio l-a învins pe Dolph Ziggler prin descalificare păstrându-și titlul WWE World Heavyweight Championship
 Ziggler a fost descalificat după ce AJ Lee l-a lovit pe Del Rio cu centura Divelor.
 John Cena l-a învins pe Mark Henry păstrându-și titlul WWE Championship
 Cena l-a făcut pe Henry să cedeze cu un «STF».
 Randy Orton i-a învins pe Sheamus, CM Punk, Daniel Bryan, Rob Van Dam și Christian într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând Money in the Bank All-Stars
 Orton a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 În timpul meciului, Heyman l-a atacat pe Punk când se pregătea să desfacă valiza.

2014

Money in the Bank 2014 a avut loc pe data de 29 iunie 2014, evenimentul fiind gazduit de TD Garden
din Boston, Massachusetts.

 Kick-Off: The Usos (Jey Uso & Jimmy Uso) ia-u învins pe The Wyatt Family (Luke Harper & Erick Rowan) păstrându-și titlurile WWE Tag Team Championship.
 Jey l-a numărat pe Rowan după un «Samoan Splash».
 Paige a învins-o pe Naomi (însoțită de Cameron) păstrându-și titlul WWE Divas Championship
 Paige a numărat-o pe Naomi dupa un 《Rampaige》
 Adam Rose l-a învins pe Damien Sandow
 Rose l-a numărat pe Sandow după un «Party Foul».
 Seth Rollins i-a învins pe Kofi Kingston, Jack Swagger, Dolph Ziggler, Rob Van Dam și Dean Ambrose într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând WWE World Heavyweight Championship Money in the Bank Rollins a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Gold & Stardust i-au învins pe RybAxel (Ryback & Curtis Axel)
 Stardust l-a numărat pe Axel cu un «Roll-up».
 Rusev (însoțit de Lana) l-a învins pe Big E
 Rusev l-a făcut pe Big E să cedeze cu «The Accolade».
 Layla a învins-o pe Summer Rae (cu Fandango arbitru special)
 Layla a numărat-o pe Rae după un «Bombshell».
 John Cena i-a învins pe Kane, Randy Orton, Roman Reigns, Alberto del Rio, Sheamus, Bray Wyatt și Cesaro într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând vacantul Campionatul Mondial WWE
 Cena a câștigat meciul după ce a desfăcut centurile.
 În mod original, meciul trebuia să fie un ladder match pentru valiză dar campionul Bryan sa accidentat fiind nevoit să lase centura vacantă și meciul sa folosit pentru a numi noul campion.

2015

Money in the Bank 2015 a avut loc pe data de 14 iunie 2015, evenimentul fiind gazduit de Nationwide Arena
din Columbus, Ohio.

 Kick-Off: R-Truth l-a învins pe King Barrett
 Truth l-a numărat pe Barrett după un «Crucifix Pin».
 Sheamus i-a învins pe Neville, Roman Reigns, Randy Orton, Kofi Kingston, Kane și Dolph Ziggler într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând WWE World Heavyweight Championship Money in the Bank Sheamus a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 În timpul meciului, Big E și Xavier Woods a-u intervenit în favoarea lui Kingston.
 În timpul meciului, Bray Wyatt l-a atacat pe Reigns când se pregătea să ia valiza.
 Nikki Bella a învins-o pe Paige păstrându-și titlul WWE Divas Championship
 Nikki a numărato pe Paige după un «Rack Attack».
 The Big Show a învins Campionul Intercontinental Ryback prin descalificare
 Ryback a fost descalificat după ce Miz l-a atacat pe Show
 Campionul Statelor Unite John Cena a învins Campionul NXT Kevin Owens
 Cena l-a numărat pe Owens după un «Attitude Adjustment».
 După meci, Owens i-a aplicat lui Cena un «Pop-up Powerbomb» pe marginea ringului.
 The Prime Time Players (Titus O'Neil & Darren Young) i-au învins pe The New Day (Big E & Xavier Woods) câștigând titlurile WWE Tag Team Championship
 O'Neil l-a numărat pe Woods după un «Million Dollar Slam».
 Seth Rollins l-a învins pe Dean Ambrose într-un Ladder Match păstrându-și Campionatul Mondial WWE Ambrose și Rollins a-u căzut în același timp cu titlul dar Rollins a fost primu care a reușit să pună mâna pe titlu.
 După meci, Triple H a sărbătorit alături de Rollins.

 2016 Money in the Bank 2016 a avut loc pe data de 19 iunie 2016, evenimentul fiind gazduit de T-Mobile Arena
din Paradise, Nevada.

 Kick-Off: The Golden Truth (Goldust & R-Truth) i-au învins pe Breezango (Tyler Breeze & Fandango)
 Goldust l-a numărat pe Fandango după un «Final Cut».
 Kick-Off: The Lucha Dragons (Kalisto & Sin Cara) i-au învins pe The Dudley Boyz (Bubba Ray & D-Von)
 Sin Cara l-a numărat pe Bubba Ray după un «Dragon Bomb».
 The New Day (Big E & Kofi Kingston) i-au învins pe Enzo Amore & Big Cass, The Club (Karl Anderson & Luke Gallows) y a The Vaudevillains (Aiden English & Simon Gotch) păstrându-și titlurile WWE Tag Team Championship Big E l-a numărat pe English după un «Magic Killer» a lui The Club.
 Baron Corbin l-a învins pe Dolph Ziggler
 Corbin l-a numărat pe Ziggler după un «End of Days».
 Charlotte și Dana Brooke le-au învins pe Natalya și Becky Lynch
 Charlotte a numărato pe Natalya după un «Natural Selection».
 Apollo Crews l-a învins pe Sheamus
 Crews l-a numărat pe Sheamus cu un «Roll-up».
 AJ Styles l-a învins pe John Cena
 Styles l-a numărat pe Cena după un «Magic Killer» a lui The Club.
 Dean Ambrose i-a învins pe Sami Zayn, Cesaro, Chris Jericho, Kevin Owens și Alberto del Rio într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând WWE World Heavyweight Championship Money in the Bank Ambrose a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.
 Rusev (cu Lana) l-a învins pe Titus O'Neil păstrându-și titlul WWE United States Championship
 Rusev l-a făcut pe Titus să cedeze cu «The Accolade».
 Seth Rollins l-a învins pe Roman Reigns câștigând Campionatul Mondial WWE
 Rollins l-a numărat pe Reigns după un «Pedigree».
 După meci, Ambrose l-a atacat pe Rollins cu valiza.
 Dean Ambrose l-a învins pe Seth Rollins câștigând Campionatul Mondial WWE
 Ambrose l-a numărat pe Rollins după un «Dirty Deeds».
 Ambrose și-a folosit valiza Money in the Bank.

2017

Money in the Bank 2017 a avut loc pe data de 18 iunie 2017, evenimentul fiind gazduit de Scottrade Center
din St. Louis, Missouri.

 Kick-Off: The Hype Bros (Zack Ryder & Mojo Rawley) i-au învins pe The Colons (Primo & Epico) (8:30)
 Ryder l-a numărat pe Primo după un «Hype Ryder».
 Carmella le-a învins pe Natalya, Tamina, Charlotte Flair și Becky Lynch într-un Women's Money in the Bank Ladder Match câștigând SmackDown Women's Championship Money in the Bank (13:20) Carmella a câștigat meciul după ce Ellsworth a desfăcut valiza și ia dato.
 The New Day (Big E & Kofi Kingston) a învins Campioni pe echipe din SmackDown The Usos (Jimmy & Jey Uso) prin count out (12:00)
 The Usos nu a-u vrut să întoarcă în ring până la 10.
 Naomi a învins-o pe Lana păstrându-și titlul SmackDown Women's Championship (7:30)
 Naomi a făcuto pe Lana să cedeze cu un "Slay-O-Mission".
 Jinder Mahal (însoțit de The Singh Brothers) l-a învins pe Randy Orton păstrându-și titlul WWE Championship (20:50)
 Mahal l-a numărat pe Orton după un "Khallas".
 În timpul meciului, The Singh Brothers a-u intervenit în favoarea lui Mahal.
 Breezango (Tyler Breeze y Fandango) i-au învins pe The Ascension (Konnor y Viktor) (3:50)
 Fandango l-a numărat pe Viktor cu un "Roll-up".
 Baron Corbin i-a învins pe Shinsuke Nakamura, AJ Styles, Kevin Owens, Sami Zayn și Dolph Ziggler într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând SmackDown Money in the Bank (29:45) Corbin a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza.

 2018 Money in the Bank 2018 a avut loc pe data de 17 iunie 2018, evenimentul fiind gazduit de Allstate Arena
din Rosemont, Illinois.

 Kick-Off: The Bludgeon Brothers (Harper & Rowan) i-au învins pe Luke Gallows & Karl Anderson păstrându-și titlurile WWE SmackDown Tag Team Championship (7:00)
 Harper l-a numărat pe Gallows după un «The Bludgeoning».
 Daniel Bryan l-a învins pe Big Cass (16:20)
 Bryan l-a făcut pe Cass să cedeze cu un «Heel Hook».
 Bobby Lashley l-a învins pe Sami Zayn (6:35)
 Lashley l-a numărat pe Zayn după trei «Vertical Suplex».
 Seth Rollins l-a învins pe Elias păstrându-și titlul WWE Intercontinental Championship (17:00)
 Rollins l-a numărat pe Elias cu un «Roll-up».
 Alexa Bliss le-a învins pe Becky Lynch, Charlotte Flair, Ember Moon, Lana, Naomi, Natalya și Sasha Banks într-un Money in the Bank Ladder Match câștigând Women's Championship Money in the Bank (18:30) Bliss a câștigat meciul după ce a desfăcut valiza din vârful ringului.
 Roman Reigns l-a învins pe Jinder Mahal (însoțit de Sunil Singh) (15:40)
 Reigns l-a numărat pe Mahal după un «Spear».
 În timpul meciului, Singh a intervenit în favoarea lui Mahal.
 Carmella a învins-o pe Asuka păstrându-și titlul SmackDown Women's Championship (11:10)
 Carmella a numărat-o pe Asuka după un «Princess Kick».
 AJ Styles l-a învins pe Shinsuke Nakamura într-un Last Man Standing match păstrându-și titlul WWE Championship (31:15)
 Styles a câștigat lupta după ce Nakamura nu sa mai putut ridica până la numărătoarea de 10 după un "Phenomenal Forearm" pe masa comentatorilor.
 Ronda Rousey a învins-o pe Nia Jax prin descalificare într-un meci pentru titlul WWE Raw Women's Championship (11:05)
 Jax a fost descalificată după ce Alexa Bliss a intervenit și a lovit-o cu valiza.
 Alexa Bliss a învins-o pe Nia Jax încasând servieta Money in the Bank câștigând titlul WWE Raw Women's Championship (0:35)
 Bliss a numărat-o pe Jax după un «Twisted Bliss».
 Braun Strowman i-a învins pe Finn Bálor, The Miz, Rusev, Bobby Roode, Kevin Owens, Samoa Joe și Kofi Kingston într-un Money in the Bank Ladder Match (20:00)
 Strowman a câștigat lupta după ce a desfăcut valiza.

2019

Money in the Bank 2019 a avut loc pe data de 19 mai 2019, evenimentul fiind gazduit de XL Center
din Hartford, Connecticut.

 Kick-Off: The Usos (Jey Uso și Jimmy Uso) i-au învins pe Daniel Bryan și Rowan
 Jimmy l-a numărat pe Bryan după un «Double Uso Splash».
 Bayley l-ea învins pe Carmella, Dana Brooke, Ember Moon, Mandy Rose (însoțită de Sonya Deville), Naomi, Natalya, și Nikki Cross într-un Money in the Bank Ladder Match  Bayley a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 Rey Mysterio l-a învins pe Samoa Joe (c) câștigând titlul WWE United States Championship
 Mysterio l-a numărat pe Joe după un «Hurricanrana Pin».
 După luptă, Joe l-a atacat pe Mysterio.
 Shane McMahon l-a învins pe The Miz într-un Steel cage match
 McMahon a câștigat după ce a scăpat din cușcă.
 Tony Nese (c) l-a învins pe Ariya Daivari păstrându-și titlul WWE Cruiserweight Championship
 Nese l-a numărat pe Daivari după un «Running Knee Strike».
 Becky Lynch (c) a învins-o pe Lacey Evans păstrându-și titlul WWE Raw Women's Championship
 Lynch a făcut-o pe Evans să cedeze după un «Dis-arm-her».
 Charlotte Flair a învins-o pe Becky Lynch (c) câștigând titlul WWE SmackDown Women's Championship
 Flair a numărat-o pe Lynch după un «Big Boot».
 În timpul luptei, Lacey Evans a intervenit în favoarea lui Charlotte.
 Bayley a învins-o pe Charlotte Flair (c) câștigând titlul WWE SmackDown Women's Championship
 Bayley a numărat-o pe Lynch după un «Diving Elbow Drop».
 Bayley a încasat servieta Money in the Bank.
 Roman Reigns l-a învins pe Elias
 Reigns l-a numărat pe Elias după un «Spear».
 Seth Rollins (c) l-a învins pe AJ Styles păstrându-și titlul WWE Universal Championship
 Rollins l-a numărat pe Styles după un «Curb Stomp».
 După meci, ambii au dat mâna în semn de respect.
 Kofi Kingston (c) l-a învins pe Kevin Owens păstrându-și titlul WWE Championship
 Kingston l-a numărat pe Owens după un «Trouble in Paradise».
 Brock Lesnar (însoțit de Paul Heyman) i-a învins pe Ali, Andrade, Baron Corbin, Drew McIntyre, Finn Bálor, Randy Orton, și Ricochet într-un Money in the Bank Ladder Match
 Lesnar a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 Înainte de luptă, Sami Zayn a fost atacat în backstage și Lesnar i-a înlocuit.

 2020 Money in the Bank 2020 a avut loc pe data de 10 mai 2020, evenimentul fiind gazduit de WWE Performance Center
din Stamford, Connecticut.

 Kick-Off: Jeff Hardy l-a învins pe Cesaro (13:30)
 Hardy l-a numărat pe Cesaro după un «Swanton Bomb».
 The New Day (Big E și Kofi Kingston) (c) i-au învins pe The Forgotten Sons (Steve Cutler and Wesley Blake) (însoțiți de Jaxson Ryker), The Miz și John Morrison, și Lucha House Party (Gran Metalik și Lince Dorado) păstrându-și campionatele WWE SmackDown Tag Team Championship (12:00)
 Big E l-a numărat pe Metalik după un «Big Ending».
 Bobby Lashley l-a învins pe R-Truth (1:40)
 Lashley l-a numărat pe Truth după un «Spear».
 Bayley (c) (însoțită de Sasha Banks) a învins-o pe Tamina păstrându-și titlul WWE Cruiserweight Championship (10:30)
 Bayley a numărat-o pe Tamina cu un «Roll up».
 În timpul luptei, Banks a intervenit în favoarea lui Bayley.
 Braun Strowman (c) l-a învins pe Bray Wyatt păstrându-și titlul WWE Universal Championship (10:55)
 Strowman l-a numărat pe Wyatt după un «Running Powerslam».
 Drew McIntyre (c) l-a învins pe Seth Rollins păstrându-și titlul WWE Championship (19:20)
 McIntyre l-a numărat pe Rollins după un «Claymore».
 Asuka l-ea învins pe Carmella, Dana Brooke, Lacey Evans, Nia Jax și Shayna Baszler într-un Money in the Bank Ladder Match (22:00) Asuka a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 Otis i-a învins pe AJ Styles, Aleister Black, Daniel Bryan, King Corbin și Rey Mysterio într-un Money in the Bank Ladder Match (27:15)
 Otis a câștigat după ce Styles a scăpat valiza după ce o desfăcuse.

2021

Money in the Bank 2021 a avut loc pe data de 18 iulie 2021, evenimentul fiind gazduit de Dickies Arena
din Fort Worth, Texas.

 Kick-Off: The Usos (Jey Uso & Jimmy Uso) i-au învins pe The Mysterios (Dominik & Rey Mysterio) câștigând campionatele WWE SmackDown Tag Team Championship (11:25)
 Jimmy l-a numărat pe Rey cu un «Roll-Up» în timp ce era sprijinit de Jey.
 Nikki A.S.H. l-ea învins pe Liv Morgan, Zelina Vega, Natalya, Tamina, Asuka, Naomi și Alexa Bliss câștigând Women's Money in the Bank Ladder Match (15:45) Nikki a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 AJ Styles și Omos (c) i-au învins pe The Viking Raiders (Erik & Ivar) păstrându-și campionatele WWE Raw Tag Team Championship (12:55)
 Omos l-a numărat pe Erik după un «Chokebomb».
 Bobby Lashley (c) (însoțit de MVP) l-a învins pe Kofi Kingston (însoțit de Xavier Woods) păstrându-și titlul WWE Championship (7:35)
 Lashley l-a lăsat inconștient pe Kingston cu un «Hurt Lock».
 Charlotte Flair a învins-o pe Rhea Ripley (c) câștigând titlul WWE Raw Women's Championship (16:50)
 Flair a făcut-o pe Ripley să cedeze cu «Figure-Eight».
 Big E i-a învins pe Drew McIntyre, John Morrison, Kevin Owens, King Nakamura, Ricochet, Riddle și Seth Rollins câștigând valiza Men's Money in the Bank Ladder Match (17:40)
 Big E a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 În timpul luptei, Jinder Mahal, Shanky & Veer l-au atacat pe McIntyre.
 Roman Reigns (c) (însoțit de Paul Heyman) l-a învins pe Edge păstrându-și titlul WWE Universal Championship (33:10)
 Reigns l-a numărat pe Edge după un «Spear».
 În timpul luptei, The Usos au intervenit în favoarea lui Reigns dar au fost opriți de către Dominik & Rey Mysterio.
 În timpul luptei, Seth Rollins l-a atacat pe Edge.
 După încheierea luptei, John Cena și-a făcut revenirea și l-a confruntat pe Reigns.

2022

Money in the Bank 2022 a avut loc pe data de 2 iulie 2022, evenimentul fiind gazduit de MGM Grand Garden Arena
din Paradise, Nevada.

 Liv Morgan l-ea învins pe Alexa Bliss, Asuka, Becky Lynch, Lacey Evans, Raquel González și Shotzi câștigând Women's Money in the Bank Ladder Match (16:35)
 Morgan a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 Bobby Lashley l-a învins pe Austin Theory (c) câștigând titlul WWE United States Championship (11:05)
 Lashley l-a făcut pe Theory să cedeze cu un «Hurt Lock».
 Bianca Belair (c) a învins-o pe Carmella păstrându-și titlul WWE Raw Women's Championship (7:10)
 Belair a numărat-o pe Carmella după un «KOD».
 The Usos (Jey Uso și Jimmy Uso) (c) i-a învins pe The Street Profits (Angelo Dawkins și Montez Ford) păstrându-și titlurile Undisputed WWE Tag Team Championship (23:00)
 Jimmy l-a numărat pe Ford după un «3D».
 Ronda Rousey (c) a învins-o pe Natalya păstrându-și titlul WWE SmackDown Women's Championship (12:30)
 Rousey a făcut-o pe Natalya să cedeze cu un «Armbar».
 Liv Morgan a încasat valiza Money in the Bank învingând-o pe Ronda Rousey (c) și câștigând titlul WWE SmackDown Women's Championship (0:35)
 Morgan a numărat-o pe Rousey cu un «Roll-Up».
 Austin Theory i-a învins pe Drew McIntyre, Madcap Moss, Omos, Riddle, Sami Zayn, Seth "Freakin" Rollins și Sheamus câștigând valiza Men's Money in the Bank Ladder Match (25:25)
 Theory a câștigat după ce a desfăcut valiza.
 Înaintea luptei, Adam Pearce l-a anunțat pe Theory ca ultimul participant al meciului.

Evenimente pay-per-view WWE

WWE Money in the Bank


Ensembles

Ensemble Ehemalige Insel Wasserburg

Wasserburg besaß bis 1720 den Charakter einer Insel. Die einzigartige Lage vor dem Bodensee-Nordufer veranlasste das Kloster St. Gallen 924/25, den Bereich gegen die Hunnen zu befestigen, auf dem es im 8. Jahrhundert bereits eine Georgskirche begründet hatte. Die Burg des 13. Jahrhunderts wurde 1358 vom Schwäbischen Städtebund zerstört, danach von den Besitznachfolgern, den Grafen von Montfort, seit 1592 den Grafen Fugger, wieder aufgebaut und erweitert; im turmartigen Nordostflügel ist der St. Galler Bau von 1282 noch erhalten, um ihn schließen sich ein Flügelbau und Wirtschaftsgebäude mit großen Walmdächern. An der Südspitze der Halbinsel besitzt die spätmittelalterliche, im 19. Jahrhundert umgebaute Georgskirche mit ihrer Friedhofsummauerung und den restlichen Wehrmauern am See noch das Gepräge einer Kirchenburg; auch der im Kern spätmittelalterliche Pfarrhof mit seinen Zinnengiebeln hat, wenn auch in der Erneuerung des 19. Jahrhunderts, wehrhaften Charakter bewahrt. Zwischen Schloss und Kirche sind – nicht zuletzt dank der Wertschätzung des malerischen Inselbereichs seit dem 19. Jahrhundert – das alte Schulhaus und das ehemalige Benefiziatenhaus mit den zugehörigen Gärten erhalten geblieben. Nummer=E-7-76-128-1

Baudenkmäler nach Ortsteilen

Wasserburg

|}

Bichel

|}

Hattnau

|}

Hege

|}

Hengnau

|}

Reutenen

|}

Selmnau

|}

Ehemalige Baudenkmäler

|}

Siehe auch
 Liste der Bodendenkmäler in Wasserburg (Bodensee)

Anmerkungen

Literatur

Weblinks

 In dieser [ Kartenansicht] sind Baudenkmäler ohne Koordinaten mit einem roten bzw. orangen Marker dargestellt und können in der Karte gesetzt werden. Baudenkmäler ohne Bild sind mit einem blauen bzw. roten Marker gekennzeichnet, Baudenkmäler mit Bild mit einem grünen bzw. orangen Marker.

Wasserburg Bodensee
!

Liste der Baudenkmäler in Wasserburg (Bodensee)


é uma personagem fictícia da obra japonesa One Piece de Eiichiro Oda. Inicialmente uma antagonista, ela depois convence o capitão Monkey D. Luffy a deixá-la entrar no seu bando dos Piratas do Chapéu de Palha. Uma arqueóloga assassina, suas intenções pareciam sempre ambíguas e a personagem é muito reservada até ser revelado que Robin nasceu na ilha Ohara que foi dizimada pelo Governo Mundial quando seus historiadores chegaram perto de descobrir os mistérios do Século Perdido. Somente ela sobreviveu e agora é a única pessoa no mundo que ainda consegue ler as antigas pedras chamadas Poneglyphs que contém segredos da história, um ato considerado tabu pelo Governo.

Robin é uma das personagens mais populares de One Piece. Suas atitudes e motivações mantinham o público incerto do que ela traria para a narrativa e a eventual revelação de seu passado é tida como um dos pontos altos da série. O momento em que Robin aceita seus companheiros como família durante o arco de Enies Lobby e reacende sua vontade de viver é extremamente elogiado. A jornada pessoal de Robin é apontada como uma abordagem da importância da história para construção das civilizações atuais.

Criação e concepção
Em seus planos iniciais, o autor Eiichiro Oda planejava que Robin fosse um homem com habilidades de botânica. Tais rascunhos foram descartados, entretanto, com Robin se tornando uma mulher e seus atributos de plantas sendo passados para Usopp. Uma conexão com flores foi mantida na personagem através de seus poderes. Ainda em relação às suas habilidades, Oda determinou que a maioria dos seus ataques teriam palavras em espanhol, especialmente números. Sua aparência é baseada na personagem Mia Wallace do filme Pulp Fiction, dirigido por Quentin Tarantino de quem Oda afirma ser fã. Robin é capaz de criar partes do corpo sobre qualquer superfície mas nunca criou um segundo rosto por completo, somente partes separadas como um olho ou orelha. Eiichiro Oda afirma que seria muito aterrorizante caso ela fizesse um rosto inteiro. Sobre sua etinia, o autor revelou que caso One Piece se passasse no mundo real ele imagina Robin como russa.

Na adaptação em anime, Robin foi retratada com uma cor de pele mais morena ao contrário do seu tom caucasiano do mangá. Após um salto de dois anos que acontece na narrativa, a empresa Toei Animation optou por colorir a personagem conforme o material original.

Características da personagem

Aparência
Em entrevista, Eiichiro Oda revelou que a cor primária de Nico Robin e todo seu material promocional é violeta. Diferentemente dos outros personagens principais, Robin não tem um traje inicial fixo. Apesar disso ela ficou marcada pela roupa de cowboy que vestia quando foi introduzida, consistindo em conjunto todo roxo de saia, camisa, faixa no braço esquerdo e chapéu. Seu cabelo preto ia até a altura dos ombros e era penteado com uma franja curta. Após um salto de dois anos na história, Robin retorna com cabelo longo e penteado para trás. Ela veste uma jaqueta de couro azul junto de uma grande saia rosa com bordado de plantas, além de usar óculos escuros.

Personalidade
Serena e tranquila, Robin é uma das personagens que menos tem explosões emocionais. Ela é muito paciente e sábia, quase sempre está lendo e estudando quando sua tripulação navega. Sua vida como forajida a fez ser reservada e calma até em momentos de tensão ou quando ela está ameaçando alguém. Robin costumava se manter distante e falar pouco em decorrência do trauma causado pelo genocídio de seu povo mas após passar tempo com seus novos companheiros e ser salva por eles, ela começou a se abrir mais. Além disso, o amor dos Chapéus de Palha fizeram com que ela não se enxergasse mais como uma existência que só provoca tragédias e sim como alguém digna de estar viva. Após finalmente aceitá-los ela começa a ser mais brincalhona e relaxada, o que é evidenciado por suas risadinhas.

Robin tem um lado macabro em sua personalidade e frequentemente solta comentários mórbidos e brutos, o que deixa seus companheiros horrorizados. Em outras ocasiões ela demonstra entusiasmo por coisas com temática de terror. Tais situações costumam ocorrer de forma cômica. Apesar disso, ela também uma imaginação infantil e costuma processar situações e acontecimentos bizarros como pensamentos fofos e bobos que ela disfarça mantendo uma expressão séria. Ela inclusive tem um certo orgulho que a impede de fazer parte das brincadeiras embaraçosas dos seus tripulantes.

Mantendo viva a vontade de Ohara, ela procura a verdade sobre a história do mundo o que inclui a fundação do Governo Mundial, a figura de Joy Boy, as três armas ancestrais e especialmente o Século Perdido, um período entre 800 e 900 anos atrás que não possui nenhum registro de acontecimentos. Robin acredita que tudo será revelado quando ela encontrar o Rio Poneglyph, a mensagem codificada quando alguém lê todos os trinta Poneglyphs espalhados pelo mundo. Ela não entende pessoas que não respeitam o estudo histórico e afirma que quem não respeita o passado está fadado a cometer os mesmos erros.

Poderes e habilidades
Robin comeu a Hana-Hana no Mi, uma fruta do diabo do tipo paramecia que dá ao usuário a habilidade de duplicar e fazer brotar qualquer parte do próprio corpo onde a pessoa desejar, sejam superfícies ou até mesmo em outros seres vivos. Partículas em formato de pétalas rosas aparecem quando ela ativa seus poderes. Um dos golpes-padrão de Robin é a criação de várias mãos como forma de atacar ou agarrar seus adversários, muitas vezes torcendo suas costas ou pescoço. Ela tende a cruzar seus braços em um formato de "X" antes de realizar um ataque para se concentrar, mas tal ato não é obrigatório. Robin costuma atacar com braços e pernas mas também age furtivamente criando olhos e orelhas para adquirir informações em segredo. Ela controla tão bem os poderes de sua fruta que é capaz de juntar diversos braços para criar asas, redes, e membros maiores que o tamanho normal. Após treinar dois anos com o Exército Revolucionário, Robin evoluiu seus poderes para conjurar membros gigantescos e criar clones completos de si mesma. Ela revela ser capaz de brotar uma cópia gigante da parte superior de seu corpo e ainda adicionar elementos demoníacos como asas de morcego, chifres e presas para intimidação. Ela também aprendeu golpes marciais de Karatê dos Homens-Peixe. Seu ponto fraco é que qualquer dano feito nas partes extras é sentida no corpo real de Robin. Assim como todo usuário de Akuma no Mi, Robin é amaldiçoada pelo mar e não consegue nadar. Ela se enfraquece e afunda quando é submersa em água ou frente ao mineral Kairōseki, descrito como o mar em forma sólida.

História
A primeira parte de One Piece se passa na metade dos mares da Grand Line chamada Paraíso por serem muito mais tranquilos e com mais influência da marinha. Já a segunda parte ocorre no chamado Novo Mundo onde vivem os piratas mais fortes de todos.

Paraíso
Robin nasceu na ilha Ohara, famosa por seus historiadores dos quais sua mãe Nico Olvia fazia parte. Olvia deixou Robin aos dois anos para pesquisar sobre a história do mundo e desvendar os mistérios escondidos do Século Perdido. Crescendo com seus tios abusivos, Robin encontrava conforto com o professor Clover e outros acadêmicos que também pesquisavam o Século Perdido e as pedras Poneglyphs, ato proibido pelo Governo Mundial. Certo dia ela conhece o gigante Jaguar D. Saul, um vice-almirante fugitivo da marinha que veio avisar Ohara da eventual chegada de navios de guerra que destruiriam a ilha agora que seus estudiosos estavam alcançando a verdade sobre o mundo. Robin brevemente se reencontra com sua mãe, que estava de volta à ilha para tentar impedir o golpe, mas é levada embora por Saul até ele ser morto pelo vice-almirante Kuzan. Conforme Ohara é bombardeada, Kuzan permite que a pequena Robin fuja em uma jangada com o aviso de que vai continuar observando-a. Ela viveu os próximos vinte anos como fugitiva do governo. Várias mentiras foram espalhadas a seu respeito e assim Robin se tornou conhecida como um demônio enquanto o massacre de Ohara foi publicamente relatado como um ato de heroismo para impedir que os pesquisadores locais encontrassem armas ancestrais que ameaçariam o mundo.

Continuando a missão de seus falecidos companheiros, Robin cresceu trabalhando no submundo para encontrar mais Poneglyphs. Ela é introduzida com o codinome Miss All Sunday, parceira de Sir Crocodile e sua organizão criminosa Baroque Works que visavam tomar o reino de Alabasta. Ela antagoniza os Piratas do Chapéu de Palha que ofereceram ajuda à princesa Vivi mas secretamente buscava um Poneglyph escondido em Alabasta. Quando tal Poneglyph revela informações sobre a arma Pluton e não do Século Perdido, Robin se volta contra Crocodile mas é gravemente ferida. Cansada e sem esperanças, ela desiste de viver mas é salva pelo capitão Monkey D. Luffy e decide navegar com os Chapéus de Palha. Juntos eles seguem viagem procurando pelo tesouro One Piece e passam por lugares como Skypiea, uma ilha do céu onde Robin encontra outro Poneglyph contendo inscrições a cerca da arma Poseidon. Durante as viagens, Kuzan aparece para ver Robin e isso resulta numa briga entre o bando e o atual almirante. Todos são derrotados por Kuzan e Robin começa a se sentir um peso para seus companheiros. Esses sentimentos crescem até que na cidade Water 7 ela decide se entregar aos assassinos do governo, o grupo CP9, como oferenda para proteger os Chapéus de Palha. Ela é levada até o centro judiciário Enies Lobby porém seguida por seus novos amigos, que oficialmente declaram guerra contra o Governo Mundial. Se sentindo amada após anos, Robin se volta contra o oficial Spandam enquanto seu bando enfrenta o restante da CP9. Após ser libertada por Usopp e Franky, ela mesma derrota Spandam e todos fogem para continuar sua aventura.

Depois de passarem pelo navio fantasma Thriller Bark, o bando chega no arquipélago Sabaody onde são surpreendidos pelo almirante Kizaru e depois separados ao redor do mundo pelo pirata aliado ao governo Bartholomew Kuma. O destino de Robin foi Tequila Wolf, uma ponte colossal construída por escravos sobe mandado dos nobres mundiais. Robin ajuda os escravos a se rebelarem e logo se encontra com o Exército Revolucionário. Através do jornal ela descobre que Luffy perdeu seu irmão Ace enquanto os Chapéus de Palha estavam separados e agora ordena que o grupo passe os próximos dois anos treinando para ficarem mais fortes. Robin decide permanecer com os revolucionários e logo se aproxima do líder Monkey D. Dragon.

Novo Mundo
Os Chapéus de Palha se reencontram após dois anos e zarpam para a submarina Ilha dos Homens-Peixes onde as explorações de Robin a levam até um Poneglyph que citava uma figura do Século Perdido chamada Joy Boy. Ela também descobre que a princesa sereia Shirahoshi é a atual encarnação da arma Poseidon. Seguindo rumo para Punk Hazard, Luffy forma uma aliança com Trafalgar Law para derrubar um dos imperadores do mar, Kaidou, mas antes eles vão até Dressrosa enfrentar Donquixote Doflamingo, um capanga de Kaidou. Conforme o grupo se envolve nos conflitos locais, Robin assume um papel de suporte nas lutas contra a família Donquixote e depois se dedica a proteger a princesa Rebecca. A viagem segue para Zou, lar da tribo Mink de animais humanóides que guardavam um Road Poneglyph, uma variação de cor vermelha cuja leitura mostra a Robin parte das coordenadas para alcançar a última ilha, Laugh Tale. Conforme Sanji é sequestrado pela imperadora Big Mom, Luffy separa sua tripulação em um grupo de resgate e outro que deve seguir com Law para o país de Wano onde eles enfrentariam Kaidou.

Robin é uma das que vai para Wano e lá ela se disfarça de uma gueixa com o nome Orobi para se aproximar do shogun Orochi, parceiro de Kaidou, e assim adquirir informações para sua aliança. Quando seu disfarce é descoberto pelos guardas inimigos, ela se reagrupa com seus companheiros até que é chegada a noite da investida. No confronto entre as forças aliadas e os Piratas Fera de Kaidou, Robin derrota a oponente Black Maria mas se vê em perigo ao descobrir que agentes governamentais da CP0 também estavam em Wano para caçá-la. Ela felizmente consegue despistá-los com a ajuda de Brook e, após a vitória dos Chapéus de Palha, encontra outro Road Poneglyph que confirmava a presença de Pluton no subsolo de Wano.

Aparições em outras mídias
Apesar da sua introdução tardia em relação a outros personagens principais, Robin recebe muito destaque em outras mídias de One Piece. Ela faz uma pequena aparição no segundo filme da série mas só se torna uma personagem regular a partir do quarto. Também está presente em inúmeros jogos da franquia, usualmente como personagem jogável. No título One Piece: Super Grand Battle! X para Nintendo 3DS, uma parceria com a Nintendo garantiu uma roupa especial de Samus Aran para Robin. Robin estrela o segundo capítulo da light novel One Piece novel HEROINES, publicada na revista One Piece Magazine e focada nas personagens femininas do mangá. Entitulado "episode: ROBIN - Unscramble egg of the archeologists", o capítulo mostra Robin e o exército revolucionário preparando uma receita que é o único registro restante de um reino que foi destruído.

Fora da adaptação em anime, muitos especiais de TV japoneses apresentam Robin ao lado de seus companheiros. Em Dream 9 que é em conjunto com Dragon Ball e Toriko, Robin é um dos que participa de uma corrida para ganhar uma carne rara. No curta , Robin e os Chapéus de Palha enfrentam os Piratas de Arlong enquanto Luffy e o Astro Boy ajudam Goku a lutar contra Freeza. Ela retorna na sequência  onde Enel ataca a sede da Fuji TV. Quando a seção esférica do prédio cai, Robin aparece para segurá-la junto de Zoro e Sanji.

No mangá Cross Epoch, de Akira Toriyama, os personagens de One Piece se encontram aos de Dragon Ball. Robin é reimaginada como uma pirata espacial sobe comando de Vegeta. Ela aparece no video-game Jump Super Stars, lançado pra Nintendo DS, como uma personagem jogável em combate. Na sequência chamada Jump Ultimate Stars, lançado pro mesmo console, a personagem retorna.

Ao longo dos anos, Robin foi mencionada em músicas e recebeu as suas próprias. "My Real Life" apresenta ela contemplando seu passado enquanto canta sobre encontrar o Rio Poneglyph. Já a canção "A Thousand Dreamers" mostra os Chapéus de Palha cantando enquanto viajam pelo Thousand Sunny após dois anos separados. A tripulação ainda é destaque na música "A-ra-shi: Reborn" da boy band japonesa Arashi. No clipe oficial, a banda e os Chapéus de Palha se aventuram juntos e depois se apresentam em um palco.

Recepção

Popularidade e crítica
Em sua introdução como vilã, Nico Robin já tinha uma ligeira popularidade e se colocou em décimo primeiro lugar nas pesquisas oficiais do mangá com o público japonês. Sua crescente participação e desenvolvimento fizeram com que ela atingisse quinta e sétima colocação em pesquisas posteriores. Contudo, ela caiu para décimo primeiro e décimo segundo nas últimas duas pesquisas por conta de sua participação diminuída no Novo Mundo. Mesma assim ela atingiu o sexto lugar na votação com público mundial e esteve no Top 10 de todos os continentes. Em 2013 o portal e loja virtual Tokyo Otaku Mode realizou uma enquente com 100 países perguntando quais personagens de anime e mangá os fãs gostariam de namorar; Robin ranqueou em segundo lugar na lista feminina. Em outra pesquisa feita com clientes da empresa telefônica NTT, ela foi escolhida a sexta personagem feminina de cabelo preto mais querida dos animes. A atriz Jamie Lee Curtis se mostrou fã da personagem e gostaria de interpretá-la na adaptação da Netflix, mas admite que é improvável por conta de sua idade.

A história de Robin é um dos pontos mais elogiados da série, descrito como forte e comovente. Os arcos de Water 7 e Enies Lobby estão dentre os mais bem avaliados pela crítica e parte do sucesso de ambos é creditada a participação da personagem. O episódio 278 do anime, em que Robin confia em sua tripulação e confessa pela primeira vez quer viver com eles, é tido como um dos melhores e favoritos dos fãs.

Impacto cultural
Desde sua introdução, Robin se tornou uma grande inspiração para cosplay, especialmente por vestir tantas roupas diferentes ao longo do mangá e anime. Ela já foi desenhado por Haruto Umezawa, autor de Hareluya II Bøy e Bremen, em seu estilo próprio de arte durante uma comemoração de One Piece. A empresa japonesa PLACOLE WEDDING, organizadora de casamentos, lançou um design de vestido de noiva inspirado em Robin. Ela foi retratada em um vestido roxo com bordados florais e um buquê com anêmonas, flor que representa "verdade". Robin já se mostrou assunto de discussões e análises acadêmicas. Na monografia "O Fenômeno Midiático One Piece: Uma Análise do Feminino Através das Personagens Nami e Nico Robin no Anime", a doutora e mestre Francieli Fantoni pela Universidade Federal de Santa Maria debate quatro personalidades de Robin (vilã, donzela, sedutora e heroína) enquanto conclui que ela representa a mulher que, apesar de ainda frági, está migrando para uma maior liberdade. A autora ainda traça comparações da história de Robin com elementos do mundo real como escravidão e a bomba atômica.

Uma estátua de bronze de Nico Robin foi erguida na Universidade Tokai na vila Minamiaso em Aso como parte de uma iniciativa em homenagem ao criador da obra, Eiichiro Oda, que doou uma quantidade considerável de dinheiro à sua terra natal após a devastação do terremoto de 2011. A personagem aparece anualmente no parque Universal Studios Japan para o espetáculo One Piece Premier Show onde atores se vestem a caráter. Ela e outros personagens da série também marcaram presença nas diversas atrações do parque temático Tokyo One Piece Tower até o fechamento do parque em 2020 devido à pandemia de COVID-19. Robin ainda foi interpretada por Emiya Ichikawa na peça de teatro kabuki "Super Kabuki II: One Piece" lançada em 2015. Uma versão estudantil de Robin aparece nos comerciais centrados em Zoro, Nami e Vivi da campanha "Hungry Days" feita pela Nissin para promover seu macarrão instantâneo.

Referências

Personagens de One Piece
Personagens femininos de anime e mangá
Arqueólogos fictícios
Piratas fictícios
Assassinos fictícios
Órfãos fictícios
Exploradores fictícios
Personagens que podem se multiplicar

Nico Robin


Agnes Strickland (19 de agosto de 1796-8 de julio de 1874) fue una historiadora y poeta inglesa.

Biografía
Hija de Thomas Strickland de Reydon Hall, Suffolk, Agnes fue educada por su padre, y comenzó su carrera literaria con un poema, Worcester Field (Campo de Worcester), luego le siguió The Seven Ages of Woman (Las Siete Edades de la Mujer) y Demetrius. Abandonando la poesía, produjo, entre otros trabajos,, Historical Tales of Illustrious British Children (1833), The Pilgrims of Walsingham (1835), Tales and Stories from History (1836). Sin embargo sus obras principales fueron Lives of the Queens of England from the Norman Conquest, and Lives of the Queens of Scotland, and English Princesses, etc.. (8 vols., 1850–1859), Lives of the Bachelor Kings of England (1861), y Letters of Mary Queen of Scots, en las cuales fue asistida por su hermana Elisabeth. Las investigaciones de Strickland fueron serias y minuciosas, y sus trabajos constituyen una fuente todavía muy útil, sin embargo no ha ejercido la objetividad a la que aspiran los historiadores modernos. La mayoría de las investigaciones históricas y de los escritos de las hermanas Strickland realmente fueron realizadas por Elisabeth. Sin embargo, Elisabeth evitó toda la publicidad y Agnes se presentó como la autora.

Otras dos hermanas de Agnes también fueron escritoras, Susanna Moodie y Catharine Parr Traill, quienes son conocidas por sus trabajos sobre los pioneros del antiguo Canadá, donde emigraron sus maridos en 1832.

Obras

Biografías
 Lives of the Queens of England. 12 vols., 1840–1848
 The Letters of Mary Queen of Scots. 1842-1843
 Lives of the Queens of Scotland and English Princesses Connected with the Regal Succession of Great Britain. 8 Vols., 1851–1859
 Lives of the Bachelor Kings of England. 1861
 The Lives of the Seven Bishops Committed to the Tower in 1688. Enriched and Illustrated with Personal Letters, Now First Published, from the Bodleian Library. 1866
 Lives of the Tudor Princesses, Including Lady Jane Gray and Her Sisters. 1868
 Lives of the Last Four Princesses of the Royal House of Stuart. 1872

Libros para niños
 The Moss-House: In Which Many of the Works of Nature Are Rendered a Source of Amusement to Children. 1822
 The Tell-Tell. 1823
 The Aviary; Or, An Agreeable Visit. Intended for Children. 1824
 The Use of Sight: Or, I Wish I Were Julia : Intended for the Amusement and Instruction of Children. 1824
 The Little Tradesman, or, A Peep into English Industry. 1824
 The Young Emigrant. 1826
 The Rival Crusoes, or, The Shipwreck: Also A Voyage to Norway; and The Fisherman's Cottage : Founded on Facts. 1826
 The Juvenile Forget Me Not; Or, Cabinet of Entertainment and Instruction. 1827
 Historic Tales of Illustrious British Children. 1833
 Tales of the School Room. 1835
 Tales and Stories From History. 1836
 Alda, the British Captive. 1841

Referencias

 "Stickland, Agnes." British Authors of the Nineteenth Century H. W. Wilson Company, New York, 1936.
 WorldCat.org Accessed June 29, 2007
 "Strickland, Agnes". Dictionary of National Biography. Londres: Smith, Elder & Co. 1885–1900.

Atribución
Este artículo incorpora texto traducido de una publicación en dominio público de la entrada "Strickland, Agnes" en: Cousin, John William (1910). A Short Biographical Dictionary of English Literature. Londres, J. M. Dent & Sons; New York, E. P. Dutton.

Enlaces externos

 Lives of the Queens of England, Vol. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16

Escritores de Londres
Historiadores de Inglaterra del siglo XIX
Escritores de Inglaterra del siglo XIX
Escritoras de Inglaterra
Escritores de literatura infantil de Inglaterra
Biógrafos del Reino Unido del siglo XIX
Poetas de Inglaterra del siglo XIX
Mujeres de la época georgiana
Mujeres de la época victoriana
Inglesas del siglo XIX
Poetisas de Inglaterra
Nacidos en Londres
Historiadoras del Reino Unido

Agnes Strickland


Die Liste der denkmalgeschützten Objekte in Prašice enthält die vier nach slowakischen Denkmalschutzvorschriften geschützten Objekte in der Gemeinde Prašice im Okres Topoľčany.

Denkmäler

Legende

Einzelnachweise

!
Prasice


El coludito copetón (en Argentina, Paraguay y Uruguay) o tijeral copetón (Leptasthenura platensis), es una especie de ave paseriforme de la familia Furnariidae perteneciente al género Leptasthenura. Es nativa del centro sur de América del Sur.

Distribución y hábitat

Se distribuye por el norte y centro de Argentina (desde Salta, Formosa y Corrientes hacia el sur hasta el norte de Chubut), extremo suroeste de Río Grande do Sul, en Brasil y Uruguay; registrado también en el sur de Paraguay.

Esta especie es considerada bastante común en sus hábitats naturales: los bosques ralos, inclusive del monte y matorrales adyacentes, por debajo de los 1000 m de altitud. Prefiere las estepas arbustivas y matorrales en que predomina el espinillo (Acacia caven); también entre las cina cinas (Parkinsonia aculeata) y los caldenes (Prosopis caldenia) y en bosques en galería.

Descripción
Mide 16 cm de longitud. Su plumaje es gris uniforme con tintes canela y en el vientre con matices ocráceos.<ref name="AP"> Coludito copetón Leptasthenura platensis ; AvesPampa</ref> Alas con tintes canela, negro y rojizo rufo y la cola larga y deshilachada con las rectrices exteriores con bordes canela claro. Lista superciliar blanca. Recuerda a Leptasthenura aegithaloides pero exhibe una característica y alta cresta, es completamente pecoso (y no puramente blanco en el medio) en la garganta y los bordes de las rectrices exteriores no son blanquecinos.Rabudinho; WikiAves.

 Comportamiento
Es más arborícola y menos frecuente en situaciones semiabiertas y arbustivas.

 Alimentación
Se alimenta principalmente de insectos, que busca entre las ramas del los árboles.

 Reproducción
Su nido es como una taza grande y desprolija que en situaciones naturales es colocada en la cavidad de árboles o nidos de carpinteros. Sin embargo, esta especie se volvió adepta a usar nidos antiguos de otros furnáridos como nido principal. Favorece especialmente nidos viejos de hornero (Furnarius rufus) y también de pijuí frentigrís (Synallaxis frontalis), de curutié blanco (Cranioleuca pyrrhophia), de espinero de pecho manchado (Phacellodomus striaticollis)], de leñatero (Anumbius annumbi), de crestudo (Coryphistera alaudina) y otros. Ver estas pequeñas aves encima y defendiendo grandes nidos de ramitas o de hornos del hornero, puede ser confuso en campo hasta que se entiende que este coludito está meramente reciclando nidos de otras especies. Frecuentemente hace uso de plumas de aves mayores para la entrada del nido y para forrarlo internamente.  La hembra pone hasta cuatro huevos blancos; el período de incubación es de 14 a 15 días.

 Sistemática
 Descripción original
La especie L. platensis fue descrita por primera vez por el naturalista alemán Ludwig Reichenbach en 1853 bajo el mismo nombre científico; la localidad tipo es: «Río de la Plata, Argentina».

 Etimología
El nombre genérico femenino «Leptasthenura» se compone de las palabras del griego «leptos»: fino, «asthenēs»: débil, y «oura»: cola, significando «de cola fina y débil»; y el nombre de la especie «platensis», se refiere a la localidad tipo, el río de la Plata.

 Taxonomía
Los estudios genéticos demuestran que la presente es pariente cercana a Leptasthenura striolata, y que el par formado por ambas es hermano de L. setaria''. Es monotípica.

Referencias

Enlaces externos

 Videos, fotos y sonidos de Leptasthenura platensis en eBird.
 Fotos y sonidos de Leptasthenura platensis en Wikiaves.
 Sonidos y mapa de distribución de Leptasthenura platensis en xeno-canto.

platensis
Aves de América del Sur
Animales descritos en 1853
Taxones descritos por Ludwig Reichenbach

Leptasthenura platensis


සූවිසු බුදුවරු හා බෝධින් වහන්සෙලා

 දිපංකර බුදුහිමි		  	නෙරළු
 කොණ්ඩඤ්ඤ බුදුහිමි 	  	සල්කළන
 මංගල බුදුහිමි 		        නා
 සුමන බුදුහිමි		        නා
 රේවත බුදුහිමි	       		නා
 සෝභිත බුදුහිමි			නා
 අනෝමදස්සී බුදුහිමි		කුඹුක්
 පදුම බුදුහිමි				මුරුත
 නාරද බුදුහිමි		        	මුරුත
 පදුමුත්තර බුදුහිමි			සලල
 සුමේධ බුදුහිමි			බක් මී
 සුජාත බුදුහිමි 		        උණ
 පියදස්සී බුදුහිමි 			කුඹුක්
 අත්ථදස්සී බුදුහිමි 			සපු
 ධම්මදස්සී බුදුහිමි 			රත්කරව්
 සිද්ධත්ථ බුදුහිමි			කිණිහිරිය
 තිස්ස බුදුහිමි		        	පියා
 ඵුස්ස බුදුහිමි		       		ඇඹුල
 විපස්සී බුදුහිමි 			පළොල්
 සිඛි බුදුහිමි				ඇටඹ
 වෙස්සභූ බුදුහිමි			සල්
 කකුසද බුදුහිමි			මහාරි
 කොණාගම බුදුහිමි		දිඹුල්
 කාශ්‍යප  බුදුහිමි			නුග

බුදුවරු

සූවිසි බුදුවරු


An Kyllinga elata in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Ernst Gottlieb von Steudel. An Kyllinga elata in nahilalakip ha genus nga Kyllinga, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Kyllinga

Kyllinga elata


Humli fue un rey de los hunos que aparece en la saga Hervarar y el poema épico Hlöðskviða. Enemistado con los godos de Heidrek, fue derrotado por el rey godo y su hija Sifka (Sifeca) capturada y convertida en esclava. Heidrek violó a la princesa de los hunos y concibió un hijo llamado Hlöd, luego devolvió a la princesa y a su hijo al rey Humli.

Humli educó a Hlöd como guerrero y desde su tierna infancia recibió armas y caballos como era costumbre entre los hunos. A la muerte de Heidrek y tras la proclamación de su hijo legítimo Angantyr como rey de los godos, Humli animó a Hlöd a desplazarse hasta Arheimar y reclamar su parte de herencia, pero aunque Angantyr estaba dispuesto a ceder una tercera parte de los derechos legítimos, Hlöd regresó a la tierra de los hunos insultado por el rey gauta Gizur que estaba de visita para rendir honores al difunto rey, llamando a Hlöd bastardo e hijo de esclava, convenciendo a Angantyr para que no le diera nada.

Humli levantó en armas a su pueblo por segunda vez, organizando una horda de más de 300.000 guerreros y los envió a la batalla. En la guerra que duró ocho días murió la skjaldmö Hervör, hermana de Hlöd y Angantyr. Tras esos ocho días, los godos lograron romper las líneas de los hunos y observaban a Angantyr cabalgando y arrasando a muerte con su espada mágica Tyrfing, tanto hombres como caballos. Finalmente, Angantyr y Hlöd se enfrentaron y el príncipe de los hunos murió, así también Humli perdió la vida.

Véase también
 Humblus

Bibliografía
The Battle of the Goths and the Huns. Christopher Tolkien, en Saga-Book (University College, London) 14, parte 3 (1955-6), pp. [141]-63.

Enlaces externos
Hlöðskviða Trad. al inglés en Northvegr.org
"El canto de Hloth y Angantyr" o "La batalla de los hunos" (en inglés)

Personajes de la mitología nórdica
Hunos

Humli


South Pass (elevation  and ) is a route across the Continental Divide, in the Rocky Mountains in southwestern Wyoming. It lies in a broad high region,  wide, between the nearly  Wind River Range to the north and the over  Oregon Buttes and arid, saline near-impassable Great Divide Basin to the south.  The Pass lies in southwestern Fremont County, approximately  SSW of Lander.

Though it approaches a mile and a half high, South Pass is the lowest point on the Continental Divide between the Central and Southern Rocky Mountains. The passes furnish a natural crossing point of the Rockies. The historic pass became the route for emigrants on the Oregon, California, and Mormon trails to the West during the 19th century. It was designated as a U.S. National Historic Landmark on January 20, 1961.

History
Though well known to Native Americans, South Pass was first traversed in 1812 by European American explorers who were seeking a safer way to return from the West Coast than they had taken to it.  As a natural crossing point of the Rockies its pioneering was a significant achievement in the westward expansion of the United States. Because the Lewis and Clark Expedition of 1803-1806 was searching for a water route across the Continental Divide it did not learn of South Pass from local peoples. Instead, the expedition followed a northerly route up the Missouri River, crossing the Rockies over difficult passes in the Bitterroot Range between present-day Montana and Idaho.

The first recorded crossing was made on October 22, 1812 by Robert Stuart, and six companions from the Pacific Fur Company of John Jacob Astor. They were trying to avoid Crow warriors further north, on their return to St. Louis, Missouri from Astoria, Oregon. A Shoshone had told Stuart of "...a shorter trace to the South than that by which Mr. Hunt had traversed the R. Mountains..." In 1856 Ramsay Crooks, one of the party, wrote a letter describing their journey:

Stuart's "Travel Memorandum" was left with President James Madison, but the War of 1812 preempted western exploration. A translation of his journal was published in an 1821 French journal, but South Pass would have to be rediscovered by later explorers from information provided by Crow Indians.

In 1823 William Henry Ashley's Rocky Mountain Fur Company led to the rediscovery of the pass.  Jedediah Smith's party, part of Ashley's Hundred, made the first crossing traveling east to west in Feb. 1824.  Ashley subsequently established the first Rocky Mountain Rendezvous in 1825.  Ashley sold out to Smith, William Sublette, and David Jackson in 1826, becoming their supplier.

In 1832 Captain Benjamin Bonneville, aided by Michel Cerre and Joseph R. Walker, blazed a wagon road across the pass.  Their caravan of 20 wagons, in place of the usual pack-train, supplied the fur trappers from Fort Bonneville, which they established near the Green River.

In 1834, Nathaniel Jarvis Wyeth led the first Methodist missionaries Jason Lee, Daniel Lee, and Cyrus Shepard across the pass.  They were accompanied by the naturalist John Kirk Townsend, who documented this first use of the Oregon-California Trail, avoiding the Lander Cutoff used by the fur traders.  Wyeth then established Fort Hall on the Snake River and the Lees settled the Willamette Valley.  Robert "Doc" Newell's first child was born at South Pass in June 1835.  Also in 1835, Thomas Fitzpatrick led Protestant missionaries Samuel Parker and Dr. Marcus Whitman across the pass.  In 1836, Fitzpatrick guided the "First White Women to Cross This Pass", Narcissa Whitman and Eliza Hart Spalding, along with and their husbands, plus Miles Goodyear and William Gray. By 1838, four additional American missionary women had crossed the pass, Myra Fairbanks Eells, Mary Richardson Walker, Mary Augusta Dix Gray and Sarah Gilbert White Smith.

The first family of emigrants, the Walkers, crossed the pass in 1840 with the intention of settling in Oregon.  Joel Pickens Walker, and his wife Mary Young Walker, made the journey with their four children.  In 1841, Fitzpatrick led the Bartleson-Bidwell Party across the pass, the first wagon train.

In 1842, John C. Fremont led a United States Army Corps of Topographical Engineers expedition to survey South Pass.  Reaching the pass on 8 Aug. 1842, Fremont wrote, "The ascent had been so gradual, that, with all the intimate knowledge possessed by Carson, who had made the country his home for seventeen years, we were obliged to watch very closely to find the place at which we had reached the culminating point."  In his 1843 expedition, Fremont was able to determine the elevation of the pass at 7,490 feet above sea level. He wrote, "...it may be assumed to be about half-way between the Mississippi and the Pacific ocean, on the common traveling route...the emigrant road to Oregon."

Stephen W. Kearny led the first military expedition to South Pass in 1845.  By 1848, 18,487 Americans had crossed the pass, and over 300,000 by 1860.

Gold had been discovered in the gulches near the pass as early as 1842. However, it was not until 1867, when an ore sample was transported to Salt Lake City, that an influx of miners descended into the region. The gold rush led to the establishment of booming mining communities, such as South Pass City and Atlantic City. The placer gold in the streams was exhausted quickly, however, and by 1870 the miners began leaving the region. In 1884, Emile Granier, a French mining engineer, established a hydraulic mining operation that allowed gold mining to continue. Gold mining was revived in nearby Rock Creek in the 1930s. Additionally, from 1962 through 1983, a U.S. Steel iron ore mine operated in Atlantic City, and the company's Atlantic City Mine Railroad crossed South Pass.

After passage of the Pacific Telegraph Act of 1860, South Pass Station was established in 1861, at Last Crossing on the Sweetwater River.
South Pass was designated a National Historic Landmark in 1961.

Wyoming Highway 28 traverses the modern pass, roughly following the route of the Oregon Trail. Wagon ruts are still clearly visible at numerous sites within a few miles of the highway.

Topography
The pass is a broad open saddle with prairie and sagebrush, allowing a broad and nearly level route between the Atlantic and Pacific watersheds. The Sweetwater River flows past the east side of the pass, and Pacific Creek rises on the west side. Historic South Pass is the lower of the two passes (elevation ), and was the easy crossing point used by emigrants. Wyoming Highway 28 crosses the Continental Divide  to the northwest at elevation , and its crossing is also named South Pass. The Lander Cutoff Route crosses the Continental Divide at the far northwest end of the broad South Pass region, about  to the northwest of the South Passes, at an elevation of .

See also
 Great Migration of 1843
 Mormon Emigration
 Overland Trail
 Continental Divide of the Americas
 List of passes of the Rocky Mountains
 South Pass City, Wyoming
 South Pass greenstone belt

References

External links

 History and virtual tour of South pass
 "Ramsay Crooks 1856 letter", XMission.com
 South Pass National Historic Landmark , Wyoming State Historic Preservation Office

California Trail
Landforms of Fremont County, Wyoming
Great Divide of North America
Mormon Trail
Mountain passes of Wyoming
National Historic Landmarks in Wyoming
Oregon Trail
Pony Express
Transportation in Fremont County, Wyoming
Natural features on the National Register of Historic Places in Wyoming
National Register of Historic Places in Fremont County, Wyoming
Road transportation infrastructure on the National Register of Historic Places

South Pass (Wyoming)


Sfatul Popular a fost o autoritate publică locală, electivă, deliberativă și executivă, care a funcționat la nivelul comunelor, plășilor și județelor, ca organe locale ale puterii de stat, în perioada 1950-1968. El a înlocuit Comitetul Provizoriu local, care a funcționat în perioada 1948-1950, în baza Legii consiliilor populare, nr. 17/1949.

Sfatul Popular își desfășura activitatea în sesiuni și avea ca sarcină realizarea tuturor dispozițiilor și ordinelor primite de la forurile superioare în toate domeniile de activitate și pentru unitățile subordonate. Atribuțiile de competență exclusivă ale sale erau aprobarea proiectului de buget și a planului de stat, înființarea de întreprinderi și instituții, aprobarea regulamentelor unităților aflate în subordine, precum și stabilirea taxelor și impozitelor din raza de competență. Sfatul Popular trebuia convocat în sesiuni ordinare odată pe lună și în sesiuni extraordinare ori de câte ori era nevoie, la inițiativa Comitetului Executiv, a majorității Sfatului Popular sau la cererea organelor superioare. În timpul sesiunilor, Sfatul Popular își alegeau un președinte și un secretar, pentru conducerea ședințelor acestuia. În activitatea sa, Sfatul Popular se sprijineau pe Comisiuni Permanente și Comitete de Cetățeni, a căror organizare și funcționare era reglementată separat, prin regulamente.

Dintre membrii Sfatului Popular se alegea Comitetul Executiv, care era organul de execuție, compus dintr-un: președinte, 1-3 vicepreședinți, un secretar și membri (în funcție de mărimea unității teritorial-administrative). Principalele atribuții ale Comitetului executiv erau: pregătirea proiectului de plan și buget, întocmirea proiectelor de regulament în cadrul competenței, încheierea de contracte și obligațiuni, numirea și mutarea și aplicarea de pedepse disciplinare personalului propriu, convocarea Sfatului popular și elaborarea ordinii de zi a sesiunilor acestuia. Comitetul Executiv prelua o parte din atribuțiile Sfatului popular în intervalul dintre sesiunile acestuia.

Note

Vezi și
Consiliu local
Administrație publică

Sfat Popular


7624 Gluck este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
7624 Gluck este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul Palomar de Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveld și Tom Gehrels. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 3,05 ua, o excentricitate de 0,11 și o înclinație de 9,1° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 7001-8000
 Centura de asteroizi

Referințe

Asteroizi cu nume de oameni
Obiecte astronomice descoperite în 1971
Centura de asteroizi

7624 Gluck


Johann Ulrich von Wallich (* 1624 in Weimar; † 23. Mai 1673 in Stade), auch Johan Ulrik Wallich, war ein thüringischer Jurist in schwedischen Diensten. Als Königlich Schwedischer Sekretär und als Justizrat zu Stade nahm er an diplomatischen Missionen teil.

Biografie

Es ist wenig bekannt über die Herkunft von Johann Ulrich von Wallich. Er wurde am 3. August 1624 in Weimar getauft. Weimar war damals die Residenzstadt des Herzogtums Sachsen-Weimar. Dessen Herzöge engagierten sich im Dreißigjährigen Krieg auf protestantischer Seite, so dass Sachsen mit der Hegemonialmacht Schweden vernetzt war. So kam denn Wallich irgendwann nach Schweden.

Ab 1651 war er Königlich Schwedischer Sekretär in Stade. Die Stadt war das Verwaltungszentrum des schwedischen Territoriums Bremen-Verden und Wallich gehörte zum Stab des Generalgouverneurs Hans Christoph von Königsmarck. In Stade blieb er, von einigen Reisen abgesehen, bis zu seinem Tod.

In seiner Eigenschaft als Sekretär begleitete er 1657/58 den schwedischen Gesandten Gotthard Wellink auf eine diplomatische Reise nach Konstantinopel. Später schrieb er ein Buch über die bei dieser Mission gewonnenen Eindrücke zum Islam. Nach seiner Rückkehr aus der Türkei kam es im Mai 1659 zu einem verheerenden Stadtbrand in Stade, bei dem er seine wertvolle Bibliothek verlor. Im selben Jahr noch veröffentlichte er ein Buch über diese Katastrophe.

Als im Februar 1660 der schwedische König und Herzog von Bremen-Verden Karl X. Gustav starb, hielt sich Wallich gerade in Stockholm auf. Er wurde von der Übergangsregierung sogleich damit beauftragt der Stader Regierung erste vorübergehende Informationen zu überbringen. 1661 wurde Wallich als Mitglied in die Fruchtbringende Gesellschaft aufgenommen und am 1. September in den schwedischen Adelsstand erhoben. 1662 begleitete er als oberster Kanzleibeamter den schwedischen Gesandten Per Sparre nach Regensburg und Wien. 1663 wurde Wallich zum 5. Justizrat bestellt. Dieses Amt behielt bis zu seinem Tod. Am 7. Juli 1663 heiratete er Catharina Oelgard Wyneken. An anderer Stelle wird berichtet, dass seine Frau Catharina Oelgarten von Weinnichen hieß und die Hochzeit am 20. Mai stattfand. 1670 wurde er zum Konsistorialrat ernannt.

Wallich starb am 23. Mai 1673 in Stade. Seine Beisetzung fand am 19. Juni statt.

Werke

Einzelnachweise

Weblinks

Mitglied der Fruchtbringenden Gesellschaft
Geboren 1624
Gestorben 1673
Mann

Johann Ulrich von Wallich


Helle Sørensen  (* 22. Mai 1963 in Ringsted) ist eine ehemalige dänische Radrennfahrerin, die auf Straße und Bahn aktiv war.

Zwischen 1981 und 1999 errang Helle Sørensen neun nationale Titel: Im Straßenrennen, im Einzelzeitfahren und in der Einerverfolgung. 1984 startete sie bei den Olympischen Spielen in Los Angeles und belegte im Straßenrennen Rang sieben.

Weblinks

Teilnehmer der Olympischen Sommerspiele 1984
Radsportler (Dänemark)
Dänischer Meister (Radsport)
Olympiateilnehmer (Dänemark)
Däne
Geboren 1963
Frau

Helle Sørensen


La Malinche, einnig kölluð Malintzin, Malinalli, Marina eða doña Marina (fædd í kringum 1500 og látin í kringum 1529) var amerísk frumbyggjakona af þjóðerni Nahúa. Hún starfaði sem túlkur og ráðgjafi Hernáns Cortés við upphaf landvinninga Spánverja gegn Astekaveldinu. Hún varð jafnframt ástkona Cortésar og eignaðist með honum son, Martín Cortés.

Upphaflegt nafn hennar var Malinalli. Spánverjar gáfu henni nafnið Doña Marina þegar hún tók kaþólska skírn. Nafn hennar útfærðist sem Malintzin á nahúatl, með asteska viðskeytinu -tzin. Þessi orðmynd þýddist á spænsku sem La Malinche.

Æviágrip
Talið er að La Malinche hafi verið af hátt settum ættum úr menningarsamfélagi Mexíka. Faðir hennar var landstjóri í Painala (héraði í suðausturhluta Astekaveldisins). Talið er að hún hafi verið seld eða gefin í þrældóm til Maja þegar hún var ung stúlka og þess vegna hafi hún lært bæði móðurmál sitt, nahúatl, og tungumál maja.

Höfðingjar Maja í Tabasco gáfu spænska landvinningamanninum Hernán Cortés La Malinche þann 15. mars 1519 ásamt nítján öðrum konum, gullstykkjum og efnum. Cortés gaf henni nafnið Marina og gaf hana síðan einum af kapteinum sínum, Alonso Hernández Puertocarrero.

Eftir að Cortés komst að því að Malintzin talaði nahúatl fékk hann hana til að túlka úr nahúatl í majamál og fékk Jerónimo de Aguilar, sem hafði verið strandaglópur á eynni Cozumel, til að túlka á milli Spánverja og Asteka. Malintzin var síðan fljót að læra sjálf spænsku. Auk þess að vera túlkur fyrir Cortés varð hún ráðgjafi hans um það hvernig væri rétt að koma fram við frumbyggjana. Talið er að milliganga hennar hafi skipt sköpum við þróun mála í samskiptum Cortés við Asteka´og í því að Cortés náði friðarsamkomulagi við Montesúma, keisara Astekaveldisins. Eftir að Cortés sigraði Astekaveldið fylgdi La Malinche honum jafnframt til Hondúras.

La Malinche og Cortés eignuðust son, Martin, sem var lagalega viðurkenndur sem sonur þeirra af páfanum. La Malinche eignaðist jafnframt dótturina Maríu með einum af hermönnum Cortés, Juan Jaramillo. Hún giftist Jaramillo árið 1524. Eftir herför Cortésar til Hondúras hlaut La Malinche nokkrar gjöfular landeignir nærri Mexíkóborg að launum..

Óvíst er hvenær La Malinche lést. Miðað hefur verið við að hún hafi lifað á árunum 1498-1529, 1500-1527, 1500–1529 eða 1501–1550 Óvíst er um dánarorsök hennar en líklega lést hún úr veirusýki sem Spánverjar höfðu flutt til nýja heimsins frá Evrópu.

Malinchismo
Hugtakið malinchismo í Mexíkó vísar til þess að halda meira upp á erlendar vörur og siði en innlendar. Manneskja með þessa eiginleika er því kölluð malinchista. La Malinche hefur verið kölluð mexíkósk Eva, sem á að tákna að hún sé föðurlandssvikari.

Þótt neikvæðar hugmyndir um La Malinche sem föðurlandssvikara sem seldi þjóð sína í hendur innrásarhers séu útbreiddar hafa jafnframt komið fram femínískari túlkanir á hlutverki hennar. Er þá litið á La Malinche sem konu sem tókst með kænsku sinni að forða þjóð sinni frá stríði og slátrun.

Tilvísanir

Fólk dáið á 16. öld
Nahúar
Saga Mexíkó

La Malinche


Pedro Armando Cisternas Guzmán; (n. Ovalle, 19 de junio de 1910 - f. Antofagasta, 24 de marzo de 1989). Político socialista chileno. Hijo de Pedro Segundo Cisternas Gallardo y Blanca Ester Guzmán Gómez. Se casó con Clorinda del Carmen Guerra Rojas.

Militó en el Partido Socialista Popular, Partido Socialista de Chile y Unión Socialista Popular.

Fue elegido diputado por la Segunda Agrupación Departamental "Antofagasta, Tocopilla, El Loa y Taltal", en representación del PSP por el período 1953-1957; integró la Comisión Permanente de Defensa Nacional.

Referencias
 Biografías de Chilenos Miembros de los Poderes Ejecutivo, Legislativo y Judicial 1876-1973; Armando de Ramón Folch; Ediciones Universidad Católica de Chile, Santiago de Chile, Chile, 1999; volumen 1.

Enlaces externos
 Reseña Biográfica en BCN.

Nacidos en Ovalle
Fallecidos en Antofagasta
Diputados del XLII Período Legislativo del Congreso Nacional de Chile
Socialistas de Chile

Pedro Cisternas Guzmán


María Alejandra Bravo de la Parra (Ciudad de México, 29 de abril de 1961) es una bioquímica mexicana, que ha sido laureada con el Premio L'Oréal-UNESCO a mujeres científicas de Latinoamérica, por su labor en las toxinas bacterianas que actúan como poderosos insecticidas.

Biografía
Posee los grados de licenciatura (en 1985), maestría (en 1986) y doctorado (en 1989) en Investigación Biomédica Básica, todos con mención honorífica, por la Universidad Nacional Autónoma de México (UNAM). Realizó estancias de Investigación en la empresa de biotecnología Plant Genetic Systems, con sede en Gante, Bélgica (1990-1991), y en el Instituto Pasteur de París, Francia (1995).

Bravo es investigadora del Instituto de Biotecnología de la UNAM. Es miembro de la Academia Mexicana de Ciencias.

Ha sido creadora de cuatro patentes internacionales, que han pasado a propiedad industrial de la UNAM, que a su vez las ha licenciado a compañías transnacionales como Bayer Crop Science y Pioneer Hi Bred International para su explotación comercial.

En 2010 fue galardonada con el Premio L'Oréal-UNESCO a mujeres científicas correspondiente a América Latina, «por haber desentrañado el mecanismo de acción de una toxina bacteriana que actúa como potente insecticida compatible con el medio ambiente».

Polémica de los estudios sobre Bacillus thuringiensis

Publicaciones y separación del Instituto de Biotecnología de la UNAM
En septiembre de 2012 un grupo de investigadores publicó una revisión crítica sobre los modelos de acción de los insecticidas de Bacillus thuringiensis en el cual se concluía que los modelos mexicanos no eran replicables, basándose en el análisis de once publicaciones de Alejandra Bravo y su esposo Mario Soberón. Debido a esto, ambos científicos fueron separados de sus cargos, Bravo de la presidencia de la Comisión de Bioética y Soberón de la jefatura del Departamento de Microbiología Molecular. y se constituyó una comisión de evaluación para analizar los hechos, integrada por Rubén Lisker, Rosario Muñoz y Jean Philippe Vielle Calzada. Según la investigación realizada por la comisión, dos de los once artículos presentaron «evidencias claras y contundentes de manipulaciones inapropiadas y categóricamente reprobables». Algunos miembros del Consejo Técnico de la Investigación Científica indicaron que la manipulación «no tiene intención de cambiar los resultados, sino de mejorar una imagen para generar un mayor contraste». También trascendió que los científicos habían aceptado su error, comunicándose con los editores de las revistas de aquellas publicaciones afectadas, quienes no pidieron correcciones o fe de erratas.

Reivindicación y reincorporación
El hecho de haber «manipulado» las imágenes en 2 de las publicaciones llamó la atención de la Oficina de Integridad Científica (ORI) de los Institutos Nacionales de Salud de Estados Unidos (NIH), la cual revisó los hechos y opinó que no incurrieron en conductas inapropiadas al modificar algunas imágenes sobre los estudios de la bacteria Bacillus thuringiensis (BT), por lo cual se decidió seguir apoyando académica y financieramiente la tarea de ambos investigadores. De esta forma, en abril de 2013, La ORI señaló que deberían de hacerse todos los esfuerzos razonables y prácticos para restaurar y proteger la reputación de Bravo y Soberón puesto que no había constatación de faltas a la ética de investigación.

Por otra parte, desde enero de 2013, la Defensoría de los Derechos Universitarios de la Universidad Nacional Autónoma de México inició una investigación a fondo de este caso, para dar una solución definitiva convocó a varias autoridades y miembros de la comunidad universitaria: al director del Instituto de Biotecnología, algunos miembros del Consejo Interno del Instituto, al coordinador de la Investigación Científica de la UNAM y a los propios investigadores afectados. Finalmente, el 27 de septiembre de 2013, la Defensoría recomendó al Instituto de Biotecnología reincorporar a Bravo y Soberón a sus actividades académicas con todas sus responsabilidades y atribuciones. Estos acuerdos fueron aprobados ya por el Consejo Interno del IBt, lo que significa que los dos investigadores se reintegran plenamente a la vida académica de su institución, sin la carga que representan las sanciones.

De acuerdo a la opinión del doctor Juan Ramón de la Fuente, Bravo y Soberón vieron afectadas sus carreras profesionales por una excesiva suspicacia y distorsión de los hechos. También comentó: «No es aconsejable enfatizar de más los resultados obtenidos, pero tampoco es un delito». El doctor Jorge Ulises Carmona Tinoco —defensor de los Derechos Universitarios— señaló ciertas irregularidades que existieron durante el proceso de la investigación que llevó a cabo la comisión investigadora en 2012: a) uno de los demandantes formó parte del comité que evaluó el caso y b) no hubo oportunidad para que Bravo y Soberón argumentaran su postura. También comentó al respecto que el castigo fue demasiado severo por la manipulación de las imágenes, «no es exoneración» dijo Carmona, simplemente su oficina consideró que el castigo ya se había cumplido después de un año.

Obras publicadas
Ha escrito diversos artículos para revistas especializadas, así como libros y capítulos de libros colectivos, entre algunos de sus títulos se encuentran:
 . 2010. Pore Formation by Cry Toxins. En: Lakey, J. Proteins: Membrane Binding and Pore Formation (serie Advances in Experimental Medicine and Biology volumne 677). Austin, TX. Landes Bioscience y Springer. pp. 127-142
 . 2010. Bacillus thuringiensis Mechanisms and Use with addendum 2010. En: Gill, S.S. Insect Control Biological and Synthetic Agents. Elsevier. pp. 247-282
 . 2008. Las toxinas Cry de Bacillus thuringiensis: modo de acción y consecuencias de su aplicación. En: Lopez-Munguia, A. Una ventana al quehacer científico. Instituto de Biotecnología de la UNAM 25º aniversario, capítulo 27. México, D.F. UNAM. pp. 303-314
 . 2007. Using DNA Microarrays for Assessing Crystal Protein Genes in Bacillus thuringiensis. En: Proceedings of the 6th Pacific Rim Conference on the Biotechnology of Bacillus thuringiensis and its Environmental Impact. pp. 28-30
 . 2007. Oligomer Formation of Different Cry Toxins Indicates that a Pre-Pore is an Essential Intermediate in the Mode of Action of the Three-Domain Cry Family. En: Proceedings of the 6th Pacific Rim Conference on the Biotechnology of Bacillus thuringiensis and its Environmental Impact. pp.7-8.
 . 2007. Cyt1Aa from Bacillus thuringiensis subsp. israelensis Synergizes Cry11Aa Toxin Activity by Functioning as a Membrane-Bound Receptor. En: Proceedings of the 6th Pacific Rim Conference on the Biotechnology of Bacillus thuringiensis and its Environmental Impact; pp.9-11.
 . 2007. Important Interactions with membrane Receptors in the Mode of Action of Bacillus thuringiensis Cry toxins. En: Vincent, C. 6th Pacific Rim Conference on the biotechnology of Bacillus thuringiensis and its Environmental Impact, capítulo 1. Montreal. Erudit. pp.1-6
 . 2007. Identification of scFv Molecules that Recognize Loop 3 of Domain II and Domain III of Cry1Ab Toxin from Bacillus thuringiensis. En: Vincent, C. 6th Pacific Rim Conference on the biotechnology of Bacillus thuringiensis and its Environmental Impact. Montreal. Erudit. pp. 12-14

Premios y distinciones
 Desde 1990 a 1991: estancia de investigación, en la Compañía Biotecnológica "Plant Genetic Systems", en Gante, Bélgica
 Desde 2003: en listado de Expertos en Bioseguridad bajo el Protocolo de Cartagena de Seguridad y la Convención sobre Diversidad Biológica Universidad de Colombia
 1998: de la Academia Mexicana de Ciencias en el área de Ciencias Naturales
 2000: Distinción Universidad Nacional para Jóvenes Académicos en el área de investigación en Ciencias Naturales de la UNAM
 2003: a la mejor Investigación en Biotecnología Agrícola. AgroBIO-México
 2009: Premio L'Oréal-UNESCO a mujeres científicas

Miembro de
 Desde 2002: Academia Nacional de Ciencias

Referencias

Nacidos en Ciudad de México
Científicas de México
Bioquímicos de México
Alumnado de la Facultad de Ciencias de la Universidad Nacional Autónoma de México
Investigadores del Instituto de Biotecnología de la Universidad Nacional Autónoma de México
Premio L'Oréal-UNESCO a mujeres científicas

Alejandra Bravo


الجمع هي هواية مورست في الماضي ولا تزال تمارس من قبل الكثيرين اليوم. يشمل الجمع عمليات البحث والعثور على الأدوات ومن ثم تنظيمها وفهرستها بشكل مرتب، كما يمكن عرضها أو تخزينها. تختلف نوعية الأدوات من هاوي جمع إلى آخر، فهناك من يحب جمع القطع الأثرية أو النادرة، وهناك من يجمع الكتب، وهناك من يفضل جمع طوابع البريد أو البطاقات أو غير ذلك.

الجمع هي أيضاً ممارسة وثقافة تعود للقدم، حيث قام البطالمة بجمع الكتب من مختلف أنحاء العالم في مكتبة الإسكندرية، بينما اهتمت عائلة ميديشي بجمع القطع الفنية تحت رعايتها الخاصة. واليوم تحتوي المتاحف حول العالم على العديد من الأغراض المجمعة والنادرة.

مراجع

أدوات علمية تاريخية
أنماط الحياة
تاريخ علم الأحياء
تجميع
حفاظ وقائي
علم المتاحف
مجموعات متاحف

تجميع (هواية)


Yoshihiro Natsuka (født 7. oktober 1969) er en japansk fodboldspiller.

Japans fodboldlandshold

|-
|1994||9||1
|-
|1995||2||0
|-
!Total||11||1
|}

Eksterne henvisninger

Japan National Football Team Database

Fodboldspillere fra Japan

Yoshihiro Natsuka


Grupa E a Campionatului European de Fotbal 2016 este formată din: Belgia, Italia, Republica Irlanda și Suedia. Meciurile s-au jucat între 13 iunie și 22 iunie 2016.

Clasament

|}

Meciuri

Republica Irlanda vs. Suedia

Belgia vs. Italia

Italia vs. Suedia

Belgia vs. Republica Irlanda

Italia vs. Republica Irlanda

Suedia vs. Belgia

Note

Campionatul European de Fotbal 2016

Campionatul European de Fotbal 2016 – Grupa E


859 (DCCCLIX) pazar günü başlayan bir yıldır.

Olaylar
 Karaviyyin Medresesi kuruldu.

Doğumlar
 I. Odo, Batı Frank kralı

Ölümler
 7 Eylül - Xuanzong, Çin imparatoru (d. 810)
 13 Aralık - II. Angilbert, Milano başpiskoposu

859


L'avenue Victor-Hugo est une voie de communication située à Clamart (Hauts-de-Seine).

Situation et accès

Sa desserte ferroviaire est assurée par la gare de Clamart, sur la ligne de Paris-Montparnasse à Brest.

Origine du nom

Cette avenue porte le nom du poète, dramaturge, écrivain et homme politique français Victor Hugo (1802-1885).

Bâtiments remarquables et lieux de mémoire

 Ancienne gendarmerie, dont le bâtiment existe toujours.
 Parc de la Maison-Blanche, conçu dans les années 1830.
 Aux 204-206-208-210, plusieurs maisons datant du début du , inscrites à l'inventaire général du patrimoine culturel.
 Au 223, un immeuble de la même époque, également inscrit au même inventaire.
 Présence de carrières souterraines.

Notes et références

Victor-Hugo

Avenue Victor-Hugo (Clamart)


في شهري يناير وفبراير من العام 2009، نفذت  ضربتان جويتان على السودان والبحر الأحمر، وقد قيل أن الهجمتين نفذتا من قبل القوات الجوية الإسرائيلية ضد قوافل أسلحة تهرب إلى قطاع غزة عبر السودان. الضربة الجوية الأولى نفذتها طائرات غير محددة الدولة ضد قافلة اشتبهت في أنها تحمل أسلحة، بينما كانت تقود برًا في السودان متجهة إلى قطاع غزة عبر مصر، كان ذلك في يناير 2009، أسفرت الغارة عن مقتل كل من كان في القافلة تقريبًا. استنتجت تقارير صحفية صادرة في مصر والولايات المتحدة أن تكون الضربات الجوية قد نفذتها مقاتلات إسرائيلية أو أمريكية، لكن وثائق حكومية إسرائيلية لاحقة أعطت تأكيدًا تقريبيًا لاشتراك وحدات عسكرية إسرائيلية في العملية.

ونفى المتحدث باسم قيادة الجيش الأمريكية في إفريقيا أن تكون طائرات أمريكية قد شاركت في ضربات جوية على السودان، مشددًا على أن القوات الأمريكية لا تقوم بعمليات دورية في المنطقة، بل تقدم مساعدات لدول المنطقة وتتشارك معها المعلومات الاستخباراتية أحيانًا.

مراجع

السودان في 2009
أحداث يناير 2009
أحداث يناير 2009 في إفريقيا
العلاقات الإسرائيلية السودانية العسكرية
تاريخ سوداني يهودي
صراع إسرائيل وإيران بالوكالة
ضربات جوية خلال الحرب على غزة 2008–09
ضربات جوية في إفريقيا
عمليات ومعارك جوية تتضمن إسرائيل

ضربات السودان الجوية في 2009


الإيطاليون  أو الطليان أو الطلاينة (بالإيطاليَّة: Italiani) مجموعة عرقية رومانسيَّة، وأمة تتمركز في شبه الجزيرة الإيطالية وبلدان جنوب أوروبا المجاورة. يشترك معظم الإيطاليين في ثقافة وتاريخ ونسب أو لغة مشتركة. من الناحية القانونية، جميع المواطنين الإيطاليين هم المواطنون في الجمهورية الإيطالية، بغض النظر عن أصلهم أو إقامتهم (الجنسية الإيطالية تعتمد بشكل كبير على قانون حق الدم) ويمكن تمييزهم عن الأشخاص من أصول إيطالية ولكن لا يحملون الجنسية الإيطالية، ومن الإيطاليين العرقيين الذين يعيشون في أقاليم مجاورة لشبه الجزيرة الإيطالية ولا يحملون الجنسية الإيطالية. غالبية المواطنين الإيطاليين يتحدثون باللغة الإيطاليَّة، أو باللهجات الإقليميَّة. ومع ذلك، فإن نصفهم يتحدثون بلغة أخرى محلية أو أقلويَّة إيطالية؛ على الرغم من وجود اختلاف حول العدد الإجمالي، وفقًا لليونسكو، هناك حوالي 30 لغة محلية في إيطاليا (غالباً ما يشار إليها بشكل مضلل باسم «اللهجات الإيطالية»).

في عام 2017، بالإضافة إلى حوالي 55 مليون إيطالي في إيطاليا (91% من مجمل سكان إيطاليا)، هناك تواجد لمجموعات مستقلة ذاتياً ناطقة باللغة الإيطالية في الدول المجاورة: حوالي ربع مليون في سويسرا، وعدد كبير من السكان في فرنسا، وجميع سكان جمهورية سان مارينو، إلى جانب مجموعات أصغر في سلوفينيا وكرواتيا، تعيش في المقام الأول في إستريا ودالماسيا. وبسبب الشتات الواسع النطاق، يعيش حوالي خمسة ملايين مواطن إيطالي، وحوالي 80 مليون شخص من أصل إيطالي بشكل كامل أو جزئي خارج وطنهم، بما في ذلك 62.5% من سكان الأرجنتين (أرجنتينيون من أصل إيطالي)، وحوالي ثلث سكان الأوروغواي، وحوالي 40% من سكان الباراغواي، وحوالي 15% من سكان البرازيل والتي تضم أكبر جالية إيطالية خارج إيطاليا، وحوالي 5.4% من سكان الولايات المتحدة من أصول إيطالية، وهم رابع أكبر مجموعة عرقية من الأمريكيين الأوروبيين. وهناك تواجد ملحوظ لأشخاص من أصول إيطالية في أجزاء أخرى من أوروبا المتاخمة لإيطاليا، وفي الأمريكتان، وأستراليا والشرق الأوسط.

أثرّ وساهم الإيطاليين إلى حد كبير في العلوم والفنون والتكنولوجيا، والمطبخ، والرياضة، والأعمال المصرفية في الخارج وجميع أنحاء العالم. الإيطاليين معروفين عالميًا في اهتمامهم بالملابس والقيم العائلية. يعتنق أغلب الطليان المسيحية دينًا على مذهب الرومانية الكاثوليكية. ووفقًا للعديد من الدراسات لدى الإيطاليون أعلى معدل ذكاء في العالم (102) باستثناء الدول الآسيوية.

أصل الإيطاليين

تعتبر العرقية الإيطالية من مجموعات جنوب أوروبا الناطقة باللغات الرومانسية، القبائل الهندو أوروبية استقرت بالعصر الحجري الحديث في شبه الجزيرة الإيطالية قادمة من شرق أوروبا (أوكرانيا حديثاً). تم تقسيم هذه القبائل تاريخيا بين اللاتينوفاليسيون والأوسكويومبيريون والفينيتي والليغوريون وجميعهم كانوا مدمجين من قبل روما، جنبا إلى جنب مع الأتروسكان في وسط إيطاليا معظم الإيطاليين تنبع من الشعوب المذكورة أعلاه.

معرض صور

مراجع

انظر أيضًا

 التركيبة السكانية في إيطاليا
 قائمة أعلام إيطاليين

إيطاليون
تاريخ إيطاليا
رومانسيون
مجموعات إثنية ذات أغلبية مسيحية
مجموعات عرقية في إيطاليا
مجموعات عرقية في سلوفينيا
مجموعات عرقية في كرواتيا

إيطاليون


Ševala Zildžić-Iblizović (Sarajevo, 9. siječnja 1903. – 1978.), prva liječnica među muslimanima u BiH.

Životopis
Rođena je 1903. godine u obitelji Zildžić. U to doba u većina muslimanskih žena bila je nepismena i nije bila praksa da se djevojčice školuju, posebno muslimanske. Njeni su roditelji htjeli ju obrazovati usprkos toj praksi. 1919. godine pokušala je upisati Mušku gimnaziju, što je odbila školska uprava. Roditelji su joj dali potporu kad je zatražila dozvolu za školovanje od tadašnjeg reisul-uleme Džemaludina Čauševića, što joj je uspjelo. Postala je prva muslimanka koja je s dječacima išla u školu. Trpjela je zlostavljanja. Gađali su ju kamenjem. Da bi barem dijelom izbjegla zlostavljanja, otac ju je u fijakeru odvozio i dovozio iz škole. Obitelj joj je zbog njena školovanja bila izložena nesmiljenom pritisku okoline. Mati Ajša nije mogla kupiti hranu jer joj prodavači nisu htjeli prodati hranu, sve zbog toga što joj kći pohađa školu za dječake. Odlazak u Zagreb na studij donio je promjene. 1925. godine upisala je studij medicine na Medicinskom fakultetu u Zagrebu. Tijekom studija udala se za studenta filozofije Muhameda Iblizovića. Zbog supruge je promijenio studij i početi studirati medicinu. Ševala je diplomirala je 1931. godine. Ševala je postala prva liječnica muslimanka, a ona i suprug postali su prvi muslimanski bračni par intelektualaca na Balkanu, i prva muslimanka liječnica u Kraljevini Jugoslaviji. Vijest su prenijele ugledne i tiražne američke novine. U Hrvatskoj je naišla na razumijevanje i kao žena je mogla napredovati. Počela je raditi kao demonstratorica na fakultetu. Kad su joj ponudili napredovanje na mjesto asistentice, odlučila se vratiti u rodni grad. Povratak u sredinu koja je ostala zarobljena u prošlosti značio je povratak u traume. Svudje je nailazila na zatvorena vrata. Na prvi je posao čekala čak dvije godine, kad se netko smilovao i ponudio joj posao. Zaposlila se u Gradskoj bolnici, na Infektivnom odjeljenju državne bolnice, u Higijenskom zavodu. U Drugom svjetskom ratu kad bolnica nije radila, nalazila je kako pomoći svim potrebitima, bez obzira na vjeru, naciju ili socijalno podrijetlo. Radnu karijeru završila je kao specijalistica, ginekologinja i pedijatrica u školskoj poliklinici dr. Mare Kurtović 1962. godine. Ševala se najviše bavila liječenjem žena i djece, suzbijanju zaraznih bolesti. Svjesna teškoća koje je prošla, ustrajala je u borbi protiv patrijarhalnih praksi te za emancipaciju žena. Osobito se borila za obrazovanje koje je bilo najsnažnije sredstvo za to. Umrla je 1978. godine od posljedica tumora.
Njoj u čast BH Pošta je tiskala poštansku marku s njenim likom 2002. godine, a jedna sarajevska ulica nosi njeno ime.

Izvori

Životopisi, Sarajevo
Bosanskohercegovački liječnici

Ševala Zildžić-Iblizović


Prénom

 Mariah Bonner (née en 1987), mannequin, actrice et chanteuse américaine.
 Mariah Bocoum (née en 1973), mannequin puis styliste malienne.
 Mariah Carey (née en 1969), chanteuse américaine.
 Mariah Hanson, créatrice du festival du Dinah Shore, un festival lesbien aux États-Unis.
 Mariah O'Brien (née en 1971), actrice américaine.
 Mariah Shirley (née en 1969), actrice américaine.
 Rio Mariah (née en 1980), actrice brésilienne de films pornographiques.

Fiction
 Mariah, personnage de l'équipe des White Tigers, dans la série d'animation japonaise Beyblade.
 Mariah, personnage du manga Stardust Crusaders.
 Mariah Copeland, personnage de fiction du feuilleton télévisé Les Feux de l'amour.
 Mariah Mundi, personnage principal du film Les Aventures extraordinaires d'un apprenti détective.

Mariah


Die Liste der italienischen Meister in der Nordischen Kombination listet die italienischen Meister in der Nordischen Kombination sowie die Zweit- und Drittplatzierten der nationalen Titelkämpfe seit 1909 auf.

Männer

Einzel

Sprint

Frauen

Einzelnachweise

!
!
Italienische Meister
Nordische Kombination


Foucaultove struje su električne struje velike jakosti, koje nastaju u unutrašnjosti metalnih vodiča podvrgnutih djelovanju promjenljivoga magnetskoga polja. Zbog toga što teku u zatvorenim krivuljama nalik vrtlozima, nazivaju se i vrtložne struje. U električnim strojevima (električni generator, transformator) one su nepoželjne jer zagrijavaju metalnu armaturu, što je dvostruko štetno: izazivaju gubitak energije i povišenje radne temperature stroja. Kako bi se Foucaultove struje smanjile ili oslabile, metalni se dijelovi električnih strojeva izrađuju od tankih lamela ili limova (0,3 do 5,5 mm debljine) međusobno razdvojenih izolatorom (slojem laka ili tankoga papira). Foucaultove struje mogu se i korisno upotrijebiti (kod indukcijskih peći, elektrodinamičkih prigušivača, elektromagnetskih kočnica na vozilima i drugo).

Objašnjenje
Objesi se debela bakrena ploča tako da se može slobodno njihati između polova jakog elektromagneta. Pusti se električna struja kroz elektromagnet i ploča će se zaustaviti kao u nekoj gustoj tekućini. To je zbog toga što se u ploči, koja siječe magnetske silnice, induciraju takozvane vrtložne struje, koje prema Lenzovu zakonu imaju takav smjer da nastoje spriječiti uzrok, u ovom slučaju njihanje, zbog čega su nastale. Posljedica vrtložnih struja je zagrijavanje bakrene ploče.

Vrtložne struje predstavljaju vrlo važan tehnički problem beskorisnog trošenja električne energije u velikim željeznim dijelovima električnih strojeva. Zato se kod električnih strojeva ne upotrebljavaju puni čelični komadi nego se oni prave iz više izoliranih tankih limova koji se postavljaju tako da vrtložne struje teku okomito na njihovu površinu. Time se donekle sprječava stvaranje topline, ali se vrtložne struje ne mogu potpuno ukloniti.

Izvori

Elektromagnetizam

Foucaultove struje


Klasa F123 Brandenburg je klasa njemačkih fregata. Njemačka ih je mornarica naručila u lipnju 1989., a dovršeni su i pušteni u rad između 1994. i 1996. Brodovi prvenstveno provode protupodmorničko ratovanje (ASW), ali također doprinose lokalnoj protuzračnoj obrani, taktičkom zapovijedanju eskadrilama i ratnim operacijama zemlja-zemlja. Zajedno s fregatama klase F124 Sachsen, one su glavni oslonac njemačke površinske flote.

Dizajn

Opće karakteristike i strojevi
Fregate su duge 138,85 metara (455,5 ft), imaju najveći gaz od 6,3 metra (21 ft) i širinu od 16,7 metara (55 ft). Koristi se propulzijski sustav CODOG koji kombinira dva dizelska motora MTU i dvije plinske turbine General Electric LM2500 za ukupnu instaliranu snagu od 38 MW. Brod postiže najveću brzinu veću od 29 čvorova (54 km/h; 33 mph).

Mjere smanjenja signala utjecale su na dizajn, smanjujući radarski potpis brodova na desetinu fregate klase Bremen.

Naoružanje
Primarno protupodmorničko oružje su torpeda Mark 46 koja nose helikopteri Sea Lynx stacionirani na fregatama. Torpeda se također mogu lansirati iz dva dvostruka lansera smještena iza brodskih lijevaka.

Za obranu od protubrodskih projektila i zrakoplova ispred mosta su smještena dva modula vertikalnog lansirnog sustava Mark 41 s po 8 ćelija, ukupno 16. Mogu primiti 16 NATO raketa Sea Sparrow ili do 64 modernije ESSM izvedene iz Sea Sparrowa s dometom većim od 50 km. Četiri ESSM mogu se pakirati u jednu ćeliju. Prostor je rezerviran za dva dodatna modula Mk 41, ali nije iskorišten. Dva lansera raketa (RAM) Mark 49 s po 21 projektilom namijenjena su zračnoj obrani kratkog dometa od projektila. Nalaze se u pramcu i krmi broda.

Dva četverostruka lansera za 8 protubrodskih projektila Harpoon nalaze se između glavnog jarbola i dimnjaka. Zamijenili su dva dvostruka lansera za 4 projektila MM38 Exocet.

Kompaktni mornarički top OTO Melara 76 mm nalazi se ispred prednjeg lansera RAM. Brodovi također imaju dva automatska topa MLG27 koji su zamijenili prethodni Rh-202, kao i četiri mitraljeza.

Senzori i protumjere
Paket radara sastoji se od Thales Nederland 2D air search (LW 08), 3D multifunction (SMART-S) i dva STIR 180 radara za kontrolu paljbe uz dva Raytheon navigacijska radara. SMART-S prati zračne i površinske objekte.

Elektroničke protumjere osigurava EADS FL-1800S ECM paket.

Klasa je opremljena pramčanim sonarom Atlas Elektronik DSQS-23BZ. Brodovi su trebali dobiti niskofrekventne aktivne sonare u okviru francusko-njemačkog LFTASS programa, ali Francuska se povukla 2000. i sada koristi izvedenicu britanskog Sonara 2087; Bayern je dobio prototip sonara TASS 6-3, ali čini se malo vjerojatnim da će se naručiti više jedinica u trenutnom proračunskom okruženju.

Izvori

Njemačka ratna mornarica

Fregata klase Brandenburg