الفيروس الأنفي  هو جنس فيروسات من عائلة الفيروسات البيكورناوية وهو المسبب الرئيسي للزكام (حوالي 49. 12159 % من حالات الزكام تسببها هذه الفيروسات)

الفيروس الأنفي هو أشيع عامل مسبب للخمج الفيروسي لدى البشر، وهو السبب السائد للزكام (نزلة البرد الشائعة). يتكاثر الفيروس الأنفي في درجة حرارة 33–35 درجة مئوية (91–95 فهرنهايت)، وهي درجة الحرارة في الأنف. تنتمي الفيروسات الأنفية إلى جنس الفيروسات المعوية من عائلة الفيروسات البيكورناوية.

تشمل الأنواع الثلاثة للفيروس الأنفي (أ، ب، ج) نحو 160 نمطًا تم التعرف عليها من الفيروس الأنفي البشري تختلف وفقًا لبروتيناتها السطحية (أنماط مصلية). تكون ذات دورة حالّة بطبيعتها وتُعد من أصغر الفيروسات بقطر 30 نانومترًا تقريبًا. بالمقارنة، هناك فيروسات أخرى، مثل الجدري والوقس، أكبر بعشر مرات بقطر 300 نانومتر تقريبًا، بينما يكون قطر فيروسات الإنفلونزا 60–120 نانومترًا تقريبًا.

نبذة تاريخية
عُزلت سلاسة الفيروس الأنفي البشري 1أ (التي كانت في ذلك الوقت مسؤولة عن 30% على الأقل من أخماج الزكام) لأول مرة في ربيع عام 1954، لكن لم يبلغ الطبيب وينستون برايس عنها حتى عام 1957 (عندما أعلن عن الاستخدام الناجح للقاح ضدها) في جامعة جونز هوبكينز.

الانتقال والوبائيات
هناك نوعان من الانتقال: عن طريق رذاذ القطيرات التنفسية ومن أدوات العدوى (السطوح الملوثة) بما في ذلك الاتصال المباشر بين شخص وآخر. تنتشر الفيروسات الأنفية في كل أرجاء العالم، وهي السبب الرئيسي للزكام. تشمل الأعراض التهاب الحلق، والسيلان الأنفي، والاحتقان الأنفي، والعطاس، والسعال، وتكون مصحوبة أحيانًا بآلام في العضلات، وإعياء، وتوعك، وصداع، وضعف عضلي، وفقدان الشهية. تكون معظم الموجودات المرضية في الجيوب الأنفية عكوسة مترافقة بعملية فيروسية محددة ذاتيًا نموذجية للزكام الناتج عن الفيروس الأنفي. إن الحمى والإعياء الشديد أكثر شيوعًا في الإنفلونزا. قد يُصاب الأطفال بالزكام 5–12 مرة في السنة. في الولايات المتحدة، يكون معدل حدوث الزكام أعلى في فصلي الخريف والشتاء مع حدوث معظم الأخماج بين شهري سبتمبر وأبريل. قد يعود هذا الحدوث الموسمي إلى بدء العام الدراسي وقضاء الناس المزيد من الوقت داخل المنزل (لذلك يكونون قريبين من بعضهم)، ومن ثم يزداد احتمال انتقال الفيروس. قد تكون درجات حرارة الوسط المحيط المنخفضة، خاصة في الخارج، عاملًا في الإصابة نظرًا إلى كون الفيروسات الأنفية تفضل التكاثر في درجة حرارة 32 مئوية (89 فهرنهايت) مقابل 37 مئوية (98 فهرنهايت)؛ انظر القسم التالي. قد تكون الملوثات المتنوعة، والأعشاب، والتبن، والممارسات الزراعية، عوامل في هذا الحدوث الموسمي، بالإضافة إلى استخدام الضوابط الكيميائية في الحدائق، والحقول، والملاعب الرياضية في المدارس والمجتمعات. يبدو أن التغيرات في درجات الحرارة والرطوبة وأنماط الرياح عوامل أيضًا. من المفترض أيضًا أن المساكن السيئة، والازدحام، والظروف غير الصحية الناتجة عن الفقر هي عوامل تساعد على انتقال الزكام.

الأكثر إصابة بالفيروسات الأنفية هم الرضع، وكبار السن، والأشخاص الذين يعانون نقص المناعة.

الإمراضية
الطريق الرئيسي لدخول الفيروسات الأنفية البشرية هو السبيل التنفسي العلوي (الفم والأنف). يستخدم النمطان أ وب من الفيروس الأنفي الجزيء اللاصق بين الخلايا 1 «الأساسي»، الذي يُسمى أيضًا عنقود التمايز 54 (CD54) والموجود على سطح الخلايا البطانية التنفسية، كمستقبلات يرتبط بها. تستخدم بعض المجموعات الفرعية من النمطين أ وب مستقبل البروتين الدهني منخفض الكثافة «الثانوي» بدلًا عنه. يستخدم الفيروس الأنفي نمط ج أفراد عائلة كادهيرين 3 ذوي الصلة للتوسط في الدخول الخلوي. عندما يتضاعف الفيروس وينتشر، تحرر الخلايا المصابة إشارات استغاثة تُسمى الكيموكينات والسيتوكينات (التي تفعل بدورها وسائط التهابية). يحدث الانحلال في الظهارة التنفسية العلوية.

يحدث الخمج بسرعة مع التصاق الفيروس بالمستقبلات السطحية خلال 15 دقيقة من دخوله السبيل التنفسي. سيعاني أكثر من 50% من الأفراد أعراضًا خلال يومين من الخمج. سيكون هناك فترة حضانة لدى 5% فقط من الحالات تستمر أقل من 20 ساعة، وبالمقابل، من المتوقَّع أن يكون لدى 5% من الحالات فترة حضانة تزيد عن أربعة أيام ونصف.

تفضل الفيروسات الأنفية البشرية النمو في درجة حرارة 32 مئوية (89 فهرنهايت)، أي أبرد من درجة الحرارة الوسطية للجسم البشري التي تبلغ نحو 37 مئوية (98 فهرنهايت)، لذلك يميل الفيروس إلى إصابة السبيل التنفسي العلوي حيث يكون التيار التنفسي على اتصال مستمر مع البيئة الخارجية (الأبرد من الجسم).

بعكس النمطين أ وب من الفيروس الأنفي، قد يكون النمط ج قادرًا على إحداث أخماج شديدة. يختفي هذا الارتباط بعد السيطرة على العوامل الأخرى. لدى الرضع المصابين بمرض تنفسي ذي أعراض في المناطق ذات الموارد المنخفضة، يبدو أنه لا يوجد ارتباط بين أجناس الفيروس الأنفي وشدة المرض.

اللقاح
لا يوجد لقاح ضد هذه الفيروسات لوجود القليل فقط من المناعة المتصالبة بين الأنماط المصلية أو عدم وجودها على الإطلاق. حُدِّد تسلسل الحمض النووي الريبوزي منقوص الأكسجين لنحو 99 نمط مصلي من الفيروسات الأنفية البشرية التي تصيب البشر. على أي حال، أظهرت دراسة على بروتين VP4 أنه تجري المحافظة عليه بشكل كبير بين العديد من الأنماط المصلية للفيروس الأنفي البشري، ما يفتح المجال لإمكانية إيجاد لقاح شامل للنمط المصلي في المستقبل. تم التوصل إلى نتيجة مماثلة مع بروتين VP1. بشكل مشابه لبروتين VP4، يقوم بروتين VP1 من حين لآخر «بإخراج» الجسيمات الفيروسية ما يجعلها متاحة لتحييد الأجسام المضادة. اختُبر الببتيدَان كلاهما على الأرانب ما نتج عنه توليد أجسام مضادة متصالبة بين الأنماط المصلية بنجاح.

أزال الإدخال الناجح للجزيء اللاصق بين الخلايا 1 إلى الفئران العائقَ في وجه خلق نموذج حيواني للقاح الفيروس الأنفي.

الوقاية
تكون العدوى بالفيروس الأنفي أشد خلال فصلي الخريف والشتاء. قد يبقى الفيروس مفعّلًا لمدة تصل حتى 3 ساعات خارج المضيف البشري. فور التقاط الفيروس، يكون الشخص المصاب معديًا بصورة أعظمية في الأيام الثلاثة الأولى. قد تساعد الإجراءات الوقائية مثل غسل اليدين بصورة منتظمة بالماء والصابون في تجنب الإصابة بالخمج. قد يساعد تجنب لمس الفم، والعينين، والأنف، التي تُعد أشيع نقاط دخول الفيروس الأنفي، في الوقاية من الإصابة بالخمج.

مراجع

وصلات خارجية
 فيديو: فيروسات أنفية، القديمة، الجديدة وUW جيمس.أ، محاضرة في جامعة ويسكونسن كلية الطب والصحة العامة, 2008.
 ماهو حجم الفيروس الأنفي (تحريك)

عداوى الجهاز التنفسي الفيروسية
فيروسات إيجابية ذات الرنا أحادي السلسلة
فيروسات معوية

فيروس أنفي


O Club Atlético Paraná, também conhecido simplesmente como Atlético Paraná, é um clube esportivo argentino localizado na cidade de Paraná, capital do departamento de mesmo nome e da província de Entre Ríos, na Argentina. Foi fundado em 16 de junho de 1907 e ostenta as cores   vermelho e branco.

Sua principal atividade esportiva é o futebol profissional. O clube disputa atualmente o Torneo Federal A, uma das duas ligas que compõem a terceira divisão do sistema de ligas de futebol argentino.

O clube manda seus jogos no estádio Pedro Mutio, do qual é proprietário, e cuja inauguração ocorreu em 1919. A praça esportiva, também localizada na cidade de Paraná, conta com capacidade para 6 000 espectadores.

Títulos

Ver também
 Futebol na Argentina
 Lista de clubes de futebol da Argentina
 Sistema de ligas de futebol da Argentina

Ligações externas
  Página oficial do clube

  Perfil, partidas e outras informações do clube no portal esportivo Soccerway
  Perfil, plantel, história, notícias, e outras informações do clube no portal esportivo Transfermarkt
  Notícias, resultados dos últimos jogos e outras informações do clube no portal esportivo OneFootball
  Últimas notícias do clube no portal esportivo TyC Sports

  Informações, notícias e outras informações do clube no portal esportivo Mundo Ascenso

  Perfil, últimos jogos, notícias e outras informações do clube no portal esportivo Promiedos

  Notícias do clube no portal esportivo Ascenso del Interior

Clubes de futebol fundados em 1907

Club Atlético Paraná


Anduril, J.R.R. Tolkien evreninde hayali bir kılıçtır. Elf prensesi Arwen'in isteği üzerine Elrond, Narsil'in parçalarından dövdürmüştür. Elf rünleri ile üzerine "Nanye Anduril i ne Narsil i makil Elendilo. Lercuvanten i maili Mordoreo." Yani "Ben Anduril, Narsil'den dövülen, Elendil'in kılıcı. Mordor'un köleleri kaçacak önümden." yazılmıştır. Aragorn bu kılıca "batının alevi" adını vermiştir. Aragorn Anduril yardımıyla Ölü Ordu'yu toplamıştır ve Pelennor Çayırları Savaşı'nı zafere taşımıştır.

Orta Dünya silahları
Kurgusal kılıçlar

Andúril


Endemik (Eski Yunanca'dan en: içinde + demos: insanlar), epidemiyolojide bulaşıcı bir hastalığın dışarıdan herhangi bir etki olmadan belli bir popülasyonda varlığını sürdürebilmesi durumunu tanımlar. Endemi ve andemik olarak da anılır. Örneğin İngiltere'de, suçiçeği hastalığı endemik olmasına rağmen (popülasyonda sabit oranda), sıtma endemik değildir. Her yıl, İngiltere'de dışarıdan bulaşan birkaç sıtma vakası görülmesine karşın, popülasyon içinde kalıcı bir şekilde aktarımı mümkün değildir. Çünkü bu hastalığı insandan insana taşıyabilecek Anopheles cinsi sivrisinekler mevcut değildir.

Bulaşıcı bir hastalığın endemik olması için o hastalıktan etkilenen her bir insanın hastalığı ortalama olarak bir kişiye bulaştırması gereklidir. Hastalığa karşı hassas bir popülasyon için, bu hastalığın temel reprodüksiyon sayısının (R0) 1'e eşit olması gereklidir. Hastalığa karşı bağışıklık kazanmış bireyleri de içeren bir popülasyon için, temel reproduksiyon sayısının hastalığa karşı hassas bireylerin oranıyla (S) çarpımı 1'e eşit olmalıdır. Hastalığın endemik sabit halde olması için:

Bu şekilde hastalık popülasyondan silinmediği gibi etkilenen insanların oranı da geometrik şekilde artmaz ve bu hastalığın endemik olduğu söylenir. Epidemi(salgın) olarak başlayan bir hastalık, ya belli bir süre sonra etkisini tamamıyla yitirir (İleriki tarihlerde tekrar tekrar ortaya çıkma ihtimali mevcuttur.) ya da endemik hale gelir. Sonucun nasıl olacağı hastalığın ölümcüllüğü ve bulaşma yolları gibi çeşitli etmenlere bağlıdır.

AIDS hastalığının Afrika'da endemik olduğu ifadesi daha çok sözün gelişiyle kullanılmaktadır ve AIDS'in bu bölgede bulunduğu ima edilmektedir. Afrika'daki AIDS vakalarının halen daha artması nedeniyle, bu hastalığın endemik değil ancak epidemik olduğunu söylenebilir.

Kaynakça

Tıp terimleri

Endemik (tıp)


Baudenkmäler nach Ortsteilen

Ruhpolding

|}

Bacherwinkl

|}

Brand

|}

Niedervachenau

|}

Oberhausen

|}

Sankt Valentin

|}

Vordermiesenbach

|}

Waich

|}

Wasen

|}

Zell

|}

Weitere Ortsteile

|}

Ehemalige Baudenkmäler

|}

Siehe auch
 Liste der Bodendenkmäler in Ruhpolding

Literatur

Weblinks

Anmerkungen und Einzelnachweise

!
Ruhpolding
Ruhpolding
Baudenkmaler Ruhpolding

Liste der Baudenkmäler in Ruhpolding


A Igreja Presbiteriana da África Central (IPAC) - em inglês Church of Central Africa Presbyterian - é uma denominação reformada presbiteriana, formada em 1924 pela união das missões da Igreja da Escócia, Igreja Livre da Escócia e Igreja Reformada Holandesa na África do Sul (NGK) na África Austral. Está presente no Malawi, Zâmbia, Zimbabwe e Moçambique.

É a maior denominação protestante do Malawi, com 2.498.969 de membros no país em 2018, o que representava 14,2% da população naquele ano.

História

Em 6 de agosto de 1866, David Livingstone foi o primeiro missionário escocês a chegar ao Malawi. Em 1875, a Igreja Livre da Escócia estabeleceu uma missão no norte do Malawi com sede em Livingstonia da qual surgiu um sínodo. Posteriormente, em 1876 a Igreja da Escócia estabeleceu uma missão em Blantyre, da qual resultou um outro sínodo.

Em 1889, o Sínodo do Cabo da Igreja Reformada Holandesa na África do Sul (NGK) começou a trabalhar no centro de Malawi. Inicialmente, sua base era Mvera, mas depois mudou-se para Nkhoma, onde foi estabelecido o sínodo reformado do país.

Em 1911, os Sínodos de Livingstonia e Blantyre concordaram em se unir para formar uma única denominação. Todavia, a união só foi concretizada em 1924, criando assim a Igreja Presbiteriana da África Central (IPAC), formada pelos sínodos de Livingstonia e Blantyre. Em 1928, o Sínodo de Nkhoma concordou em seu unir à IPAC.

Em 1965, foi fundado um quarto sínodo, em Harare, no Zimbabwe e em 1984 o quinto sínodo foi formado na Zâmbia.

A partir de 1999, a denominação também começou a plantar igrejas no Moçambique.

Demografia

A denominação tinha, em 2018, um total de 2.582.543 membros, com a maior concentração no Malawi. Igualmente, eram formada por 5 sínodos, com 911 igrejas e congregações e cerca de 710 ministros.

Doutrina

A denominação subscreve o Credo Niceno-Constantinopolitano,
Credo dos Apóstolos, Confissão de Westminster, Catecismo Maior de Westminster, Breve Catecismo de Westminster, Catecismo de Heidelberg, Confissão Belga, Cânones de Dort e a Confissão de Fé da Igreja Presbiteriana da África Central, elaborada em 1924.

A ordenação de mulheres é um assunto em que cada sínodo é livre para decidir. Os sínodos de Livingstonia, Blantyre e Zâmbia ordenam mulheres, enquanto os sínodos Nkhoma e Harare se negam a ordenar mulheres.

Relações intereclesiásticas

A denominação é membro do Conselho Mundial de Igrejas e Comunhão Mundial das Igrejas Reformadas.

Denominações presbiterianas no Malawi
Denominações presbiterianas na Zâmbia
Denominações presbiterianas na Zimbawe
Denominações presbiterianas em Moçambique
Membros da Comunhão Mundial das Igrejas Reformadas

Igreja Presbiteriana da África Central


The City of Bayside is a local government area in Victoria, Australia. It is within the southern suburbs of Melbourne. It has an area of 36 square kilometres and in 2018 had a population of 105,718 people.

History

City of Brighton

In 1858, after receiving two petitions, the Government proclaimed the Municipality of Brighton. Brighton was proclaimed a borough in 1863, a town in 1887, and a city in 1919.

City of Sandringham

The Moorabbin Road District was created in 1862 and became the Shire of Moorabbin in 1871. In 1917, parts of the West and South ridings were severed to create the Borough of Sandringham and three years later parts of the South and Cheltenham ridings were severed to create the Borough of Mentone and Mordialloc. The two boroughs became the Town of Sandringham and the Town of Mentone and Mordialloc in 1919 and 1923 respectively and Sandringham the City of Sandringham in 1923.

City of Moorabbin

Created a road district on 16 May 1862 and later proclaimed a shire in January 1871.  A portion of Moorabbin Shire severed and annexed to Brighton Town in 1912 and a portion severed in 1917.  The Borough of Mentone and Mordialloc was established in 1920 and re-subdivided in 1929 and later proclaimed a city in 1934.

City of Mordialloc

Created as the Borough of Mentone and Mordialloc by severance from Moorabbin Shire in May 1920.  Redefined as a portion of Moorabbin Shire being severed and annexed in 1921.  Declared a town in April 1923 and its name changed to Town of Mordialloc in April 1923 and later gazetted a city on 5 May 1926.

City of Bayside
On 14 December 1994 a new municipality was created to form Bayside City Council which comprises the former City of Brighton, the former City of Sandringham and part of the former City of Mordialloc west of Charman Road and part of the City of Moorabbin between the railway and Charman Road. The original proposal for the LGA gave it the name "City of Warrain", warrain being a Boon wurrung word for "by the sea", but the City of Sandringham proposed that the name "Bayside" be used instead.

Bayside was rated eighth of 590 Australian Local Government Areas in the BankWest Quality of Life Index 2008.

Local government

Current Council elected October 2020

Past Bayside Councillors

Multi-member wards (2008−2020)

Election results

Ward-by-ward results
Beckett

Bleazby

Boyd

Castlefield

Dendy

Ebden

Ivison

Townships and localities
The 2021 census, the city had a population of 101,306 up from 97,087 in the 2016 census

^ - Territory divided with another LGA

See also
 List of mayors of Bayside
 List of Melbourne suburbs

Notes

References

External links

 Metlink local public transport map
 Link to Land Victoria interactive maps
 Demographics of City of Bayside

Local government areas in Melbourne

City of Bayside


Čekovce este o comună slovacă, aflată în districtul Krupina din regiunea Banská Bystrica. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 453 de locuitori. Se învecinează cu comuna Dolné Mladonice.

Istoric
Localitatea Čekovce este atestată documentar din 1391.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Čekovce


Masayuki Okano (født 25. juli 1972) er en japansk fodboldspiller.

Japans fodboldlandshold

|-
|1995||3||0
|-
|1996||11||1
|-
|1997||5||1
|-
|1998||5||0
|-
|1999||1||0
|-
!Total||25||2
|}

Eksterne henvisninger

Japan National Football Team Database

Fodboldspillere fra Japan
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 1998

Masayuki Okano


ستانلي بورل مينزو ( في باراماريبو) (بالهولندية:Stanley Purl Menzo) لاعب كرة قدم هولندي الجنسية سورينامي المولد معتزل كان يجيد اللعب في مركز حارس مرمى وحاليا مدرب نادي الدرجة الأولى كامبور الهولندي منذ 2008 .

لعب مينزو في أندية زيبورغيا (1980-1983) أياكس أمستردام (1983-1984) هارلم (1983-1984) أياكس أمستردام مجددا (1984-1994) بي إس في آيندهوفن (1994-1996) ليرس (1996-1997) بوردو (2007) ليرس مجددا (1998-1999) أياكس أمستردام مجددا (1999-2000) أغوف أبيلدورن (2001-2002) .

ساهم مينزو في تتويج نادي أياكس أمستردام ببطولة دوري الدرجة الممتازة 3 مرات مواسم 1984/1985 ، 1989/1990 ، و1993/1994 وببطولة كأس هولندا 3 مرات مواسم 1985/1986 ، 1986/1987 ، و1992/1993 وببطولة كأس أبطال الكؤوس الأوروبي موسم 1986/1987 وببطولة كأس الاتحاد الأوروبي موسم 1991/1992 كما ساهم في تتويج نادي بي إس في آيندهوفن ببطولة دوري الدرجة الأولى موسم 1999/2000 وببطولة كأس هولندا موسم 1995/1996 كما ساهم في تتويج نادي ليرس ببطولة كأس بلجيكا موسم 1996/1997 .

شارك مينزو مع منتخب هولندا في 6 مباريات دولية في الفترة من 1989 إلى 1992 .

تولى مينزو تدريب أندية أغوف أبيلدورن (2005-2006) فولندام (2006-2008) .

روابط خارجية

مراجع

لاعبو كرة قدم رجالية هولنديون مغتربون
لاعبو كرة قدم رجالية مغتربون في فرنسا
لاعبو كرة قدم رجالية مغتربون في بلجيكا
لاعبو كرة قدم رجالية هولنديون
لاعبو كرة قدم من باراماريبو
حراس مرمى كرة قدم رجالية
أشخاص على قيد الحياة
رياضيون من باراماريبو
رياضيون هولنديون مغتربون في بلجيكا
رياضيون هولنديون مغتربون في فرنسا
سوريناميون مهاجرون إلى هولندا
طاقم نادي بكين غوان غير اللاعبين
لاعبو بي إس في آيندهوفن
لاعبو أياكس أمستردام
لاعبو الدوري البلجيكي للمحترفين
لاعبو الدوري الفرنسي
لاعبو الدوري الهولندي الدرجة الأولى
لاعبو بطولة أمم أوروبا 1992
لاعبو بوردو
لاعبو كأس العالم 1990
لاعبو كرة قدم سوريناميون
لاعبو كرة قدم مغتربون في بلجيكا
لاعبو كرة قدم مغتربون في فرنسا
لاعبو كرة قدم هولنديون
لاعبو كرة قدم هولنديون مغتربون
لاعبو منتخب هولندا لكرة القدم
لاعبو نادي لييرس
لاعبو نادي هارلم
لاعبون فائزون بكأس الاتحاد الأوروبي
مدربو أغوف أبيلدورن
مدربو أياكس كيب تاون
مدربو امستردام اف سي
مدربو كرة قدم هولنديون
مدربو لييرس
مدربو نادي بكين غوان
مدربو نادي فولندام
مدربو نادي كامبور
مواليد 1963
مواليد في باراماريبو

ستانلي مينزو


تعتبر الموازنة النقدية من أهم أدوات التخطيط المالي ولكن بينما تستعمل أدوات التخطيط المالي الأخرى لتقدير الاحتياجات المالية للشركة لسنة أو لعدة سنوات في المستقبل،

مفهوم
تركز الموازنة النقدية على المركز النقدي للشركة من شهر إلى شهر أخر أي أن الموازنة النقدية تعتبر وسيلة لتخطيط السيولة في الشركة حيث تعني بتوفير المستويات اللازمة من النقد لتامين استمرارية العمليات .

 ويمكن تعريفها بأنها «وضع تقديرات مقدمة للموقف النقدي للمنشأة بحيث نضمن توافر النقدية عند الحاجة إليها ومصادر الحصول عليها واستغلال أي نقدية فائضة وأهم استخداماتها بهدف تحقيق أقصى عائد للمنشأة مع الأخذ في الاعتبار درجة المخاطر التي تتحملها المنشأة»

الهدف

 توفير نقدية كافية لتغطية الالتزامات القصيرة الأجل وكذلك الالتزامات الطويلة الأجل التي تستحق السداد خلال فترة الموازنة وكذلك تستخدم لتحديد توقيت ومبلغ الاقتراض القصير الأجل اللازم للمحافظة على سيولة المشروع كما تستخدم أيضاً في تحديد توقيت توافر النقدية الزائدة عن الحاجة حتى يمكن لإدارة الوحدة الاقتصادية من رسم الخطة الكفيلة باستثمارها بكفاءة.
 تحديد قيمة المقبوضات النقدية والمدفوعات النقدية خلال فترة الموازنة وتحديد الفرق بينها وهذا يسمح للإدارة باستثمار الأموال الفائضة عن الحاجة وتدبير الأموال قبل الاحتياج لها بوقت كافٍ وهنا يجب أن نلاحظ أننا نهتم فقط بحركة النقدية لذلك يجب استبعاد أي مصروف غير نقدي.
 تخطيط المتحصلات والمدفوعات النقدية لفترة زمنيه معينه بدرجه كافيه من الدقة والتفصيل لضمان استمرار العمليات والوفاء بالالتزامات وإدارة الموارد النقدية بصوره مواتيه تحقق الأهداف أو الغايات .

وصلات داخلية

 شركة
 إقتصاد

روابط خارجية

مصادر

علم الاقتصاد

الموازنة النقدية


Liptovská Štiavnica este o comună slovacă, aflată în districtul Ružomberok din regiunea Žilina. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 1.174 de locuitori. Se învecinează cu Ludrová și Štiavnička.

Istoric
Localitatea Liptovská Štiavnica este atestată documentar din 1300.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Liptovská Štiavnica


Hristiyanlıkta İsa, birçok ana akım Hristiyan mezhebinde Kutsal Üçleme'deki ikinci figür olan Oğul Tanrı'dır. Bununla birlikte, İsa'nın Tanrı'dan farklı bir kişilik olduğuna ve Tanrı'ya bağımlı olduğuna inanan mezhepler de vardır. Hristiyanlığın her biçiminde, İsa'nın "Eski Ahit" olarak adlandırılan Tanah'ta kehanet edilen Yahudi mesih olduğuna inanılmaktadır. Çarmıha gerilişi ve ardından dirilişi sayesinde Tanrı'nın insanlara kurtuluş ve sonsuz yaşam sunduğuna,  ve İsa'nın, insanlığı Tanrı ile barışın günahını telafi etmek için öldüğüne inanılmaktadır.

Bu öğretiler İsa'nın Tanrı'nın Kuzusu olarak, Tanrı'nın iradesine tam itaatin bir işareti olarak onun fiilinin bir aracı ve hizmetkârı olarak Golgota'de çarmıha gerilmiş acı çekmeyi seçtiğini vurgulamaktadır. İsa'nın bu itaati, Âdem'in itaatsizliğinin aksine onu itaatkâr bir ahlâk mümessili olarak konumlandırır.

Günümüzde İsa'nın doğası hakkında teolojik tartışmalar olsa da, teslisçi Hristiyanlar İsa'nın kişisel Logos, Tanrı'nın vücut bulmuş hali, Oğul Tanrı ve "gerçek Tanrı ve gerçek insan" olduğuna inanırlar—hem tamamen tanrısal hem de tamamen insan. Bununla birlikte, Mesih'te Kardeşler (Kristadelfianlar) İsa'nın diğer her bakımdan büsbütün insan olduğuna, ölümlü bir insan olarak acılar ve denenmelerle karşılaştığına, sınanmalardan geçtiğine, ancak günah işlemediğine inanır. Yeni Ahit'e göre İsa, Tanrı'nın sağ tarafında oturmak üzere göğe yükselmiştir. Kıyamet için dünyaya geri dönecek ve gelecek Dünya'da Kudüs merkezli Tanrı'nın Krallığı'nı kuracaktır.

Hayatı

Doğumu ve şeceresi
Hristiyan dünyâsında, İsa'nın yaşamına dair ana kaynaklar Yeni Ahit'teki dört kanonik incildir. Genel kabule göre bunlar İsa'nın ölümünden birkaç on yıl sonra yazılmışlardır. Annesi Meryem'in, İbrahim'in oğlu İshak'ın soyundan ve 12 İsrailoğlu kolu içinde Levioğullarının soyundan geldiği kabul edilir. Bunun sebebi, Luka'ya göre Meryem'in akrabası ve Vaftizci Yahya'nın annesi Elişeba'nın, Harun'un soyundan olmasıdır (Harun, Eski Ahit'e göre Levioğullarındandır). Thomas Aquinas, Meryem'in baba tarafından Yakup oğlu Yahuda'nın soyundan, anne tarafından ise Levioğullarından olduğu ihtimalini önermektedir. İsa, aynı zamanda Davud'un soyundan gelmektedir.

Luka'da İsa'nın Roma imparatoru Augustus zamanında Beytüllahim'de dünyaya geldiği yazmaktadır. Matta'da ise sadece Kral Hirodes ve Beytüllahim zikredilmektedir. Yeni Antlaşma, Meryem'in nişanlısı olarak andığı Marangoz Yusuf'un Davud'a kadar çıkan iki farklı soyağacını içermektedir. İki soyağacı arasında sayısal tutarsızlık ve kişi farklılıkları vardır.

Hristiyanlığa göre Tanrı'ın bir meleği Meryem isimli genç bir bakireye, bir oğul doğuracağını söyler. Çocuğun adı da İsa olacaktır. İsa, "Tanrı, kurtuluştur" demektir. İsa Mesih'in biyolojik babası yoktur, sadece annesi vardır. Tanrı kendi gücü ve sözüyle, Meryem'in hamile kalmasını sağlamıştır.

Çocukluğu ve gençliği
Çocukluk ve delikanlılık dönemine ilişkin kanonik kaynaklar çok az bilgi sunmaktadır. İsa 30 yaşına kadar marangozluk yapar.

Vaftizi
Vaftizci Yahya, Şeria Irmağı kıyılarında vaazlar verir ve kendisinden sonra zuhur edecek olup kendisinden daha üstün olan birini haber verirdi. Bu nedenle Yahya, çoğunlukla "İsa'nın müjdecisi" olarak nitelenir. İsa, bir gün Vaftizci Yahya tarafından vaftiz edilmek üzere onun yanına gitti ve onun tarafından Şeria Irmağı'nda vaftiz edildi.

Tebliği
Vaftizinin üzerinden çok geçmeden İsa, izleyicilerinden küçük bir grupla birlikte dolaşarak vaaz vermeye başladı. Vaizliğinin ilk döneminde, Celile'deki Kefernahum kentinde yaşadı ve çevredeki kasaba ve köylere geziler yaptı. İncillere göre bu dönemde çeşitli mucizeler gerçekleştirerek dinsel gücünü kanıtladı. Yeni Ahit'te ölülerin diriltilmesi, şeytan kovma, hastaların iyileştirilmesi, rüzgârların ve dalgaların durdurulması gibi birçok mucizeden söz edilir. İsa çoğunlukla, özlü sözler ve benzetmeler içeren öğütlerle iletmek istediği mesajı insanlara ulaştırırdı.

İsa bir Şabat (Cumartesi) günü, eli sakat bir adamı iyileştirdi. Öğrencileriyle birlikte Tapınak'a girip sadece kâhinlerin yemesine izin verilen ekmekten yedi ve öğrencilerine yedirdi. İsa'nın böylece yasak olarak kabul edilen bazı fiilleri işlemesi, Ferisileri öfkelendirdi ve onu öldürmeye karar verdiler. Şabat günü insanları iyileştirmeye devam etti ve Ferisileri de yargılayan sözlerini sürdürdü. İsa, birçok mucize göstermeye devam etti. Bir keresinde, beş bin civarında kişiyi birkaç ekmekle doyurdu. Su üstünde yürüdü ve bir havarisine de aynı mucizeyi temin etti. Gittiği yerlerde hastaları iyileştiriyordu. Zaman geçtikçe Ferisilerin daha fazla muhalefetini kazandı. Talebelerini, Ferisilerin ve Saddukilerin öğretisinden uzak durmaları konusunda uyardı.

İsa, talebelerine, çocuklara değer vermelerini ve çocuk gibi alçakgönüllü olmalarını buyurdu. Tanrı'nın, tek bir çocuğun bile yanlış yola sürüklenmesini arzulamadığını haber verdi. Eğer müminlerden birisi günah işlerse, bunu yapmaya devam etmesine mâni olunması gerektiğini, bunun için çabalamalarını emretti. Onlara, son derece affedici olmalarını, eğer onlar kardeş müminlere nasıl davranırlarsa, Tanrı'nın da onlara öyle davranacağını hatırlattı. Boşanma konusunda, kişinin eşinin cinsel ahlaksızlık yapması durumu dışında, boşanmayı yasakladı. Kendisinden iyilik tavsiyesi isteyen bir adama, adam öldürmemesini, zina etmemesini, hırsızlık yapmamasını, yalan yere tanıklık etmemesini, annesine babasına saygı göstermesini ve komşusunu kendisi gibi sevmesini tavsiye etti. Daha sonra öğrencilerine, onun uğruna evlerini, kardeşlerini, anne ya da babasını, çocuklarını ya da topraklarını bırakmış olan herkesin, bunların yüz katını elde edeceğini ve sonsuz yaşamı miras alacağını müjdeledi. Bir gün, onlara, kim daha üstün olmak istiyorsa diğerlerinin hizmetkârı olmasını, birinci olmak isteyenin diğerlerinin kulu olmasını emretti.

İsa, bir gün birisinin eşeği ve sıpasını ödünç aldı. Sıpaya binerek tapınağa girdi ve oradaki bütün satıcıları, tacirleri oradan kovdu. Bunun sebebini, tapınağın sadece dua için olduğuyla açıkladı. Tapınakta ders verdiği bir gün Yahudi önderleri onu menetmek istediler, ancak o, onlara rest çekip devam etti. Ardından, sert sözlerle Yahudi din adamlarını eleştirdi ve onlara öğütler verdi. Onlara, Yahya'ya onlardan önce iman eden vergi görevlileri ve fahişelerin, onlardan daha çok göksel egemenliğe yakın olduğunu söyledi. Yahudi din adamlarına, Tanrı'nın egemenliğinin onların elinden alınıp, başka bir millete verileceğini haber verdi. Ferisiler, onu tutuklamak istediler fakat halkın  tepkisinden korktukları için yapamadılar. Ancak, onu yok etme amacından vazgeçmediler, ona bir tuzak kurmaya kara verdiler.

Bir gün, on iki havarisini tebliğ için "kaybolmuş koyunlar" olarak nitelediği, her yerdeki İsrailoğullarına ulaşmakla görevlendirdi. Onları yolcu etmeden önce onlara çeşitli tavsiyelerde bulundu. Kendilerine tebliğden ötürü eziyet edecek olanlardan korkmamalarını, yılan gibi akıllı ve güvercin gibi saf olmalarını, neyi nasıl söyleyecekleri konusunda kaygılanmamalarını, hastaları iyileştirip ölüleri diriltmelerini, cinleri kovmalarını ve bütün bunları karşılıksız yapmalarını tavsiye etti.

İsa, Yahudi din bilginlerini sert dille eleştirirdi. Bir gün yine onları birçok yönden eleştirdi. Onları, insanlara nasihat edip kendileri amelleri uygulamamaları, gösteriş düşkünü olmaları, kendileri için "Rabbi" unvanını kullanmaları, altını ve kurbanlık sunuyu Tapınak'tan daha değerli görmeleri, adaleti ve merhameti göz ardı etmeleri husûsunda kınadı.

Son Akşam Yemeği
İsa, yaşamının son yılında Yahudilerin Hamursuz Bayramı için Kudüs'e gitti. O sırada kent, yüzlerce yıl önce Mısır'da yaşayan Yahudilerin kölelikten kurtulmalarını kutlamaya gelen hacılarla dolup taşıyordu. İsa ve havarileri, Son Akşam Yemeği'nde, Çarmıh'tan önce son kez birlikte yediler. İsa ekmekle şarabı aldı, kutsadı ve havarilerine, bunların, kendisinin bedeni ve kanı olduğunu söyledi. Bu olay ve İsa'nın bu sözleri, Ekmek Şarap Ayini'nin kökenini oluşturmaktadır.

Kanonik İncillere göre İsa, Yahuda İskaryot'un kendisine ihanet edeceğini onlara haber verdi. Gnostik Yehuda İncili ise Yehuda'nın İsa'ya ihanet etmesini, İsa'nın Çarmıh'a gerilmesi gerektiği için yaptığını öğretmektedir. Bu öğretiye göre, İsa'nın insani bedeninden soyunması ve bunun gerçekleşmesi için de öldürülmesi gerekiyordu. Bu incile göre, İsa'nın Yehuda'ya bir kırgınlığı yoktur. Yehuda'ya, gelecek nesillerin kendisine lanet edeceği kötü haberini bildirmiştir. Matta İncili'nde ise İsa, kendisini ele verecek olanı kınamaktadır.

Ölümü ve dirilişi
Yemekten sonra İsa ve havarileri Kudüs'ün doğu yakasındaki Zeytin Dağı'na ve oradan da tepenin yamaçlarındaki Getsemani Bahçesi'ne gittiler. Bu bahçede, Yahuda'nın yol gösterdiği görevliler İsa'yı tutukladı. İsa aynı gece yargılanmak üzere Yahudi önderlerin karşısına çıkarıldı. Hristiyanlık inancına göre sorgusu sırasında "Tanrı'nın oğlu musun?" sorusuna olumlu yanıt verince, Yahudi önderler günah işlediği gerekçesiyle onu ölüme mahkûm ettiler.

Verilen bu idam kararı, Romalı Vali Pontius Pilatus'un onayı olmaksızın uygulanamazdı. Pilatus, aslında İsa'nın suçluluğuna inanmıyordu ama Yahudi önderlerin ve onların izleyicilerinin bu istekte direnmeleri üzerine İsa'yı çarmıha gerdirme cezasına çarptırdı. O dönemde Romalılar, suçluları haç biçiminde bir kalasa çivileyerek idam ederlerdi. İsa, cuma günü Pilatus'un askerlerince başına dikenden bir taç giydirilerek çarmıha gerildi. O günün akşamında ölüsü çarmıhtan indirildi ve izleyicilerinden Aramatyalı Yusuf'a ait bir mezara kondu. Mezarın girişi büyük bir taşla örtüldü. Daha sonra gelişen olaylar Hristiyanlığın Kutsal Kitap'ında şöyle anlatılır: "Cumartesi günü erken saatlerde bir grup kadın mezarı ziyarete gittiğinde taşın yerinden kaldırıldığını ve cesedin orada olmadığını gördü." Kısa bir süre sonra İsa'nın, önce Meryem'e ve ardından havarilerine göründüğüne ilişkin söylentiler çabucak yayıldı. İsa'nın dirilişi Hristiyanlık'ın en önemli inançlarından biridir. Bu inanç, havarilerine ve izleyicilerine yeni bir güç vermiş ve Hristiyanlık'ın yayılması için yaptıkları çalışmaları hızlandırmıştır.

İsa'nın tabiatı

Teslisçilere göre
Katolik, Ortodoks ve teslisçi Protestan mezheplerinin teolojisine göre İsa'nın birbirine karışmayan iki ayrı tabiatı vardır: insan doğası ve Tanrı doğası. İsa aynı anda hem insan hem de Tanrı'dır. Bu iki doğanın birbirine karışmadan birleşmesine hipostatik birleşme denir. İnsani tabiatı ve Tanrı tabiatı tek bir kişilikte birleşirler fakat karışmazlar. Hristiyanlar hipostatik birleşmeyi "Tanrı olan İsa, kul özünü alıp dünyada doğmuştur ama 'yaratılışın çamuruyla' kirlenmemiştir" şeklinde açıklarlar. İsa, Hristiyanlara göre Tanrı'nın yaşayan, diri sözüdür. Bu doğan söz Tanrı'nın parçası değildir, çünkü Tanrı parçalara bölünemez.

Hristiyanlara göre üç kişilikli olan Tanrı'nın özünün ikinci kişisi ezeli söz (logos), tarihte bir zamanda kul özü kişiliği alarak insan bedenine girmiştir ve bu İsa Mesih'tir. Hristiyanlar Tanrı'nın üç kişiliği ile ilgili bilgilerin Tevrat'ta da anlatıldığına inanır.

Tanrı doğasının İsa'nın bedeniyle ilgisi yoktur. "Baba" ile aynı olan bir doğayı taşımaktadır ikisi de aynı kaynaktandır. Bu nedenle de İsa, Tanrı olarak kabul edilir.

Pavlus bir mektubunda İsa'nın insan doğası ve tanrı doğası arasındaki ilişkiyi şöyle açıklar:
"Mesih, Tanrı özüne sahip olduğu halde, Tanrı'ya eşitliği sımsıkı sarılacak bir hak saymadı. Ama yüceliğinden soyunarak kul özünü aldı ve insan benzeyişinde doğdu. İnsan biçimine bürünmüş olarak ölüme, çarmıh üzerinde ölüme bile boyun eğip kendini alçalttı."

İsa, İncil'de "Baba"ya seslenirken bu konuşma aynı varlığın iki benliği arasında geçer. İsa'nın kul özü kişiliği, ilahi kişilikle konuşur, yani Baba'ya dua edenin İsa'nın kul özü olduğu söylenir. Kul özü de almış olan Tanrı'nın ikinci kişiliği (söz), artık dünyada iken doğa değil ama konum olarak Öz'den aşağı seviyededir; bu nedenle Yeni Ahit'te "Baba benden üstündür" dediği yazılıdır. İncil, İsa'nın çarmıha gerildikten sonra tekrar yüceltileceğini söyler. Çünkü artık dünyada olmayacak ve kul özü kalmayacaktır.

Nasturi diofizitçilik
Nasturiliğin kristolojisi de teslisçi Kadıköy Hristiyanlığı gibi diofizitçi olmakla birlikte aralarında fark vardır. Nasturiliğe göre, İsa iki kişiden meydana gelmektedir: Tanrısal logos ve insanî kişi. Bu iki kişi, İsa'da bir aradadır. Nestorius, Meryem'in sadece insan olan İsa'nın annesi olduğunu, bu yüzden ona theotokos demenin hatâ olduğunu savunmuştur. Nestorius, bu kavram yerine hristotokos (Mesih doğuran) kavramını önermektedir. Birinci Efes Konsili'nde (431) ve Kadıköy Konsili'nde (451) Nestorius'un görüşleri sapkın olarak kabul edildi ve reddedildi. Ana akım Hristiyanlık olan Kadıköy Hristiyanlığına göre İsa iki kişiden değil tek bir kişiden meydana gelmektedir fakat bu tek kişinin iki tabiatı vardır.

Monofizitçilik
Monofizitçilik, Nasturi diofizitçiliğe tepki olarak ortaya çıkan bir kristolojidir. Monofizitçilik iki ana akımdan meydana gelmiştir. Bunlardan Apolinaryanizm inancına göre, İsa'nın insani bir bedeni vardır fakat, bu bedenin ruhânî parçası, tamamen ilâhî logosun egemenliğine girmiştir ve İsa'nın maneviyatı tek bir tabiattan oluşmaktadır ve bu tanrısal kişiliktir. Apolinaryanizm, Birinci Konstantinopolis Konsili'nde (381) ana akım Hristiyanlık tarafından sapkın ilan edilmiştir. Diğer bir monofizitçi görüş olan Evtikyanizme göre ise İsa'nın insânî tabiatı, tanrısal tabiatı içinde, bir damla balın denizde yok olması gibi yok olmuştur ve enkarnasyondan sonra onun artık sadece tanrısal tabiatı vardır. Bu görüş, Kadıköy Konsili'nde (451) reddedilmiştir.

Miafizitçilik
Doğu Ortodoks Kiliseleri, İsa'nın tabiatı hakkında miafizit görüşe sahiptir. Bu inanca göre, İsa'nın tanrısal tabiatı ve insani tabiatı birleşmiş durumdadır fakat ikisi birbirine karışmadan, kendi özellikleri değişmeden, aralarında ayrılık olmadan tek bir kişinin tek bir tabiatıdırlar. Doğu Ortodoksları, İsa'nın tabiatı hakkındaki duruşlarını ifade etmek için İskenderiyeli Cyril'in şu sözünü alıntılamaktadırlar: "Hulûl etmiş Tanrı Kelimesinin tek tabiatı" (μία φύσις τοῦ θεοῦ λόγου σεσαρκωμένη mía phýsis toû theoû lógou sesarkōménē). Miafizitçi anlayış, Tanrı'nın iki kişiliği olduğunu savunan Nasturi diofizitçiliğe tepki olarak ortaya çıkmıştır ancak Kadıköy Hristiyanlığı tarafından monofizitçi olarak görülmektedir ve reddedilmektedir.

İlgili filmler

 'The King of Kings', (1927) Fragman
 'Il Vangelo Secondo Matteo', (1964)
 'King of Kings', (1966) Fragman
 'Jesus - Gospel of Luke', (1979) Çeşitli Dillerle İzlenebilir
 'The Last Temptation of Christ', (1988) Fragan
 'The Passion of the Christ', (2004) Fragman
 'Magdalena: Released from Shame', (2007)

Ayrıca bakınız
 İslam'da İsa
 Yahudilikte İsa

Notlar

Kaynakça

İsa
İsa
Kristoloji

Hristiyanlıkta İsa


Pers metode er en dansk dokumentarfilm fra 2008, der er instrueret af Pernille Bech Christensen efter manuskript af Poul Erik Tøjner.

Handling
Per Kirkeby og Poul Erik Tøjner mødtes tre dage i maj før åbningen af udstillingen Per Kirkeby Louisiana 2008. De to taler med hinanden om maleriets metode - som titlen så præcist angiver - og om alt det i arbejdet, i livet og i biografien, som er malet ind i billederne. Hvor det herefter er til stede, men skjult. Samtalen er yderst omhyggelig og særdeles åbenhjertig - men "om nogle ting taler man ikke", som Kirkeby alvorligt udtrykker det. Der slutter samtalen og filmen.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2008

Dokumentarfilm fra Danmark

Pers metode


Karl Leopold Adolf Sydow (født 23. november 1800 i Berlin, død 22. oktober 1882) var en tysk protestantisk teolog.

Sydow blev 1836 hof- og garnisonspræst i Potsdam, og på kong Frederik Vilhelm 4. af Preussen's tilskyndelse drog han 1841 til England, hvor dronning Victoria overdrog ham at udtale et skøn over den skotske frikirke. Han overtog hvervet og stillede sig på frikirkens side. Som teolog var Sydow discipel af Schleiermacher og virkede for unionen, men han blev ret radikal, erklærede, at Jesus var legitim søn af Josef og Maria, mistede kongens gunst og var endog lige ved at blive afsat fra sit præsteembede.

Kilder

Teologer fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Berlin

Adolf Sydow


Schizophrenia er en kortfilm instrueret af Kristian Marstal efter manuskript af Kristian Marstal.

Handling

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2014

Kortfilm fra Danmark

Schizophrenia


An Comanthera mucugensis in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Ana Maria Giulietti, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni L.R.Parra och Ana Maria Giulietti. An Comanthera mucugensis in nahilalakip ha genus nga Comanthera, ngan familia nga Eriocaulaceae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 C. m. mucugensis
 C. m. riocontensis

Mga kasarigan

Comanthera

Comanthera mucugensis


නෙෆ්තිස් යනු අයිසිස් සහ ඔසිරිස් ගේ සොහොයුරිය වන අතර සෙට් ගේ බිරිඳය.මොව්හුු පුුුරාණ ඊජිප්තු දෙවිවරුු වේ.

නෙෆ්තිස්


La temporada 1988-1989 de la Japan Soccer League fue el vigésimo tercer campeonato de Primera División del fútbol japonés organizado por la Japan Soccer League. El torneo se desarrolló en una rueda de todos contra todos.

El campeón fue el Yamaha Motors, por primera vez en su historia.

Primera División

</center>

Segunda División

Prmiera Etapa

Este

Oeste

Segunda Etapa

Grupo de Ascenso

Grupos de Descenso

Este

Oeste

Desempate de posiciones

Enlaces externos
 Estadísticas de liga

Japón en 1988
Fútbol en 1988
Temporadas de la Japan Soccer League

Japan Soccer League 1987-1988


este o actriță și vedetă TV japoneză. În 1999 ea a câștigat Japanese Academy Award la categoria "Best Newcomer" pentru performanța sa din Give It All. În 2001 a fost nominalizată la categoria "cea mai bună actriță" pentru performanța sa din Hatsukoi.

Filmografie selectivă

Filme
 Give It All (1998)
 GTO (1999)
 Hatsukoi (2000) aka First Love
 Ekiden (2000)
 Suki (2001)
 Tokyo Marigold (2001)
 Gangushurisha (2002)
 Thirteen Steps (2002)
 Drugstore Girl (2003)
 A Day on the Planet (2004)
 Legend of Nin Nin Ninga Hattori (2004)
 Ubume no Natsu (2005)
 The Suspect: Muroi Shinji (2005)
 Tripping (2006)
 Waiting in the Dark (2006)
 Gegege no Kitaro (2007)
 Town of Evening Calm, Country of Cherry Blossoms (2007)
 The Silver Season (2008)
 10 Promises to My Dog (2008)
 Mōryō no Hako (2008)
 Yamazakura (2008)
 The Taste of Fish (2008)
 Kitaro and the Millennium Curse (2008)
 Flowers (2010)
 Genji Monogatari: Sennen no Nazo (2011)
 The Wings of the Kirin (2012)

Televiziune
 Taira no Kiyomori (2012) – Yura Gozen
 Hana Moyu (2015) – Mōri Yasuko

Legături externe

Nașteri în 1980
Actrițe japoneze
Japonezi în viață

Rena Tanaka


Atenaide, también llamada Gli affetti generosi (título original en italiano; en español, Atenaida o Los afectos generosos, RV 702) es una ópera en tres actos del compositor Antonio Vivaldi y libretto en italiano de Apostolo Zeno. La historia se basa muy libremente en la historia de la emperatriz bizantina Atenaida, convertida al cristianismo con el nombre de Elia Eudoxia, esposa de Teodosio II. Se estrenó el 29 de diciembre de 1728 en el Teatro della Pergola de Florencia.

Historia
Se trata de la tercera opera compuesta por Vivaldi para el Teatro della Pergola, después de Scanderbeg (1718) e Ipermestra (1727), ambas grandes éxitos de Vivaldi. Con Atenaide el empresario del teatro Luca Casimiro degli Albizzi esperaba volver a tener el mismo éxito en la temporada de 1729. Pero la ópera resultó un fracaso, del que Vivaldi se recuperaría con su siguiente ópera, Catone in Utica.

Esta ópera se representa muy poco; en las estadísticas de Operabase  aparece L'Atenaide con sólo una representación en el período 2005-2010.

Discografía

Véase también
 Anexo:Óperas de Antonio Vivaldi

Enlaces externos

Óperas de 1728
Óperas de Antonio Vivaldi
Óperas en italiano
Óperas estrenadas en Florencia

Atenaide


Cueva de Songamhttps://web.archive.org/web/20141012033452/http://www.kcna.co.jp/item/2011/201109/news15/20110915-39ee.html (en coreano: 송암동굴) es un lugar turístico en Corea del Norte. Se compone de 17 cuevas cársticas bien iluminadas llenas de formaciones de piedra pintorescas como estalactitas y estalagmitas. La caverna se encuentra en Kaech'ŏn-si, provincia de Pyongan del Sur.

Entre los 70 lugares pintorescos dentro de las cavernas están la flor de la puerta (Kkotmun Dong), una cascada (Phokpho Dong), un paisaje nevado subterráneo (Solgyong Dong) y una serie de curiosidades geológicas llamadas Kiam Dong.

El lugar está iluminado y posee aire acondicionado. El turismo internacional en el sitio es administrado por la Agencia de Viajes Internacional de Corea en Pionyang.

Véase también
Geografía de Corea del Norte
Geografía de Asia

Referencias

Cuevas de Corea del Norte
Turismo en Corea del Norte

Cueva de Songam


José Agustín Mauri (født 16. maj 1996 i Realicó) er en italiensk fodboldspiller.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Italien
Fodboldspillere fra Parma FC
Fodboldspillere fra AC Milan

José Mauri


Characiaceae, porodica zelenih algi iz reda Sphaeropleales. Sastoji se od sedamdesetak vrsta (73). Ime je dobila po rodu Characium.

Rodovi
 Acrochasma Korshikov 1
 Actidesmium Reinsch 2
 Bicuspidellopsis Korshikov 1
 Characiella Schmidle 1
 Characiellopsis M.O.P.Iyengar 2
 Characium A. Braun 52
 Craniocystis Korshikov 1
 Deuterocharacium Petrý 2
 Korshikoviella P.C.Silva 5
 Lambertia Korshikov 1
 Lanceola F.Hindák 1
 Marthea Pascher 1
 Pseudoschroederia Hegewald & Schnepf 3

Izvori

Vanjske poveznice

Porodice Sphaeropleales

Characiaceae


La N-méthyltaurine est un composé chimique de formule . Elle se présente sous la forme d'une poudre blanche combustible et peu inflammable. Elle est soluble dans l'eau et existe à l'état de zwitterion dans les solvants polaires. Contrairement à la taurine , qui est très répandue, la  n'a été trouvée dans le milieu naturel que dans des algues rouges, où elle est synthétisée par méthylation de la taurine. Elle convient à l'amidation d'acides gras à longue chaîne pour former des taurates en raison de sa polarité élevée et de la solubilité relativement bonne de ses sels de métaux alcalino-terreux, taurates qui sont également utilisés comme tensioactifs anioniques doux.

La synthèse de la N-méthyltaurine a été publiée dès 1878, avec la méthylamine  réagissant avec le sel d'argent de l'acide 2-chloroéthanesulfonique . Cette réaction a par la suite été adaptée pour utiliser le sel de sodium de l'acide 2-chloroéthanesulfonique. L'addition de méthylamine au vinylsulfonate de sodium  en solution aqueuse donne de la  avec un rendement de 85 % après acidification avec de l'acide acétique . La purification du produit brut et la préparation de la  peuvent également être réalisées par passage de la solution de sel de sodium à travers une résine échangeuse de cations sous sa forme H puis à travers une résine échangeuse d'anions sous sa forme OH. La réaction de l'iséthionate de sodium  avec la méthylamine dans l'eau à haute température et haute pression donne le sel de sodium de la , puis la  pure après saturation en dioxyde de carbone  et élimination du bicarbonate de sodium  précipité :

La N-méthyltaurine et son sel de sodium sont utilisés comme groupe polaire des tensioactifs de la classe des taurates, parfois également appelés méthyltaurates. Les taurates se caractérisent par un très bon pouvoir moussant, même en présence d'huile et de graisses, donnant une mousse durable, compatible avec la peau et stable dans une large gamme de pH.

Notes et références

Acide sulfonique
Amine

N-Méthyltaurine


Dicoma, rod glavočika smješten u tribus Dicomeae, potporodica Dicomoideae. Postoji preko 30 priznatih vrsta raširenih po Africi, Madagaskaru i dijelovima Azije (uglavnom Arapski i Indijski poluotok)

Vrste

 Dicoma aethiopica S.Ortiz & Rodr.Oubiña
 Dicoma alemannii-mazzocchii Chiov.
 Dicoma anomala Sond.
 Dicoma antunesii O.Hoffm.
 Dicoma bangueolensis Buscal. & Muschl.
 Dicoma capensis Less.
 Dicoma chatanensis N.Kilian
 Dicoma cuneneensis Wild
 Dicoma dinteri S.Moore
 Dicoma elegans Welw. ex O.Hoffm.
 Dicoma foliosa O.Hoffm.
 Dicoma fruticosa Compton
 Dicoma galpinii F.C.Wilson
 Dicoma gillettii Rodr.Oubiña & S.Ortiz
 Dicoma hindiana S.Ortiz & Rodr.Oubiña
 Dicoma incana  O.Hoffm.
 Dicoma kurumanii S.Ortiz & Netnou
 Dicoma macrocephala DC.
 Dicoma montana Schweick.
 Dicoma nachtigalii O.Hoffm.
 Dicoma niccolifera Wild
 Dicoma obconica S.Ortiz
 Dicoma paivae S.Ortiz & Rodr.Oubiña
 Dicoma picta (Thunb.) Druce
 Dicoma popeana S.Ortiz & Rodr.Oubiña
 Dicoma prostrata Schweick.
 Dicoma schimperi (DC.) Baill. ex O.Hoffm.
 Dicoma schinzii O.Hoffm.
 Dicoma scoparia Rodr.Oubiña & S.Ortiz
 Dicoma somalense S.Moore
 Dicoma squarrosa Wild
 Dicoma swazilandica S.Ortiz, Rodr.Oubiña & Pulgar
 Dicoma thuliniana S.Ortiz, Rodr.Oubiña & Mesfin
 Dicoma tomentosa Cass.

Izvori

Dicomoideae

Dicoma


Os Jogos da Commonwealth de 2026, oficialmente conhecidos como XXIII Commonwealth Games e comummente conhecidos como Victoria 2026, é um evento multiesportivo para membros da Commonwealth programado para ocorrer em quatro locais (Geelong, Bendigo, Ballarat e Gippsland) no estado de Vitória, Austrália. As cerimônias de abertura serão realizadas na capital do estado Melbourne, no Melbourne Cricket Ground. Em um afastamento dos anteriores Jogos da Commonwealth, o evento não será realizado em uma grande cidade, mas será realizado pelo estado e realizado em várias cidades de menor dimensão, fora da capital. Os Jogos acontecerão ao longo de doze dias entre 17 e 29 de março de 2026.

A cidade-sede foi inicialmente planejada para ser selecionada na Assembleia Geral da Federação dos Jogos da Commonwealth (CGF) de 2019 em Kigali, Ruanda. Em 16 de junho de 2019, o CGF confirmou que decidiria a cidade-sede em 2020, mas a falta de interesse das cidades e a pandemia de COVID-19 atrasaram o anúncio. Em dezembro de 2021, o CGF informou que anunciaria um anfitrião em março de 2022; no entanto, Vitória foi anunciada como anfitriã em 12 de abril de 2022, após dois meses de um processo de diálogo exclusivo com o CGF. No entanto, em 18 de julho de 2023, o primeiro-ministro vitoriano, Daniel Andrews, e a vice-primeira-ministra, Jacinta Allan, anunciaram que o governo do estado pretendia cancelar os Jogos vitorianos de 2026. Quinze meses depois de concordar em sediar os Jogos, o Premier disse que o custo havia aumentado para cerca de 6000 a 7000 milhões de dólares — o dobro dos benefícios estimados —, e o governo não poderia justificar a despesa.

Seleção de host
Durante a Assembleia Geral do CGF em 31 de março de 2017 em Gold Coast, após o conturbado processo de candidatura da cidade-sede dos Jogos da Commonwealth de 2022, o conselho executivo anunciou que planejava premiar os Jogos da Commonwealth de 2026 e 2030 simultaneamente na Assembleia Geral do CGF agendada para Quigali, Ruanda em setembro de 2019. Foi implementado um novo modelo denominado CGF Partnerships (CGFP). Isso visa dar maior apoio às associações e cidades que demonstram interesse em sediar futuros Jogos e aumentar o valor geral do evento. Isso é semelhante ao processo usado pelo Comitê Olímpico Internacional (COI) desde 2017. Em janeiro de 2022, o governo do estado de Vitória anunciou que estava considerando seriamente um pedido tardio do CGF para sediar os Jogos. Em 16 de fevereiro de 2022, o primeiro-ministro de Vitória Daniel Andrews confirmou que o estado estava em negociações exclusivas com o CGF para sediar os Jogos. Afirmou-se que, se bem-sucedida em sediar os Jogos pela segunda vez, uma candidatura vitoriana teria como objetivo enfatizar os centros regionais do estado — como Geelong, Ballarat e Bendigo — em vez de ser predominantemente baseado em Melbourne, como em 2006. Bendigo já havia sediado os Jogos da Juventude da Commonwealth de 2004. A aceitação da oferta provavelmente também estará condicionada ao acordo sobre maneiras de controlar os custos, como hospedar atletas e funcionários em hotéis, em vez de uma vila dedicada. Esta oferta foi confirmada como bem sucedida em 12 de abril de 2022.

Em 18 de julho de 2023, o primeiro-ministro vitoriano Daniel Andrews e a vice-primeira-ministra Jacinta Allan anunciaram que o governo estadual pretendia cancelar os Jogos vitorianos de 2026. Quinze meses depois de concordar em sediar os Jogos, o Premier disse que o custo havia aumentado para cerca de US$ 6 a 7 bilhões, o dobro dos benefícios estimados, e o governo não poderia justificar a despesa. O estado disse que rescindiria seu contrato de hospedagem com a Federação dos Jogos da Commonwealth e buscaria um acordo sobre o contrato.

Transmissão

  – Sky Television

Ligações externas

 Vitória 2026 - Governo vitoriano
 Página oficial no Twitter

Eventos multiesportivos de 2026
2026
2026 na Austrália

Jogos da Commonwealth de 2026


Wallon is a surname. Notable people with the surname include:

Henri-Alexandre Wallon (1812–1904), French historian and statesman
Henri Wallon (psychologist) (1879–1962), French psychologist and grandson of Henri-Alexandre Wallon

See also
 Walloon (disambiguation)
Ethnonymic surnames

Wallon


Im Stadtgebiet von Bayreuth existieren fünf Friedhöfe.

Stadtfriedhof

Der älteste existierende Friedhof ist der Stadtfriedhof mit einer Reihe von Grabdenkmälern berühmter Persönlichkeiten. Er wurde im Jahr 1545 außerhalb der Stadtmauer angelegt und ersetzte den "Gottesacker" an der Stadtkirche. Dieser war bis 1533 genutzt worden, in den folgenden zwölf Jahren bestattete man, um der Ansteckungsgefahr bei Seuchen zu begegnen, die Toten auf dem Friedhof der nahen Altenstadt.

Zwischen der Erlanger Straße und dem Mistelbach gelegen, beherbergt er unter anderem die Ruhestätten von Franz Liszt, Jean Paul, Emil Warburg, Oswald Merz, Siegfried, Wieland und Wolfgang Wagner sowie des Dirigenten Hans Richter. Das prunkvollste Grabmal ist die Grabkapelle des Herzogs Alexander von Württemberg. Von überragender künstlerischer Qualität ist das Grabdenkmal der "Stecknadelbraut", das um 1721 in der Werkstatt von Elias Räntz entstand. Für Maria Anna Thekla Mozart, die 1841 auf dem Stadtfriedhof beerdigt wurde, wurde 1991 eine Gedenktafel angebracht. Jean Pauls erster Grabstein steht heute im Germanischen Nationalmuseum in Nürnberg; er wurde 1860 durch einen Granit-Findling aus dem Fichtelgebirge ersetzt. Der Schriftsteller Oskar Panizza, der 1921 in Bayreuth starb, wurde auf Betreiben seiner Familie ohne Grabstein bestattet. Nach einigen Jahren wurde sein Grab (Abteilung NW 2, Nr. 0507) neu belegt.

Am östlichen Friedhofseingang befindet sich die "Gottesackerkirche". Das erste Gebäude wurde 1562 erbaut und 1599 erweitert. 1779 wurde es abgebrochen und 1781 durch die evangelisch-lutherische Friedhofskirche ersetzt, die im Volksmund den Namen weiterführt. An jeder der vier Fassadenseiten ist eine lateinische Inschrift eingemeißelt (insgesamt drei Distichen):

Über dem Haupteingang gegen Süden und zur Erlanger Straße hin:

Nordwärts zu den Gräbern hin:

Über der kleinen Tür gegen Westen:

Über dem Eingang gegen Süden:

Die Grabkapelle Franz Liszts wurde bei den Luftangriffen auf Bayreuth im April 1945 zerstört und in den 1970er Jahren wieder aufgebaut. Im Oktober 1965 wurde die Aussegnungshalle ihrer Bestimmung übergeben.

Auf dem Friedhof befinden sich zahlreiche Kriegsgräberstätten aus dem Ersten und Zweiten Weltkrieg, einschließlich der Nachkriegszeit: für Deutsche, Italiener, Rumänen, Russen, Ukrainer und andere Osteuropäer (in Bayreuth befand sich ein Lager für Displaced Persons). In 357 Einzelgräbern sind Kriegstote des Ersten Weltkriegs bestattet, in 101 Gräbern Tote des Zweiten Weltkriegs, einschließlich 70 Opfer der Luftangriffe auf Bayreuth vom April 1945. Letzteren – aus Bayreuth, aus anderen deutschen Städten und dem Ausland – wurde durch Angehörige ein Denkmal an der Grabstätte errichtet. In einer weiteren Sammelgrabstätte liegen 48 Kriegstote, davon 46 Ukrainer.

Jüdischer Friedhof

Das erste Begräbnis auf dem jüdischen Friedhof fand am 25. Juni 1786 statt. Die offizielle Einweihung erfolgte im Jahr 1787. Wegen seiner Lage unweit des Kreuzsteins wurde er als "Begräbnisstätte oberhalb des Kreuzsteins" bezeichnet. Der Tradition entsprechend sind alle Grabsteine nach Osten ausgerichtet. Das Friedhofswärterhaus diente nach den landläufig als Reichskristallnacht bezeichneten Pogromen von 1938 als behelfsmäßige Synagoge.

Im Verzeichnis Bayreuther Kunstdenkmale von 1959 blieb diese bedeutende kulturhistorische Stätte unerwähnt.

Friedhof Sankt Georgen

Der Friedhof der damals noch eigenständigen Stadt Sankt Georgen am See wurde 1709 eingerichtet. Hinter dem stattlichen Eingangstor mit Sandsteinornamenten befinden sich mehrere ansehnliche Barock-, Rokoko- und Klassizismusgräber. Später war er bis weit ins 20. Jahrhundert der Friedhof für die Bewohner Bayreuths nördlich des Roten Mains.

Auf dem Friedhof befindet sich die große Kriegsgräberstätte St. Georgen für Tote des Zweiten Weltkrieges, einschließlich vieler der 781 Opfer der alliierten Luftangriffe auf Bayreuth im April 1945. Letztere sind unter den 992 dort beigesetzten Kriegsopfern nur bei Kenntnis der Daten der Luftangriffe zu erkennen: 5., 8. und 11. April 1945.

Friedhof Sankt Johannis
Das erst 1939 nach Bayreuth eingemeindete Pfarrdorf Sankt Johannis besitzt an seinem westlichen Rand einen eigenen Friedhof.

An dieser Stelle verhandelten gegen Mittag des 14. April 1945 der amerikanische Emissär Karl Ruth und der Bayreuther NS-Oberbürgermeister Friedrich Kempfler mit dem Wehrmachtsgeneral August Hagl vergeblich über eine kampflose Übergabe der Stadt. Infolge Hagls Verweigerung wurden die Orangerie und der Sonnentempel im nahegelegenen Park Eremitage in letzter Minute sinnlos durch US-Jagdbomber zerstört.

Südfriedhof

Am Südrand des Stadtteils Saas liegt der im November 1981 übergebene städtische Südfriedhof mit Aussegnungshalle und Krematorium.

Grabstätte von Richard und Cosima Wagner
Die Grabstätte von Richard Wagner und seiner Frau Cosima liegt nicht auf einem Friedhof, sondern in der öffentlich zugänglichen Parkanlage seines Wohnhauses Wahnfried.

Grablege der Markgrafen
In der Stadtkirche befindet sich eine Fürstengruft der Bayreuther Markgrafen. In den Jahren von 1620 bis 1733 wurden dort 26 Mitglieder der markgräflichen Familie bestattet, darunter die Markgrafen Christian, Christian Ernst und Georg Wilhelm. Markgräfin Wilhelmine, ihr Gatte Friedrich von Brandenburg-Bayreuth sowie die Tochter Elisabeth Friederike Sophie von Brandenburg-Bayreuth sind in der Schlosskirche bestattet.

Galerie

Literatur

Weblinks

Einzelnachweise

Bayreuth
Sakralbau in Bayreuth
Bayreuth
Bayreuth

Friedhöfe in Bayreuth


Legea egalității în ce privește libertatea este o doctrină care susține că libertatea individuală implică recunoașterea fiecărui individ a egalității în dreptul (în Dreptul subiectiv) la libertate individuală/libertate negativă. Prima sa denumire, nu și concepție, i-a fost făcută de Herbert Spencer , care spune că "[...] fiecare om poate pretinde deplină libertate în ce privește exercitarea facultăților sale compatibile cu posesia de libertate, a oricărui alt om." Sau, cum de asemenea, a spus-o  într-un alt mod, "fiecare are libertatea de a face tot ce vrea, cu condiția să nu încalce vreodată aceeași libertate, vreunui oricare alt om."

Această doctrină a avut influență asupra  teoreticienilor politici, inclusiv asupra liberalismului și socialismului .

Spencer vede începuturile acestor convingeri ale sale în principiile evoluției științifice. El gândea că umana fericire este o emoție evoluată. Spencer a susținut că "omul își poate atinge scopurile propuse numai prin intermediul exercitării competențelor sale"
și, prin urmare, că un astfel de exercițiu trebuie să aibă echivalența oricărui alt drept uman, și că restricția în ce privește libertatea negativă a altei persoane o împiedică pe aceasta să își realizeze fericirea. Dar acest lucru, prezumat ca un model de etică universala, ar trebui să fie aplicat tuturor persoanelor individuale, cu alte cuvinte, ca un cod moral care se aplice tuturor persoanelor. Prin urmare, dacă o persoană restricționează o altă persoană să facă același lucru ca și ea, atunci acea persoană și-a  excedat drepturile. Ca urmare, drepturile sunt egale între toate persoanele. Legea egalității în ce privește libertatea este strâns legată de eficiența Pareto , în esență, prevăzând că orice organizare în alocarea resurselor pe care o poate obține cel puțin o persoană, în cel mai bun dintre cazuri, fără a înrăutăți cu ceva situația vreunei oricare altă persoană, este optimă sau eficientă.

Referințe

Legături externe
 Equal Liberty, BK Marcus
 Libertad, derecho de propiedad y principio de no agresión . În scrierea lui Francisco Capella, Instituto Juan de Mariana
Anarho-capitalism
Liberalism


În gramatică, termenul "trecut" denumește în sens general o valoare temporală de bază, prin care vorbitorul situează o acțiune, o întâmplare, o stare etc. înaintea momentului vorbirii. Trecutul este opus altor două valori temporale de bază, prezentul și viitorul. În sens restrâns, un timp trecut este, în unele limbi, o anumită formă a verbului, o anumită paradigmă care exprimă o nuanță a acestei valori temporale. În acest sens pot exista mai multe forme de trecut.

Această definiție se referă numai la folosirea trecutului ca timp numit "absolut", adică numai în raport cu momentul vorbirii, de regulă în propoziții independente sau principale. Trecutul mai poate fi și un timp numit "relativ" sau "de relație", adică folosit în raport cu alt verb, care este la alt timp de bază sau la altă formă de trecut, mai ales când ambele verbe sunt în aceeași frază.

În funcție de limba considerată, există mai multe sau mai puține forme de trecut. Acestea diferă după modul verbal, diateză, aspect, mod de acțiune, raportul temporal exprimat, registru de limbă și factori pragmatici. Tot în funcție de aceste noțiuni, formele de trecut pot fi simple sau compuse, cele dintâi alcătuite cu ajutorul unor afixe, cele din urmă cu verbe auxiliare sau semiauxiliare. Cele simple sunt caracteristice mai ales limbilor cu un grad relativ mare de sintetism, cele compuse – limbilor cu un grad relativ mare de analitism.

În unele limbi, precum româna, franceza sau engleza, aspectul și modul de acțiune nu au morfeme specifice, fiind exprimate mai ales prin sensul lexical al verbelor și prin anumite forme temporale, de pildă perfectul simplu exprimând și aspectul perfectiv, iar imperfectul și aspectul imperfectiv. În alte limbi, ca cele slave, aspectul și modul de acțiune sunt exprimate mai ales prin afixe specifice, și anumite forme temporale pot fi luate numai de verbe de un anumit aspect.

Valoarea temporală de trecut este uneori exprimată nu numai cu forme specifice, ci și cu forme de prezent (așa-numitul "prezent istoric"). În schimb, uneori, forme de trecut exprimă alt timp de bază.

În limba română

În limba română sunt patru forme de trecut la modul indicativ și câte una la conjunctiv, condițional, prezumtiv și infinitiv.

La modul indicativ

Imperfectul este o formă sintetică, având ca marcă sufixul -a- sau -ea-, în funcție de clasa de conjugare, plasat înaintea desinențelor personale. În principal exprimă acțiuni de aspect imperfectiv. Poate fi folosit în mod absolut, având caracter descriptiv sau narativ, și exprimând modul de acțiune durativ (Acolo locuiam în copilărie) sau iterativ (acțiune repetată): Se certau mereu. În calitate de timp relativ exprimă, ca raport temporal, mai ales o acțiune simultană cu a altui verb din aceeași frază: În timp ce mânca, a sunat telefonul. Mai apare și ca sinonim gramatical al condiționalului trecut: Dacă știam, veneam și eu.

Perfectul compus are formă analitică, fiind alcătuit din forma de indicativ prezent a verbului auxiliar a avea și cea de participiu a verbului cu sens lexical. Exprimă implicit aspectul perfectiv, deci acțiuni văzute ca având loc într-o perioadă delimitată, putând fi și momentane ca mod de acțiune. Este folosit în general cu valoare absolută: Am studiat prezentul și imperfectul. În registrul de limbă familiar apare și cu valoare de viitor apropiat (Acuma chiar am plecat) sau de viitor anterior: Până vine el, s-a zis cu tine. Poate fi folosit mai rar și ca timp relativ, în locul mai mult ca perfectului, exprimând anterioritatea: Înainte de a pleca, le-a explicat de ce a venit.

Perfectul simplu este format sintetic, cu sufixele -a-, -i-, -î-, -u- sau -se-, în funcție de clasa de conjugare, -a- având la unele verbe varianta -ă-, la altele -e-, și cu desinențe specifice acestui timp. Are aceleași trăsături aspectuale și de mod de acțiune ca perfectul compus, dar este limitat în româna standard la limba unor opere literare. Este folosit ca timp narativ, la fel ca perfectul compus, dar este preferat în propozițiile incidente. Are numai folosire absolută: – Unde ai fost? întrebă el. – M-am plimbat în parc, răspunse ea.

Mai mult ca perfectul are tot formă sintetică, marca sa fiind sufixul -se- adăugat la sufixul de perfect simplu și urmat de desinențele acestuia, în afară de cea de persoana I singular. Este un timp relativ prin definiție, exprimând o acțiune trecută anterioară altei acțiuni trecute. Acțiunea la care se raportează poate fi exprimată în aceeași frază (Terminasem de scris când ai venit tu), sau în contextul anterior propoziției în care se folosește, aceasta putând fi și independentă: Spre seară terminasem de scris. Este destul de rar folosit, fiind înlocuit cu perfectul compus, ceea ce este regretat de unii lingviști.

La toate aceste timpuri există forme de diateza activă și de formă reflexivă (exemplele de mai sus), precum și de diateza pasivă. La aceasta, toate sunt alcătuite analitic, cu auxiliarul a fi la formele de mai sus (de diateza activă) și participiul variabil după gen și număr al verbului cu sens lexical, ex. Data alegerilor a fost hotărâtă (perfect compus).

La alte moduri

La alte moduri decât indicativul, formele de trecut sunt analitice, toate cu auxiliarul a fi.

Condiționalul trecut are ca auxiliar condiționalul prezent al verbul a fi, iar verbul cu sens lexical este la participiul invariabil. Folosit ca timp relativ, exprimă în primul rând un fapt nerealizat în trecut, și faptul tot din trecut care era condiția realizării sale, dar nu s-a îndeplinit: Dacă aș fi asistat la ceartă, n-aș fi ținut partea nimănui. Alte valori ale sale sunt pragmatice. Ca timp relativ poate exprima atitudinea de îndoială cu privire la o acțiune trecută anterioară alteia: Am auzit că ar fi absolvit facultatea. Cu valoare absolută de prezent, condiționalul trecut al unor verbe are rolul pragmatic de a exprima politețea: Aș fi vrut să vă spun...

Conjunctivul trecut se constituie din verbul auxiliar a fi cu forma fi la toate persoanele + participiul invariabil al verbului cu sens lexical. Exprimă acțiuni trecute față de momentul vorbirii, mai ales ca timp relativ, pentru acțiuni anterioare: Nu-mi amintesc să fi spus așa. Este uneori sinonim cu condiționalul trecut, în raport cu un verb la această formă, cu folosire relativă, exprimând simultaneitate (Să fi asistat la ceartă, i-aș fi despărțit) sau chiar posterioritate: Până să fi venit un medic, l-aș fi îngrijit eu. Cu valoare absolută are de asemenea înțelesul condiționalului trecut, exprimând ca înțeles pragmatic un reproș sau un regret: Să fi cumpărat niște fructe măcar!

Prezumtivul trecut este, în registrul elevat, identic ca formă cu viitorul anterior, având auxiliarul a fi la indicativ viitor, la care se adaugă participiul invariabil al verbului cu sens lexical. În registrul curent are o formă specifică, cu varianta scurtă a verbului a vrea ca auxiliar al viitorului. Cu valoare absolută exprimă o acțiune trecută (O fi știut el ceva), iar ca timp relativ exprimă tot o acțiune trecută, de obicei anterioară (Nu-și amintea dacă o fi dormit sau nu), dar și simultană: L-a putut vedea când o fi trecut pe acolo.

Infinitivul trecut se formează cu infinitivul prezent al lui a fi și participiul invariabil al verbului cu sens lexical. Este folosit mai mult în registrul de limbă elevat, exprimând o acțiune trecută, de obicei anterioară celei exprimate de verbul regent: Faptul de a nu fi declarat adevărul l-a pus într-o lumină proastă. Cu prepoziția până sau cu locuțiunea prepozițională înainte de, poate exprima o acțiune trecută posterioară: Înainte de a fi venit el, mă simțeam bine.

Și la aceste moduri există forme de pasiv, ex. să fi fost iubit / iubită / iubiți / iubite (conjunctiv trecut).

În limba franceză

În franceză există timpuri trecute la aceleași moduri ca în română (în afara prezumtivului, pe care nu îl are), și în plus la două forme nominale (moduri nepredicative) corespunzătoare gerunziului românesc. Majoritatea formelor analitice se formează cu două verbe auxiliare. Marea majoritate a verbelor active primesc auxiliarul avoir "a avea", iar cele pasive și reflexive, precum și unele active intranzitive – auxiliarul être "a fi", verbul cu sens lexical fiind la participiul numit "trecut". În cazul auxiliarului être, participiul se acordă totdeauna cu subiectul. În unele cazuri se acordă și când auxiliarul este avoir, dar nu cu subiectul, ci cu complementul direct. Formele de pasiv se constituie în mod analog cu cele din română.

La fiecare mod există cel puțin o formă de trecut formată cu prezentul auxiliarului la modul respectiv și participiul trecut al verbului cu sens lexical.

La indicativ

În franceză sunt nouă forme de trecut la acest mod.

Imperfectul se formează sintetic, cu desinențe specifice. Are aceleași valori ca în română. Ca o deosebire este de amintit folosirea aproape totdeauna obligatorie în loc de prezent pentru exprimarea unei acțiuni simultane cu o acțiune trecută, conform unei reguli a concordanței timpurilor relativ riguroasă în franceză: Ma mère me disait toujours que je devais faire des études pour être indépendant "Mama îmi spunea mereu că trebuie să fac studii ca să fiu independent".

Imperfectul are și o folosire nespecifică, în locul condiționalului prezent în propoziții subordonate introduse prin conjuncția si "dacă" sau prin locuțiuni conjuncționale cu aceasta (même si "chiar dacă", comme si "ca și cum, de parcă"): S'il neigeait, nous pourrions faire du ski "Dacă ar ninge, am putea schia".

Perfectul compus este analog ca formă cu cel din română, în afară de folosirea auxiliarului être cu verbele folosite cu pronumele reflexive și cu unele verbe la diateza activă. Are aceleași folosiri absolute ca în română: À la fin du match, le journaliste est descendu sur le court de tennis, il a tendu le micro au jeune champion et il lui a posé beaucoup de questions "La sfârșitul meciului, ziaristul a coborât pe terenul de tenis, a întins microfonul tânărului campion și i-a pus multe întrebări". Ca timp relativ poate exprima anterioritatea față de un verb la prezent, dar de regulă nu și față de unul la trecut: Quand on a perdu sa carte bancaire, il faut tout de suite le signaler à la banque "Când ți-ai pierdut cardul bancar, trebuie să anunți imediat banca".

Perfectul simplu are ca marcă un sufix constând dintr-o vocală caracteristică pentru clasa de conjugare și desinențe specifice. Valorile sale sunt aceleași ca în română, dar este folosit și în cazuri când în aceasta se preferă perfectul compus: La porte s'ouvrit. Un groupe étrange et violent apparut sur le seuil "Ușa se deschise. În prag apăru un grup ciudat și violent" (Victor Hugo); Le peintre Matisse naquit en 1869 et mourut en 1954 "Pictorul Matisse s-a născut în 1869 și a murit în 1954".

Perfectul anterior est compus cu perfectul simplu al auxiliarului. Exprimă o acțiune imediat anterioară uneia la perfectul simplu: Dès qu'il eut prononcé ces mots, un concert de protestations s'éleva dans la foule "Îndată ce pronunțắ aceste cuvinte, din mulțime se ridicắ un cor de proteste".

Mai mult ca perfectul este analitic în franceză, auxiliarul fiind la imperfect. Are aceleași folosiri ca și corespondentul românesc: Les randonneurs avaient marché plusieurs heures et ils mouraient de soif "Excursioniștii merseseră timp de mai multe ore și nu mai puteau de sete".

În plus, ca timp relativ, are valoarea condiționalului trecut din română în subordonatele de același tip în care se folosește imperfectul în locul condiționalului prezent: Si nous avions eu plus de temps, nous nous serions arrêtés pour visiter Dijon "Dacă am fi avut mai mult timp, ne-am fi oprit ca să vizităm Dijonul". Mai este folosit și ca timp absolut, tot în locul condiționalului trecut și tot după si, cu valoarea pragmatică de a exprima reproșul sau regretul pentru un fapt din trecut: Ah ! si tu avais suivi mes conseils ! "Ah! Dacă mi-ai fi urmat sfaturile!"

Mai există și un perfect supracompus, cu verbul auxiliar la perfect compus. Exprimă anterioritatea imediată față de perfectul compus: Dès qu'il a eu prononcé ces mots, un concert de protestations s'est élevé dans la foule "Îndată ce a pronunțat aceste cuvinte, din mulțime s-a ridicat un cor de proteste".

În afară de aceste forme, mai sunt și forme alcătuite cu verbe numite semiauxiliare, în care verbul cu sens lexical este la infinitiv prezent.

Trecutul recent se formează cu verbul venir "a veni" la prezent. Este folosit în raport cu momentul vorbirii: Il est 20 heures. Le magasin vient de fermer "Este ora 20. Magazinul tocmai s-a închis". Cu venir la imperfect se raportează la perfectul compus: Le magasin venait de fermer ses portes quand je suis arrivé pour faire mes courses "Magazinul tocmai își închisese porțile când am sosit să fac cumpărături".

Franceza are și forme de viitor în trecut, care exprimă acțiuni posterioare unui moment din trecut și terminate sau nu înainte de momentul vorbirii. Una nu este specifică, ci are forma condiționalului prezent: Nous étions le 15 décembre. Ce serait bientôt Noël "Eram în 15 decembrie. Urma să fie curând Crăciunul"; On a annoncé que les élections législatives auraient lieu le 15 mai "S-a anunțat că alegerile legislative urmau să aibă / vor avea loc în 15 mai". Există și un viitor apropiat în trecut, cu semiauxiliarul aller "a merge" la imperfect, care exprimă o acțiune posterioară apropiată de o acțiune la un timp trecut: J'allais prendre ma douche quand le téléphone a sonné "Urma să fac duș când a sunat telefonul", Il a dit qu'il allait m'aider "A spus că o să mă ajute".

La toate aceste forme există și variante la diateza pasivă: La loi était / a été / fut / avait été / vient d'être votée par les députés "Legea era / a fost / fu / fusese / tocmai a fost votată de deputați".

La alte moduri

Condiționalul trecut are aceleași valori ca în română, în afară de faptul că nu poate fi folosit în propoziții introduse prin conjuncția si, ci numai în regenta acesteia: Si j'avais eu ton adresse, je t'aurais envoyé une carte postale de Grèce "Dacă aș fi avut adresa ta, ți-aș fi trimis o vedere din Grecia". Are și folosire absolută, cu diverse valori pragmatice: comunicarea unui fapt din trecut cu rezerve privitoare la realitatea sa (L'incendie aurait été provoqué par une cigarette jetée dans une poubelle "Incendiul ar fi fost provocat de o țigară aruncată într-o pubelă"); exprimarea unui regret (J'aurais bien voulu aller à Londres ce week-end mais il n'y avait plus de places dans l'Eurostar "Aș fi vrut să merg la Londra în week-end, dar nu mai erau locuri în Eurostar"); exprimarea unui reproș (Il aurait mieux valu dire la vérité tout de suite "Ar fi fost mai bine să spui imediat adevărul"); atenuarea politicoasă a unei cereri: J'aurais voulu avoir quelques renseignements… "Aș dori niște informații…".

Subjonctivul trecut, corespunzător conjunctivului trecut se folosește și cerut de alte verbe regente decât în română. Este un timp relativ, care exprimă anterioritatea față de verbul regent la prezent sau la trecut (Les Français regrettent/regrettaient que leur équipe ait perdu le match "Francezilor le pare/părea rău că echipa lor a pierdut meciul"), ori la viitor: Bien qu'elle ait déjà joué hier, notre équipe rejouera demain "Deși a jucat deja ieri, echipa noastră va juca și mâine". Acțiunea exprimată la subjonctiv trecut poate fi și posterioară celei a verbului regent dacă este de terminat înaintea unui moment de după cel al vorbirii: Il faut que nous ayons quitté l'hôtel avant 11 heures "Trebuie să părăsim hotelul înainte de ora 11". La subjonctiv mai este și un imperfect și un mai mult ca perfect, raportate la un timp trecut, dar pe cale de dispariție, fiind folosite numai în registrul elevat, și în acesta rar. Sunt înlocuite cu subjonctivul prezent, respectiv cu cel trecut, acesta din urmă ca în exemplul de mai sus, Les Français regrettaient que leur équipe ait perdu le match.

Cu valoare relativă nespecifică, se folosește pentru a exprima anterioritatea față de un verb la forma de condițional prezent care exprimă posterioritatea față de un timp trecut: Antoinette a dit (perfect compus) qu'elle se marierait (condițional prezent) quand elle aurait terminé ses études "Antoinette a spus că se va căsători când își va fi terminat studiile".

Franceza are și imperativ trecut, care exprimă un ordin de executat înaintea unui moment din viitor: Ayez fini tout votre travail avant samedi ! "Terminați toată treaba înainte de sâmbătă!".

Infinitivul trecut este folosit mai frecvent decât în română, în majoritatea cazurilor când se exprimă o acțiune subordonată efectuată de același subiect ca cel al verbului regent și anterioară acestuia, dar nu poate avea subiect propriu: Olivier est content d'avoir reçu des nouvelles de son amie "Olivier se bucură că a primit știri de la prietena lui".

Participiul trecut are, în afară de valoare adjectivală, funcția verbală de a participa la formarea timpurilor compuse cu verbele auxiliare, după cum se vede mai sus.

Formele nominale ale verbului corespunzătoare gerunziului românesc au și ele forme de trecut.

Participiul perfect compus, format cu auxiliarele la participiu prezent, exprimă anterioritatea față de un verb regent cu același subiect (Les élèves ayant obtenu la mention très bien au baccalauréat entrent sans examen dans cette école "Elevii care au obținut mențiunea «foarte bine» la bacalaureat, intră fără examen la această școală") sau cu subiect diferit: L'usine de la ville ayant fermé, plus de cent personnes sont maintenant au chômage "Pentru că uzina din oraș s-a închis, peste o sută de persoane sunt acum în șomaj".

Gerundivul trecut, mai rar folosit, exprimă anterioritatea numai față de un verb regent cu același subiect: On est revenus par le même chemin et on est rentrés à sept heures en n'ayant rencontré absolument personne "Ne-am întors pe același drum și am ajuns acasă la ora șapte fără să ne fi întâlnit cu absolut nimeni".

Exemple de forme pasive corespunzătoare unora de mai sus sunt La loi aurait été votée "Legea ar fi fost votată", Il faut que la loi ait été votée "Trebuie ca legea să fi fost votată".

În limba engleză

În engleză sunt relativ multe forme de trecut, dintre care numai una este simplă.

Past simple literal "trecutul simplu" se alcătuiește la forma afirmativă a verbelor regulate cu sufixul -ed adăugat la radicalul verbului și nu are nicio desinență. Se folosește cu valoare absolută pentru exprimarea unei acțiuni încheiate în trecut, fără legătură cu prezentul, perioada sau momentul în care a avut loc fiind deseori precizat printr-un complement circumstanțial de timp. Poate corespunde cu trei forme de trecut din română: perfect compus (The shop opened last week. Then it closed again two days later "Magazinul s-a deschis săptămâna trecută. Apoi s-a închis din nou după două zile"); perfect simplu, în narațiuni literare (Once upon a time a Princess went into a wood and sat down by a stream "Odată, o prințesă se duse într-o pădure și se așeză pe malul unui pârâu") sau imperfect, pentru o acțiune repetată (The children always played in the garden "Copiii se jucau totdeauna în grădină") ori o stare: I was younger then "Eram mai tânăr(ă) pe atunci".

Imperfectului pentru acțiuni repetate îi mai corespund în engleză și forme precum would, trecutul simplu al verbului will "a vrea" + prezentul simplu (The children would always play in the garden "Copiii se jucau totdeauna în grădină") sau use "a avea obiceiul" la trecutul simplu + infinitivul cu particula to: We used to go to Austria "Mergeam în Austria".

Forma de trecut simplu se folosește și la fel ca imperfectul francez pentru exprimarea unei condiții de care depinde realizarea unei acțiuni ipotetice în prezent (If you lived on the planet Mercury, you would have four birthdays in a single Earth year "Dacă ai trăi pe planeta Mercur, ai avea patru zile de naștere într-un singur an de pe Pământ"), precum și în vorbire indirectă, pentru exprimarea unei acțiuni simultane cu acțiunea la trecut a verbului regent: He said what time it was "A spus cât e ceasul".

Present perfect lit. "prezentul perfect" se formează cu auxiliarul have "a avea" la indicativ prezent simplu și participiul trecut al verbului cu sens lexical. Exprimă cu valoare absolută tot acțiuni trecute, dar în contact cu prezentul, fiind însoțit deseori de anumite complemente. Corespunde perfectului compus: The shop has just opened "Magazinul s-a deschis de curând" (subînțeles "lucrează și în prezent"), I've ridden lots of times "Am călărit de multe ori" (subînțeles "și mai călăresc și în prezent"), I've always known about you and Diana "Am știut totdeauna despre tine și Diana".

Past continuous lit. "trecutul continuu" este format cu auxiliarul be "a fi" la trecutul simplu și participiul activ al verbului cu sens lexical. Corespunde cu imperfectul, exprimând acțiuni durative, cu valoare atât absolută (The UFO was travelling east to west "OZN-ul mergea de la est spre vest"), cât și relativă: I was walking home when I saw the UFO "Mergeam acasă când am văzut OZN-ul".

Present perfect continuous lit. "prezentul perfect continuu" se constituie din prezentul perfect al lui be și participiul activ. Exprimă cu valoare absolută o acțiune trecută în contact cu prezentul, care se desfășoară într-o anumită perioadă de timp, și despre care se știe că a început într-un anumit moment sau cât timp a durat, deseori precizate printr-un complement. Corespunde cu perfectul compus dacă în momentul vorbirii nu mai are loc: – You look hot. – Yes, I've been running "– Parcă ți-e cald. – Da, am alergat". Dacă acțiunea are loc și în momentul vorbirii, corespunde cu prezentul, mai ales când se precizează perioada cu ajutorul prepoziției for "de" sau momentul de început cu prepoziția sau conjuncția since "din, de când": I've been waiting for three years "De trei ani aștept", We've been living here since April "Trăim aici din aprilie".

Past perfect lit. "trecutul perfect" se formează cu trecutul simplu al lui have și participiul trecut. Corespunde cu mai mult ca perfectul, fiind folosit mai ales cu valoare relativă pentru o acțiune anterioară în raport cu un moment din trecut exprimat printr-un complement (She had met Max six months before "Îl întâlnise pe Max cu șase luni în urmă") sau printr-un verb care exprimă altă acțiune trecută: I knew I had forgotten something "Știam că uitasem ceva".

Această formă se folosește și ca mai mult ca perfectul francez în propoziție condițională introdusă prin conjuncția if "dacă": If the company had failed, we would have lost our money "Dacă firma ar fi dat faliment, ne-am fi pierdut banii".

Past perfect continuous lit. "trecutul perfect continuu", format cu perfectul trecut al lui be și participiul activ, corespunde de asemenea cu mai mult ca perfectul, dar exprimă o acțiune durativă într-o perioadă de timp anterioară unui moment din trecut: Everything had been going so well up to then "Totul mersese așa de bine până atunci", The volunteers brought in their collecting boxes at lunch time yesterday. They had been collecting money all morning "Voluntarii au adus cutiile pentru adunat banii ieri la ora prânzului. Adunaseră bani înainte de masă".

Engleza are de asemenea forme de viitor în trecut. Două corespund cu cel din franceză exprimat prin forma condiționalului prezent. Una se formează cu auxiliarul would + prezentul simplu, cealaltă cu trecutul simplu al lui be + infinitivul cu to: George Washington was the first President of a nation that would become / was to become the richest and most powerful on earth "George Washington a fost primul președinte al unei națiuni care avea să devină cea mai bogată și mai puternică de pe Pământ".

Viitorului apropiat în trecut din franceză îi corespund alte perifraze:
 cu trecutul continuu al verbului go "a merge" + infinitivul cu to: Mr Dudley was going to retire, but then he found another job "D. Dudley urma să iasă la pensie, dar a găsit alt loc de muncă";
 cu trecutul simplu al lui be + about + infinitivul cu to: We had to hurry. The coach was about to leave "Trebuia să ne grăbim. Autocarul era pe punctul de a pleca".

Condiționalului trecut în propoziție independentă sau principală îi corespunde o formă cu auxiliarul would + prezentul perfect: If the company had failed, we would have lost our money "Dacă firma ar fi dat faliment, ne-am fi pierdut banii".

Și în această limbă, diateza pasivă se formează în principal cu auxiliarul be la diverse forme temporale de mai sus și participiul trecut al verbului cu sens lexical: The drugs were found by the police. Cocaine has been seized by the FBI. The drugs had been loaded onto the ship in Ecuador "Drogurile au fost găsite de poliție. Cocaina a fost confiscată de FBI. Drogurile fuseseră încărcate într-un vapor în Ecuador".

În BCMS

În limbile din diasistemul slav de centru-sud (bosniacă, croată, muntenegreană, sârbă, prescurtat BCMS), aspectele perfectiv și imperfectiv sunt exprimate sistematic mai ales prin afixe specifice. Sunt relativ puține forme de trecut, dintre care unele, precum imperfectul, mai mult ca perfectul și condiționalul trecut au devenit arhaice.

La indicativ se folosește în mod curent o formă numită "perfect", compusă cu verbul auxiliar biti "a fi" la indicativ prezent și forma numită "participiu activ". Acesta se acordă în gen și număr cu subiectul. Forma corespunde cu perfectul compus dacă verbul este perfectiv, și cu imperfectul dacă verbul este imperfectiv:  Kad smo ušli u dvoranu, svi su śeđeli mirno i čekali početak predstave "Când am intrat în sală, toți ședeau calm și așteptau să înceapă spectacolul". Corespunde și cu mai mult ca perfectul:  Rekla mi je da je imala mnogo novca "(Ea) mi-a spus că avusese mulți bani". Uneori se folosește cu auxiliarul omis la persoana a treia, pentru a exprima actualitatea unui eveniment trecut: Jesi li čuo? Pukla cev na trećem spratu "Ai auzit? a plesnit o țeavă la etajul trei".

Această formă are și altă folosire decât de trecut, anume de imperativ, pentru exprimarea unui ordin sau a unei interdicții mai categorice decât cu imperativul prorpriu-zis. Este totdeauna folosită cu conjuncția da "să":  Smesta da si došao! (subiect masculin) "Imediat să vii aici!", Da se nisi makao! "Nu cumva să te miști!".

Aoristul se formează de la tema infinitivului cu desinențe specifice. Se alcătuiește aproape exclusiv de la verbe perfective. Corespunde exact perfectului simplu: – Dobar dan – reče nepoznati, skide šešir et predstavi se "– Bună ziua – zise necunoscutul, își scoase pălăria și se prezentă".

Există condițional trecut, dar este arhaic. Singura formă de condițional folosită, alcătuită cu auxiliarul biti la aorist și participiul activ, are atât valoare de prezent, cât și de trecut, în funcție de context:  Ko bi pomislio da će nas tako prevariti! "Cine ar fi crezut că ne va/vor înșela în felul ăsta?!".

Această formă este folosită și cu alte valori decât cea de condițional. Una dintre ele este exprimarea unei acțiuni repetate în trecut:  Otac bi me petkom vodio u džamiju "Vinerea, tata mă ducea la moschee". Alta, ca timp relativ, servește ca predicat al unor propoziții circumstanțiale de scop:  Da bi situacija bila jasnija, poslužićemo se crtežom "Pentru ca situația să fie mai clară, ne vom servi de un desen".

Participiul pasiv, marcat de sufixul -n sau -t, în funcție de clasa de conjugare, se acordă în gen și număr. Se construiește cu biti la indicativ prezent pentru a forma diateza pasivă, atât cu valoare de prezent, cât și cu valoare de trecut. Aceasta din urmă se distinge numai prin folosirea cu verbe de acțiune și prin context:  Škola je otvorena 1932. godine "Școala a fost deschisă în anul 1932".

Gerunziul trecut este format numai de la tema participiului activ al verbelor perfective, cu sufixul -vši. Corespunde ca valoare gerunziului trecut francez:  Zauzeli su prvo mesto na tabeli pobedivši sve protivnike "Au ocupat locul întâi pe tabelă învingându-i / după ce i-au învins pe toți adversarii".

În limba maghiară

În maghiara actuală standard există forme de trecut la trei moduri.

Se vorbește despre indicativ trecut, pentru că există o singură formă de trecut la acest mod, marcată de sufixul -t, cu varianta -tt-, la care se adaugă desinențe personale care se aseamănă, cu mici diferențe, la toate modurile personale. Valorile exprimate de formele de trecut din alte limbi reies mai mult din context. Aspectele și modurile de acțiune sunt exprimate, deși nesistematic, de unele prefixe și sufixe. De exemplu, propoziția Esténként nézte a televiziót se traduce cu imperfectul, verbul neavând prefix (Serile se uita la televizor), dar în Ma este megnézte a híradót, verbul este perfectiv datorită prefixului meg-, prin urmare corespunde cu perfectul compus: "Astă seară s-a uitat la jurnal".

Condiționalul trecut este analitic. Se folosește forma de indicativ trecut a verbului cu sens lexical, urmată ca auxiliar invariabil de forma de condițional prezent, persoana a III-a singular a verbului van "a fi": Ha gazdag lettem volna, házat vettem volna "Dacă aș fi fost bogat(ă), aș fi cumpărat o casă". Aceeași formă se folosește ca timp relativ și cu valoarea conjunctivului trecut din română, în unele propoziții subordonate: Távozott anélkül, hogy elköszönt volna "A plecat fără să-și fi luat rămas bun".

Participiul trecut are aceeași formă ca tema indicativului trecut, și este invariabil. Nu are folosire verbală, ci numai adjectivală: a múlt században épített templom "biserica construită în secolul trecut".

Pasivul este relativ rar în maghiară. Există o formă sintetică, cu sufixul -at-/ -et-/ -tat-/ -tet- (Megadatott neki, hogy még egyszer lássa a tengert "I-a fost dat să mai vadă încă o dată marea") și una analitică, cu verbul auxiliar lesz "a deveni" la indicativ trecut + gerunziul verbului cu sens lexical, care are în acest caz valoarea participiului din română: A munka nem lett befejezve "Munca nu a fost terminată".

Prezentul pentru trecut

Forma de prezent poate exprima și acțiuni trecute față de momentul vorbirii, în registrul de limbă curent sau în cel elevat, de pildă în unele opere literare sau în lucrări de istorie. În exemplele de mai jos este folosită în mod absolut (prezent istoric):
  Ștefan cel Mare devine domn în 1457 și moare în 1504;
  Soudain tous les regards se tournent vers la porte [...] "Deodată, toate privirile se îndreaptă către ușă [...]" (Michel Butor);
  Last week I'm walking down this street... "Săptămâna trecută merg pe strada asta în jos...";
  Jutros uđem u pogrešan autobus i zakasnim u školu "Ieri mă urc într-un autobuz greșit și întârzii la școală".

În BCMS și în maghiară se folosește prezentul cu valoare relativă de trecut pentru predicatul unor propoziții subordonate care exprimă o acțiune simultană cu a verbului regent la trecut:
  Pitao sam ga šta traži u mojoj sobi "L-am întrebat ce caută în camera mea";
  Azt hittem, hogy alszik "Credeam că doarme".

În română este frecventă o asemenea valoare, dar și imperfectul este folosit în această situație: N-am observat că vine / venea după mine.

Note

Surse bibliografice

 Avram, Mioara, Gramatica pentru toți, ediția a II-a, București, Humanitas, 1997, ISBN 973-28-0769-5

 Bidu-Vrănceanu, Angela et al., Dicționar general de științe. Științe ale limbii, București, Editura științifică, 1997, ISBN 973-440229-3 (accesat la 1 mai 2019)

  Bussmann, Hadumod (coord.), Dictionary of Language and Linguistics (Dicționarul limbii și lingvisticii), Londra – New York, Routledge, 1998, ISBN 0-203-98005-0 (accesat la 1 mai 2019)

  Čirgić, Adnan; Pranjković, Ivo; Silić, Josip, Gramatika crnogorskoga jezika (Gramatica limbii muntenegrene), Podgorica, Ministerul Învățământului și Științei al Muntenegrului, 2010, ISBN 978-9940-9052-6-2 (accesat la 1 mai 2019)

 Constantinescu-Dobridor, Gheorghe, Dicționar de termeni lingvistici, București, Teora, 1998; online: Dexonline (DTL) (accesat la 1 mai 2019)

  Crystal, David, A Dictionary of Linguistics and Phonetics (Dicționar de lingvistică și fonetică), ediția a VI-a, Blackwell Publishing, 2008, ISBN 978-1-4051-5296-9 (accesat la 1 mai 2019)

  Delatour, Yvonne et al., Nouvelle grammaire du français (Noua gramatică a francezei), Paris, Hachette, 2004, ISBN 2-01-155271-0 (accesat la 1 mai 2019)

  Dubois, Jean et al., Dictionnaire de linguistique (Dicționar de lingvistică), Paris, Larousse-Bordas/VUEF, 2002 (accesat la 28 decembrie 2022)

  Eastwood, John, Oxford Guide to English Grammar, Oxford, Oxford University Press, 1994, ISBN 0-19-431351-4 (accesat la 1 mai 2019)

  Grevisse, Maurice și Goosse, André, Le Bon usage. Grammaire française (Folosirea corectă a limbii. Gramatică franceză), ediția a XIV-a, Bruxelles, De Boeck Université, 2007, ISBN 978-2-8011-1404-9 (accesat la 28 decembrie 2022)

  Jahić, Dževad; Halilović, Senahid; Palić, Ismail, Gramatika bosanskoga jezika (Gramatica limbii bosniace), Zenica, Dom štampe, 2000 (accesat la 1 mai 2019)

  Klajn, Ivan, Gramatika srpskog jezika (Gramatica limbii sârbe), Belgrad, Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, 2005, ISBN 86-17-13188-8 (accesat la 1 mai 2019)

  Rounds, Carol, Hungarian: an Essential Grammar (Gramatică fundamentală a limbii maghiare), Londra / New York, Routledge, 2001, ISBN 0-203-46519-9 (accesat la 1 mai 2019)

  Szende, Thomas și Kassai, Georges, Grammaire fondamentale du hongrois (Gramatica fundamentală a limbii maghiare), Paris, Langues et mondes – l'Asiathèque, 2007 ISBN 978-2-91-525555-3 (accesat la 1 mai 2019)

Vezi și

 Prezent (gramatică)
 Timp (gramatică)
 Trecut
 Viitor (gramatică)

Verb

Trecut (gramatică)


Carlos Medinaceli Quintana (Sucre,  - La Paz, ) fue un escritor y crítico literario boliviano, fue tataranieto del héroe de la batalla de Tumusla el militar Carlos Medinaceli Lizarazu.

Biografía
Estudió la secundaria en el Colegio Nacional Pichincha y derecho en la Universidad Autónoma Tomás Frías de Potosí, y fue profesor en esta ciudad y La Paz. Su hermano menor, Emilio (1920), fue poeta y educador.

Fue uno de los fundadores, en 1918, del grupo y revista potosina Gesta Bárbara, que agrupó a buena parte de los integrantes de su generación y desde la que ejerció un importante liderazgo crítico, así como también de los periódicos El Diario, La Propaganda, La Razón y La Democracia de Potosí.

Se dio a conocer en su juventud como poeta modernista, pero, a partir de 1921, no volvió a cultivar este género y se decantó luego por la crítica literaria en obras como Estudios críticos (1938) y La educación del gusto estético (1942), que denotan su vasta formación humanista, su aguda capacidad de observación y su interés por la literatura indigenista.

En 1947 publicó su célebre novela La chaskañawi (la de los ojos de estrella), que aborda uno de los temas más caros a la corriente indigenista hispanoamericana: el encholamiento. Adolfo Reyes, un señorito perteneciente a la poderosa oligarquía terrateniente, regresa a San Javier de la Chirca para acompañar a su madre, que acaba de enviudar. Allí cae rendidamente enamorado de Claudina, una bellísima chola que regenta una chichería (o despacho de bebidas alcohólicas como la chicha) en la que son frecuentes las fiestas y los escarceos eróticos. El contraste entre la vida de los indios y la de los blancos, el ambiente libertino y marginal de las chicherías, el mestizaje y la decadencia de la oligarquía terrateniente son temas destacados de la obra. Aunque vio la luz solo dos años antes de su muerte, fue escrita a finales de los años 1920, en el transcurso de una crisis del autor "que acentuó el contraste entre la plenitud que iban cobrando sus protagonistas y su propio vacío existencial". Esta obra sería llevada al cine con el mismo nombre por los hermanos José y Hugo Cuellar Urizar, bolivianos residentes en el Brasil, y estrenada en 1976.

Muchos de sus ensayos y artículos quedaron dispersos en multitud de periódicos y revistas, o editados solamente en cortas tiradas condenadas a una inmediata desaparición. En 1955, su amigo Armando Alba dio a la imprenta Páginas de vida. Constantemente reivindicado desde entonces, gran parte de sus obras se recuperaron y publicaron a partir de esa fecha.

Incursionó en la política como senador entre 1936 y 1939.

Obras
 Estudios críticos, Charcas, Sucre, (1938)
 La educación del gusto estético, Universidad Mayor de San Xavier, Sucre, (1942)
 La chaskañawi, Fundación Universitaria Simón I. Patiño, Buenos Aires, 1947
 Adela, Fénix, La Paz, 1955
 Páginas de vida, Colección de Cultura Boliviana, Potosí, 1955
 Diálogos. Cuentos de mi paisaje, Universo, La Paz, 1963
 Medinaceli escoge. Antología, Los Amigos del Libro, Cochabamba/La Paz, 1967
 Apuntes sobre el arte de la biografía, Camarlinghi, La Paz, 1968
 La inactualidad de Alcides Arguedas, Los Amigos del Libro, Cochabamba/La Paz, 1972
 El huayralevismo, Los Amigos del Libro, Cochabamba/La Paz, 1972
 La reivindicación de la cultura americana, Los Amigos del Libro, Cochabamba/La Paz, 1975
 Chaupi Punchaypi Tutayarka, Los Amigos del libro, Cochabamba/La Paz, 1978
 La alegría de vivir, COMSUR, La Paz, 1988
 Ensayos reunidos (1915-1930), Carrera de Literatura UMSA, La Paz, 2021

Referencias

Enlaces externos
 El Archivo y Biblioteca Nacionales de Bolivia tiene disponibles los textos de dos obras de Medinaceli; después de poner en la búsqueda el apellido del autor o el título de la obra, aparecerán los pdf descargables: La chaskañawi, 1 pdf; Páginas de vida, 2 pdf
 Breve biografía de Medinaceli
 Rubén Vargas. Mariano Baptista Gumucio: 'Carlos Medinaceli amaba entrañablemente al país', entrevista con motivo de reedición aumentada del libro Atrevámonos a ser bolivianos, sobre la vida y correspondencia de Medinaceli; La Razón, 22.07.2012; acceso 02.01.2013
 , revista Ciencia y Cultura, n.º9, julio de 2001; acceso 02.01.2013

Chuquisaqueños
Escritores de Bolivia
Escritores en español

Carlos Medinaceli (escritor)


අරාබි වසන්තය සහ අරාබි ශිශිරය යනු 21වන සියවසේ මුල් කාලයේ පටන් අරාබි ලොව පුරා සිදුවෙමින් පවතින දේශපාලන ක්‍රියාවලි දාමයක මුල් සහ වත්මන් අවස්ථා වේ.

අරාබි වසන්ත අවස්ථාව

අරාබි සිසිර අවස්ථාව
අරාබි වසන්තයේ ප්‍රථිපල ලැබෙන අවස්ථාව අරාබි ශිශිරය නමින් හැඳින්වේ.
අරාබි වසන්තය සහ අරාබි ශිශිරය

අරාබි වසන්තය සහ අරාබි ශිශිරය


William Clayton Anderson (* 26. Dezember 1826 in Lancaster, Garrard County, Kentucky; † 23. Dezember 1861 in Frankfort, Kentucky) war ein US-amerikanischer Politiker. Zwischen 1859 und 1861 vertrat er den Bundesstaat Kentucky im US-Repräsentantenhaus.

Leben

William Anderson war der Sohn von Simeon H. Anderson (1802–1840), der zwischen 1839 und 1840 ebenfalls den Staat Kentucky im Kongress vertrat. Außerdem war er ein Neffe von Albert G. Talbott, seinem Vorgänger im US-Repräsentantenhaus. Anderson besuchte private Schulen und danach bis 1845 das Centre College in Danville. Nach einem anschließenden Jurastudium und seiner Zulassung als Rechtsanwalt begann er in Lancaster in diesem Beruf zu arbeiten. 1847 verlegte er seine Kanzlei und seinen Wohnsitz nach Danville.

Politisch war Anderson zunächst Mitglied der Whig Party. Zwischen 1851 und 1853 saß er als Abgeordneter im Repräsentantenhaus von Kentucky. Nach der Auflösung der Whigs wurde er Mitglied der kurzlebigen American Party. Bei den Präsidentschaftswahlen des Jahres 1856 war er einer von deren Wahlmännern, die für den ehemaligen Präsidenten Millard Fillmore stimmten, wobei dieser bei der Wahl keine Siegeschance hatte. Im selben Jahr kandidierte Anderson erfolglos für den Kongress.

Bei den Kongresswahlen des Jahres 1858 wurde er als Kandidat der Opposition Party, der er sich zwischenzeitlich angeschlossen hatte, im vierten Wahlbezirk von Kentucky in das US-Repräsentantenhaus in Washington, D.C. gewählt, wo er am 4. März 1859 die Nachfolge seines Onkels Albert Talbott antrat. Da er im Jahr 1860 auf eine erneute Kandidatur verzichtete, konnte Anderson bis zum 3. März 1861 nur eine Legislaturperiode im US-Repräsentantenhaus absolvieren. Diese war von den Diskussionen im Vorfeld des Bürgerkrieges geprägt. Im Jahr 1861 wurde er als Unionist noch einmal in das Repräsentantenhaus von Kentucky gewählt. Dort starb er während einer Sitzung der Kammer am 23. Dezember 1861.

Weblinks

Mitglied des Repräsentantenhauses der Vereinigten Staaten für Kentucky
Mitglied des Repräsentantenhauses von Kentucky
Mitglied der United States Whig Party
Mitglied der Know-Nothing Party
Rechtsanwalt (Vereinigte Staaten)
US-Amerikaner
Geboren 1826
Gestorben 1861
Mann

William Clayton Anderson


El músculo escaleno mínimo (Musculus scalenus minimus) es una variación ocasional del músculo escaleno anterior.

Esta se origina a partir de múltiples haces tendinosos adheridos a la cúpula pleural, para ir ascendiendo hasta insertarse en la apófisis transversa de la vértebra C7.

Su tamaño puede variar desde algunas fibras, hasta un músculo desarrollado. Su función depende de su inserción y de su tamaño.

Referencias

Enlaces externos
 Músculo escaleno mínimo en Indexmedico.com

Músculos del cuello

Músculo escaleno mínimo


البيانات الموضوعية المكانية
هي بيانات مكانية تختص مجالاً معيناً كعلم المناخ أو دراسة التربة أو الدراسات السكانية و المنسوبة إلى مرجع مكاني.
إن هذا المرجع المكاني (أو المرجع الجغرافي) يمكن أن يتم تعريفه بشكل مباشر من خلال الاحداثيات أو بشكل غير مباشر بذكر العنوان و المنطقة الإدارية التي يتبع لها.
بشكل عام يمكن القول بأن البيانات الموضوعية المكانية هي جميع البيانات المكانية باستثناء البيانات الأساسية المكانية.
نظراً لاعتماد البيانات الموضوعية المكانية على الإحصائيات و التربة و حماية البيئة فإنها تجرى من قبل الجهات الحكومية الرسمية.

مواضيع ذات صلة
 البيانات الأساسية المكانية
 بيانات مكانية
 بنية البيانات المكانية
 قاعدة بيانات

قواعد بيانات

بيانات موضوعية مكانية


En frømand er en person, der er uddannet i dykning og undervandssvømning i en militær kapacitet, som kan omfatte kamp. Mange nationer og nogle uregelmæssige væbnede grupper har en historie med  frømænd. En frømand anvender et lukket system, hvilket betyder, at luften, der udåndes, tilføres (ren ilt) fra en trykcylinder, mens den renses for kuldioxid ved passage af en beholder med forskellige hydroksider (calciumhydroxid, natriumhydroxid og kaliumhydroxid) og genanvendes derefter. Det betyder, at ingen bobler stiger til overfladen, der kan afsløre en frømands position.

Se også
 Specialstyrker
 Frømandskorpset
 Special Boat Service
 United States Navy SEALs
 Marinejegerkommandoen
 Decima Flottiglia MAS

Stillingsbetegnelser
Militære titler
Specialstyrker

Frømand