A Psicologia do Consumidor é uma área da psicologia nos seus inícios. Os indivíduos têm uma constelação de experiências, tendências e genética que afectam as suas percepções e pensamentos, bem como orientam o comportamento e as escolhas. Infelizmente, por vezes, os indivíduos exibem cognições e comportamentos disfuncionais e desadaptativos que atingem o nível de preocupação clínica. Algumas investigações recentes na interface da psicologia clínica e do comportamento do consumidor podem demonstrar como o trabalho em psicologia clínica do consumidor pode aprofundar a nossa compreensão do consumo, bem como da experiência humana em geral. Apesar do potencial valor conceptual e prático da investigação neste nexo, os trabalhos existentes são escassos.

Um ponto de partida para a psicologia clínica do consumidor é compreender como é que uma determinada perturbação clínica se pode manifestar nos juízos e escolhas do consumidor. Essa investigação aprofundaria tanto as nossas concepções da perturbação, como o próprio comportamento de consumo. Além disso, aprender de que forma os sintomas clínicos podem ser exacerbados ou melhorados pelos comportamentos de consumo também é bastante promissor, tal como o é compreender o papel das próprias comunicações de marketing nos fenómenos clínicos.

Trabalhos recentes ilustrativos em Psicologia Clínica do Consumidor
As condições clínicas que discutimos estão descritas no Manual de Diagnóstico e Estatística das Perturbações Mentais. De um modo geral, se uma condição estiver incluída no DSM-5, a interacção ou relação entre esta e o comportamento de um indivíduo no mercado cairia sob a nossa alçada conceptual, tal como a actividade de marketing que contribui para o seu desenvolvimento ou manutenção. Em contrapartida, os fenómenos subclínicos, por exemplo, a "terapia de retalho" para melhorar um estado de espírito transitório, não seriam um tópico da psicologia clínica do consumidor.

Os exemplos que se seguem são ilustrativos do valor do estudo da psicologia clínica do consumidor e não exaustivos. Em conjunto, reflectem a amplitude dos fenómenos clínicos e dos comportamentos dos consumidores que podem ser frutíferos para os investigadores explorarem.

Perturbações de ansiedade
A investigação em psicologia clínica considera normalmente as causas, consequências, prevenção e tratamento de doenças. Posavac e Posavac propuseram que os fenómenos clínicos podem também estar associados à vulnerabilidade a tipos específicos de tentativas de marketing persuasivo. Embora existam múltiplas variantes de distúrbios de ansiedade, uma característica comum é que os indivíduos num estado de ansiedade são motivados a procurar melhorar o seu sofrimento. Por conseguinte, os temas de marketing que podem ajudar a reduzir a fonte de ansiedade podem ser recebidos de forma diferenciada e favorável.

Posavac e Posavac centraram-se na perturbação de ansiedade de separação do adulto (ASAD): o medo excessivo de se separar daqueles a quem se está ligado. Exemplos de sintomas de ASAD incluem angústia quando a separação de casa ou das figuras de vinculação é imaginada ou ocorre, preocupação com a ocorrência de algo que levaria à perda ou separação de uma figura de vinculação e medo de estar longe de casa. No estudo de Posavac e Posavac, a sintomatologia do ASAD foi medida e, depois de vários itens de distracção, os participantes analisaram um anúncio que continha ou não um apelo de "regresso a casa" e, em seguida, classificaram as suas atitudes em relação ao anúncio. Os indivíduos com uma sintomatologia elevada de ASAD eram particularmente susceptíveis ao anúncio quando este apelava a casa, mas os que não tinham sintomatologia ou tinham uma sintomatologia mais baixa não o eram. Para além de uma visão sobre a ASAD, este estudo mostra que fenómenos clinicamente relevantes podem afectar as respostas dos indivíduos ao marketing.

Perturbações relacionadas com o stress
Russell et al. exploraram a relação entre os factores de stress decorrentes do combate e as experiências de destacamento entre os membros militares e as escolhas de consumo quando o destacamento termina. Os fatores de stresse de destacamento, como estar longe de casa e a indisponibilidade de bens, foram associados a mais materialismo e compras compulsivas, mas os fatores de stresse de combate, incluindo ser alvejado e exposto à carnificina durante um combate, demonstraram o padrão oposto. Além disso, Russell et al. relataram que os estressores aumentam a probabilidade de consumo desadaptativo (por exemplo, abuso de substâncias), piorando os resultados de saúde mental, como transtorno de estresse pós-traumático, ansiedade ou depressão. Assim, eles ajudaram a preencher uma lacuna conceitual ao delinear novos fatores de comportamento desadaptativo do consumidor e, de forma mais geral, demonstraram que experiências clinicamente relevantes podem afetar a escolha.

Perturbações da personalidade
Foi também demonstrado que os fenómenos psicológicos clínicos afectam o julgamento e a tomada de decisões do consumidor. Posavac et al. exploraram a forma como os sintomas de perturbações da personalidade se relacionam com os processos de consumo, incluindo a ponderação de atributos, a troca de características do produto, a escolha e a disponibilidade para pagar. Posavac et al. centraram-se na perturbação da personalidade histriónica (HPD), que se caracteriza por uma emotividade superficial mas excessivamente dramática, um forte desejo de atenção e um comportamento inadequadamente sedutor. Uma maior sintomatologia de HPD estava relacionada com o facto de os consumidores darem mais importância aos atributos que permitem que um produto capte a atenção do seu proprietário, com a probabilidade de escolherem produtos com um forte potencial de chamar a atenção, com o facto de trocarem atributos tangíveis e desejáveis, fundamentais para a função principal do produto, para obterem um produto mais capaz de chamar a atenção do proprietário e com o facto de estarem mais dispostos a pagar por produtos com uma elevada capacidade de chamar a atenção. Embora estes conhecimentos sobre HPD sejam valiosos, a documentação da forma como os fenómenos clínicos podem afectar os processos de julgamento e de tomada de decisão dos consumidores é de maior importância.

Perturbações de dependência
Os exemplos anteriores demonstram como os fenómenos clínicos podem ter impacto nas respostas ao marketing e nos processos que orientam o julgamento e a escolha do consumidor. Martin et al. adoptaram a perspectiva inversa e exploraram a forma como as mensagens de marketing podem ter impacto nos indivíduos de uma forma clinicamente relevante. Especificamente, descreveram um modelo de dependência e a forma como as pistas de marketing podem afectar, positiva ou negativamente, o facto de os indivíduos se tornarem dependentes de um produto (por exemplo, drogas, álcool) ou serviço (por exemplo, jogos de azar). Martin et al. delinearam quatro fases ao longo de um continuum: não utilização de um produto ou serviço, utilização não viciante, utilização quase viciante e dependência. Além disso, deram exemplos de como o marketing pode levar os indivíduos a aproximarem-se ou a afastarem-se da dependência. Assim, para além de oferecerem uma visão mais profunda de um importante fenómeno clinicamente relevante, ao considerarem o papel do marketing, também foram capazes de identificar as formas como o marketing pode afectar os resultados psicológicos dos indivíduos.

O jogo patológico é um vício comportamental particularmente nefasto do ponto de vista do bem-estar social, porque tem consequências tão destrutivas para a vida das pessoas, e as oportunidades de jogar estão cada vez mais disponíveis. A perturbação do jogo caracteriza-se por um jogo recorrente e incontrolável que perturba a experiência pessoal, familiar e profissional. Curiosamente, existem fortes semelhanças entre a adição de substâncias e a perturbação do jogo, baseadas na sobreposição de factores neurocognitivos de cada dependência. Esta investigação, semelhante ao trabalho sobre o comportamento de compra compulsiva, sublinha a importância de investigar a tomada de decisões quotidianas do consumidor na perspectiva da neurociência clínica e da neuropsicologia.

Imagem corporal e distúrbios alimentares
Uma grande quantidade de investigação explora o papel das imagens mediáticas de atractividade na imagem corporal das mulheres, bem como a probabilidade de comportamentos alimentares desordenados. O ideal mediático de atractividade feminina é irrealista, com ênfase na magreza. Dado o incentivo financeiro para as empresas apresentarem um ideal que é discrepante das auto-percepções da grande maioria das mulheres e, em seguida, venderem mecanismos para refinar ostensivamente a aparência de uma pessoa e, assim, reduzir a discrepância, predominam as mensagens pouco saudáveis relacionadas com o corpo. Consequentemente, o marketing pode prejudicar psicologicamente os indivíduos.

Direcções promissoras na psicologia clínica do consumidor
Embora a investigação em psicologia clínica do consumidor até à data seja incipiente, tem um forte potencial para acrescentar valor conceptual e prático. Em seguida, apresentamos 10 questões que acreditamos serem direcções frutíferas para uma nova ciência da psicologia clínica do consumidor. As perguntas são formuladas de forma geral, e de cada uma delas podem derivar inúmeras possibilidades de investigação.

Como é que os constructos clínicos conduzem as respostas dos indivíduos ao marketing?
As direcções específicas incluem a investigação do que é persuasivo ou motivador para indivíduos com um determinado diagnóstico ou conjunto de sintomas, e se determinados tipos de comunicações são procurados ou evitados. Geralmente, as comunicações que falam de uma motivação, de uma necessidade ou de uma preocupação serão convincentes, ao passo que o marketing que activa a angústia pode ser evitado ou ser pouco eficaz.

Quais são os papéis dos constructos clínicos nos processos de comportamento do consumidor?
Tal como Posavac et al. demonstraram, os fenómenos clínicos podem ter um papel na condução ou moderação de uma série de processos relevantes para o julgamento e a escolha. Além disso, pode haver diferenças sistemáticas no que é comprado e como em função da sintomatologia clínica. Por exemplo, como é que as opções são geradas para consideração, como é que as alternativas são comparadas e que opção é finalmente escolhida? A investigação neste sentido é extremamente promissora para aprofundar a nossa compreensão tanto das condições clínicas como do comportamento de consumo.

Como é que os profissionais de marketing podem aproveitar os fenómenos clínicos para aumentar a rentabilidade?
Embora repleta de questões éticas, a compreensão da motivação do consumidor através de uma lente clínica pode levar a uma maior precisão na segmentação e direccionamento, bem como à rentabilidade. Por exemplo, os profissionais de marketing há muito tempo direcionam as comunicações de medicamentos de venda livre para hipocondríacos. Pode haver muitos fenómenos clínicos que se correlacionam com a propensão para considerar e adquirir determinados bens e serviços e que, por conseguinte, podem ser utilizados como base para a segmentação dos consumidores.

Uma possibilidade inversa é que os profissionais de marketing podem usar o conhecimento da psicologia clínica do consumidor para evitar segmentar segmentos vulneráveis. Uma estratégia deste tipo seria eticamente correcta e, provavelmente, também seria fiscalmente sensata devido aos potenciais benefícios de relações públicas de um comportamento empresarial responsável e de evitar a ira das agências reguladoras.

Como é que os indivíduos utilizam o consumo para aliviar o sofrimento? Por outro lado, o consumo pode exacerbar os sintomas clínicos?
Quando a angústia é sentida ao longo de uma dimensão clínica, os consumidores podem utilizar o consumo de várias formas para aliviar essa angústia. A investigação neste domínio começaria por compreender a natureza da angústia sentida pelos indivíduos com um determinado diagnóstico e, em seguida, consideraria a forma como a escolha e o consumo de produtos e serviços podem reduzir a angústia sentida.

Infelizmente, o consumo pode por vezes reforçar, manter ou exacerbar os sintomas clínicos. Por exemplo, é provável que as mulheres com tendências alimentares restritas vejam material pró-anoréxico quando consomem nas redes sociais devido aos algoritmos de recomendação que combinam o consumo prévio de informação dos utilizadores com o conteúdo sugerido. Uma linha de investigação importante para a psicologia clínica do consumidor no futuro será identificar quando e como o consumo de produtos, serviços e informação pode tornar as inclinações clinicamente relevantes ou as perturbações completas mais intransitórias ou de pior intensidade.

Existem associações entre fenómenos clínicos e tendências de tomada de decisão do consumidor?
Entre os focos de interesse está a questão de saber se a magnitude de certas tendências no julgamento e na escolha do consumidor está relacionada com a presença ou a extensão de fenómenos clínicos. Por exemplo, Sanchez e Dunning demonstraram que a tendência para tirar conclusões precipitadas, um importante factor de processamento cognitivo desadaptativo entre os esquizofrénicos, está associada a erros de raciocínio, à manutenção de falsas crenças e ao excesso de confiança. É provável que outros fenómenos clínicos estejam relacionados com as tendências documentadas na vasta literatura sobre julgamento e tomada de decisões.

Como, quando e porque é que o marketing afecta negativamente os indivíduos?
A investigação que documenta as formas como o marketing pode causar danos psicológicos aos consumidores pode ser muito importante, tanto do ponto de vista da ética do marketing, como para compreender as especificidades dos danos que podem ser causados. Um objectivo corolário é identificar quem está em maior risco, e porquê, porque esse conhecimento pode ser útil para facilitar a saúde mental.

Como é que os conceitos da Psicologia do Consumidor podem contribuir para as intervenções psicológicas clínicas?
A pesquisa nesta área pode ser menos comum porque os psicólogos do consumidor geralmente não são bem versados em tratamentos clínicos. No entanto, Russell et al. e Posavac et al. criaram e testaram intervenções utilizando a literacia mediática e abordagens psicoeducativas para prevenir o abuso de álcool entre os jovens e a perturbação da imagem corporal nas mulheres, respectivamente. A chave para o desenvolvimento de ambas as intervenções foi a compreensão dos processos cognitivos sociais subjacentes que impulsionam cada doença.

Quando é que o próprio marketing melhora uma situação existente?
O marketing pode contribuir para o conhecimento de como reduzir importantes discrepâncias pessoais, tratar determinadas doenças, e o simples acto de saber que existem opções pode aliviar o sofrimento quando os consumidores sabem que outros partilham a sua condição. Por exemplo, as mensagens directas ao consumidor e os cartões de desconto de receitas médicas podem aumentar a sensibilização para os problemas de saúde mental, bem como para os remédios. Seria importante saber mais sobre quando e como estas actividades de marketing podem ser benéficas para os indivíduos.

Como é que os danos físicos no cérebro afectam o consumo?
Quais são as consequências para o consumidor de lesões cerebrais traumáticas, acidentes vasculares cerebrais, deficiências cognitivas ligeiras, etc.? Estas questões serão cada vez mais importantes, dada a incidência de traumatismos cranianos relacionados com a guerra, a crescente apreciação da incidência da encefalopatia traumática crónica no desporto e o envelhecimento da população.

Poderá o comportamento de consumo ser utilizado para melhorar a precisão do diagnóstico e acompanhar o progresso do tratamento?
À medida que o estudo da psicologia clínica do consumo avança, as aprendizagens acumuladas podem ter valor para o tratamento de perturbações. Especificamente, quando surgem padrões nos comportamentos de consumo entre indivíduos com diagnósticos existentes, os clínicos que observam esses comportamentos durante a avaliação de novos pacientes podem ser capazes de desenvolver perfis mais matizados, potencialmente ajudando a precisão do diagnóstico e, particularmente, o diagnóstico diferencial. Além disso, quando determinados comportamentos de consumo resultam de uma condição clínica, a diminuição da frequência ou da extremidade de tais comportamentos pode ser um sinal da eficácia do tratamento em curso e pode, por vezes, ser um objectivo da terapia.

Conclusão
Esperamos que a definição do paradigma da psicologia clínica do consumidor e o delineamento de um conjunto de questões para investigação futura possam demonstrar o valor conceptual e social que o trabalho neste espaço pode ter. De facto, o desenvolvimento de uma literatura robusta sobre psicologia clínica do consumidor tem um forte potencial para aprofundar a nossa compreensão da experiência humana, bem como para a melhorar.

Referências

Psicologia aplicada
Psicologia social

Psicologia do consumidor


Yamaga may refer to:

 Hiroyuki Yamaga (born 1962), Japanese anime director and producer
 Yamaga Sokō (1622–1685), Japanese philosopher and strategist
 Yamaga, Kumamoto
 Yamaga, Ōita
 Yamaga Formation
 Yamaga Station

Japanese-language surnames

Yamaga


Demon puede referirse a:
 Demon o daemon, del griego daimon, en mitología, puede tener diversos significados, como una divinidad o un ser sobrenatural que ejerce de intermediario entre dioses y hombres.
 Demon, compañía discográfica chilena fundada en 1962 que cambió su nombre por Arena.
 Demon Island, película estadounidense de terror estrenada en 2002.
 Blue Demon, actor y luchador profesional de lucha libre mexicano.
 Demon, álbum de Gazpacho.
 Demon, banda inglesa de heavy metal.
 Demon High, también conocido como "El más high", es un rapero, beatmaker y productor paraguayo.

Demon


El río Bóbr (nombre polaco, ; ; ) es un río que fluye a través del norte de la República Checa y del suroeste de Polonia.  Es afluente izquierdo del río Óder, tiene una longitud de 272 km (2 km en la República Checa, 270 km en Polonia, lo que lo hace el décimo río más largo de Polonia) y una cuenca de 5.876 km² (46 km² en la República Checa y 5.830 km² en Polonia).

El Bóbr se origina en las montañas Rýchory en el sureste de la cordillera Montañas de los Gigantes, donde la fuente se encuentra cerca del pequeño pueblo de Bobr en la municipalidad de Žacléř en la región de Hradec Králové.  Poco después, cruza la frontera al pueblo polaco de Niedamirów y fluye hacia el noroeste a través del valle de Jelenia Góra al dique de Pilchowice y luego a las llanuras de Baja Silesia, donde el río paralelo Kwisa se une a él. Finalmente, desagua en el Óder cerca de la ciudad de Krosno Odrzańskie.

Desde la Edad Media, el río inferior al norte de Żagań marcó la frontera entre las regiones históricas de Silesia, en el este, y Baja Lusacia, en el oeste.

Ciudades que atraviesa

Lubawka
Kamienna Góra
Jelenia Góra
Wleń
Lwówek Śląski
Bolesławiec
Szprotawa
Małomice
Żagań
Nowogród Bobrzański
Krosno Odrzańskie

Ríos de la vertiente del mar Báltico de la República Checa
Afluentes del Óder de Polonia
Ríos del voivodato de Baja Silesia
Ríos del voivodato de Lubusz
Ríos de la región de Hradec Králové
Ríos internacionales de Europa

Río Bóbr


එලිසබෙත් මව් රැජින බ්‍රිතාන්‍යයේ හයවන ජෝර්ජ් රජතුමාගේ බිසව විය.බ්‍රිතාන්‍යයේ දෙවන එලිසබෙත් මහ රැජිනගේ මවද විය.

මුණුපුරු මිණිපිරියන් - චාල්ස් කුමරු, ඈන් කුමරිය,ඇන්ඩෘ කුමරු,එඩ්වඩ් කුමරු,සාරා චැට්ටෝ ආර්යාව, ඩේවිඩ් ආම්ස්ට්‍රෝන්ග්-ජෝන්ස් උතුමාණන්

මීමුණුපුරන් සහ මීමිණිපිරියන් - විලියම් කුමරු,හැරී කුමරු,පීටර් ෆිලිප්ස් මහතා,සාරා ටින්ඩෝල් ආර්යාව,බියට්‍රිස් කුමරිය,එයුජීන් කුමරිය,ලුවිස් ආර්යාව,ජේම්ස් උතුමාණන්,ආතර් චැට්ටෝ මහතා ,සැමුවෙල් චැට්ටෝ මහතා , චාල්ස් ආම්ස්ට්‍රෝන්ග්-ජෝන්ස් උතුමාණන්,මාගරීටා ආම්ස්ට්‍රෝන්ග්-ජෝන්ස් ආර්යාව

එලිසබෙත් මව් රැජින


Ana Schurmann (Florianópolis, 1996), é uma cantora, compositora, multi-instrumentista e modelo brasileira.  Em 2020, sua música "Tell Me" fez sucesso na Europa e entrou na playlist da BBC britânica.

Em 2021 assinou a trilha sonora do desfile da Max Mara, realizado na última temporada de moda de Milão, a convite do diretor-criativo da grife.

Ligações externas
Perfil de Ana Schurmann no site Models.com

Cantoras do Brasil
Compositoras do Brasil
Modelos do Brasil

Ana Schurmann


2. Division 2017-18 er den tredjebedste fodboldliga i Danmarksturneringen i fodbold.

Nye hold denne sæson er AB og Næstved, der rykkede ned fra 1. division, samt Hillerød, Lyseng, Ringkøbing og Skovshoved, der rykkede op fra Danmarksserien.

Odder starter med minus 6 point pga. overtrædelse af DBU's amatørbestemmelser.

Struktur
De 24 hold bliver fordelt i tre puljer med 8 hold i hver pulje.

De fire bedste i hver pulje går videre til oprykningsspil i foråret, hvor de spiller om to oprykningspladser, mens de fire dårligste i hver pulje spille nedrykningsspil i foråret, hvor de nederste fire rykker ned i Danmarksserien. I op- og nedrykningsspillet tager holdene de point de fik mod de tre hold fra deres pulje i efteråret, der følger med dem, mens de mod de øvrige otte hold spiller henholdsvis hjemme og ude.

Pulje 1

Deltagere

Stilling

Resultater
Hvert hold møder hinanden 2 gange, hhv. hjemme og ude.

Sæsonstatistik

Topscorere
Opdateret indtil kampe spillet den 4. november 2017

Kilde: DBU

Hattricks
Opdateret indtil kampe spillet den 4. november 2017

Pulje 2

Deltagere

Stilling

Resultater
Hvert hold møder hinanden 2 gange, hhv. hjemme og ude.

Sæsonstatistik

Topscorere
Opdateret indtil kampe spillet den 4. november 2017

Kilde: DBU

Hattricks
Opdateret indtil kampe spillet den 4. november 2017

Pulje 3

Deltagere

Stilling

Resultater
Hvert hold møder hinanden 2 gange, hhv. hjemme og ude.

Sæsonstatistik

Topscorere
Opdateret indtil kampe spillet den 4. november 2017

Kilde: DBU

Oprykningsspil

Hvert hold tager point og mål med fra kampene mod de modstandere, som de mødte i efterårets grundspil, og som også er med i oprykningsspillet.

Stilling

Resultater
Hvert hold møder holdene, der ikke var fra deres egne pulje, 2 gange, hhv. hjemme og ude.

Sæsonstatistik

Topscorere
Spillernes måltotal er inklusiv målene, de scorede i efterårets grundspil.

Opdateret indtil kampe spillet den 9. juni 2018

Kilde: DBU

Hattricks
Opdateret indtil kampe spillet den 9. juni 2018

Nedrykningsspil

Hvert hold tager point og mål med fra kampene mod de modstandere, som de mødte i efterårets grundspil, og som også er med i nedrykningsspillet.

Stilling

Resultater
Hvert hold møder holdene, der ikke var fra deres egne pulje, 2 gange, hhv. hjemme og ude.

Sæsonstatistik

Topscorere
Spillernes måltotal er inklusiv målene, de scorede i efterårets grundspil.

Opdateret indtil kampe spillet den 16. juni 2018

Kilde: DBU

Hattricks
Opdateret indtil kampe spillet den 16. juni 2018

Referencer

Fodboldsæson 2017-18
Sæsoner i 2. division (fodbold)

2. division 2017-18 (fodbold)


.aw, Aruba'nın İnternet Ülke Alan Kodu (CcTLD) kod harfleri. SETAR tarafından işletilmektedir.

İkinci düzey kayıtlara doğrudan izin verilmektedir. .com.aw ticari siteler için açılmıştır.

Aruba'da iletişim
aw

.aw


අභිශේක් බච්චන් (1976 පෙබරවාරි 5,ඉන්දියාවේ මහරාශ්ට්‍ර උපත ලැබූ)ඉන්දියානු නළුවෙක් වන අතර ඉන්දියානු සිනමා නළු අමිතාබ් බච්චන් හා ජයා බච්චන් දෙපළගේ පුත්‍රයාය. ඔහුගේ භාර්යාව නිළියක් හා ලෝක රූ රැජිනිය වු "අයිශ්වර්යා රායි" වේ. ඔහු ප්‍රථමයෙන් දර්ශනය වුයේ "ජේ පී දත්ත ගේ" "රෙෆියුජි(2000)" චිත්‍රපටයෙනි.

"ඩූම්" හා "යූවා" යන චිත්‍රපටවල ඔහු විශිෂ්ට රඟපෑමක් දැක්වු අතර ඒවා වඩාත් ප්‍රසිද්ධ විය.

ඔහුගේ රගපෑම ප්‍රශංසනීය වු අතර,ඊළඟ වර්ෂ දෙක තුලදිත් ඔහුට සම්මානයෙන් පිදුම් ලැබීමට හැකි විය."ෆිල්ම් ෆෙයාර් උලෙළදී" ඔහු "හොඳම සහය නළුවාට" හිමි සම්මානය ඇතළු සම්මාන කිහිපයක් දිනාගත්තේය. එවකට පටන් ඔහු වාණිජමය වශයෙන් සාර්ථක වු චිත්‍රපටවල රගපාමින් ,ඉන්දීය සිනමවේ ප්‍රමුඛ නළුවෙකු ලෙස තම ස්ථාවරය ස්ථාපත කරගනිමිනි.

පෙර ජීවිතය

අභිශේක් බච්චන්,බොලිවුඩ් චරිතයක් වන අමිතාබ් බච්චන් හා ඉන්දියනු නිලි ජයා බච්චන්ගේ පුතු වේ.ඔහුගේ වැඩිමහල් සොයුරිය "ශ්වේත බච්චන්-නන්දා(උපත1974)" වේ. ඔහුගේ සීයා වන "හරිවන්ශ් රායි බච්චන්" ඉන්දීය සාහිත්‍යයේ ප්‍රසිද්ධ කවියෙකි. ඔහුගේ පරම්පරා නාමය "ස්රිවාස්තව්" වන අතර,"බච්ච්න්" යන නාමය ඔහුගේ සීයා විසින් කවි ලිවීමට යොදා ගන්නා ලදී. කෙසේ හෝ අමිතාබ් විසින් තම පියා කවි ලිවිමට යොදා ගත් නම සිනමාවට පිවිසි පසව තම නමට යොදා ගන්නා ලදි. ඔහු "ජම්නාබායි නසීර් පාසල",මුම්බායේ "බොම්බෙ ස්කොටිශ් ස්කූල්","මොඩර්න් ස්කූල්" "වසන්ත් විහාර්" නව දිල්ලිය හා "ඒග්ලෝන් කොලිජිය" යනාදි පාසල්වලට ඉගනීමට ගොස් ඇත. පසුව ඔහු ඇමෙරිකාවේ "බොස්ටොන් විශ්ව විද්‍යාලයට" ගියේය. ඒ අතර තම පිය සමාගම වන "ABCL" අනතුරකට මුහණ පෑම නිසා ඔහු නළු ජීවිතය ආරම්භ කිරීම සඳහා පැමිණ ඇත.

බොලිවුඩ් රංගන ශිල්පියෝ

අභිෂේක් භච්චන්


جرافيت هو نظام للخطوط الذكية قابل للبرمجة ومتوافق مع يونيكود تُطوِّره شركة SIL international. جرافيت مبني على نسق الخطوط ترو تيب (TrueType) ويضيف عليه ثلاثة جداول خاصة به. طُوِّر في البداية ليعمل على ويندوز ثم نُقِل إلى لينكس وماك أو.إس عشرة، لكنه غير مندمج مع بيئة أكوا. جرافيت برمجية حرة يوزع وفقا لرخصة جنو العمومية الصغرى ورخصة التأميم العامة.

انظر أيضا

 أوبن تيب.
 بانغو.

مراجع

وصلات خارجية
 الموقع الرسمي
 موقع جرافيت في سورس فورج
 Project SILA — مشروع دمج جرافيت مع موزيلا

برمجيات
صف الحروف

جرافيت (برنامج)


An Deschampsia christophersenii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Charles Edward Hubbard. An Deschampsia christophersenii in nahilalakip ha genus nga Deschampsia, ngan familia nga Poaceae.

Mabibilngan ini ha Tristan da Cunha. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Deschampsia

Deschampsia christophersenii


Virgínio Marques Carneiro Leão (Recife, 3 de abril de 1863 – 15 de agosto de 1934) foi um advogado e político brasileiro.

Filho de José Marques Carneiro Leão e Celestina Eugenia de Sá Barreto. Foi casado com Maria Olímpia Gonçalves de Melo, tendo tido pelo menos 12 filhos.

Formou-se pela Faculdade de Direito do Recife e iniciou a atividade política ainda durante o Império, defendendo a causa republicana. Depois da proclamação da República (15/11/1889), na administração de Alexandre José Barbosa Lima em Pernambuco (1892-1896), foi nomeado secretário de governo.

Em 1906 foi eleito deputado federal por Pernambuco. Assumiu sua cadeira na Câmara dos Deputados, no Rio de Janeiro, então Distrito Federal, em maio desse ano e exerceu o mandato até dezembro de 1908, quando se encerrou a legislatura.

Deputados federais do Brasil por Pernambuco
Alunos da Faculdade de Direito da Universidade Federal de Pernambuco
Nascidos em 1863
Mortos em 1934
Naturais do Recife

Virgínio Marques Carneiro Leão


O Estádio da Vila Leme foi a casa do Paulista Futebol Clube, de Jundiaí, São Paulo, entre os anos de 1913 e 1956. Projetado no estilo inglês, de madeira e com arquibancadas próximas ao campo, foi o segundo local em que o clube mandou seus jogos na era amadora e no início da era profissional.

Construção

Desde a sua fundação, em 1909, o Paulista Futebol Clube utilizava um terreno próximo aos escritórios e oficinas da sede de Jundiaí da Companhia Paulista de Estradas de Ferro, chamado Campo da Barreira, para realizar as atividades recreativas de futebol com os seus associados. Em 1913, o clube mudou de campo e começou a atuar no "rapadão da Vila Leme",

Com a popularização cada vez maior do esporte, não apenas em Jundiaí, mas em todo o Brasil à época, urgia a necessidade da construção de um local mais adequado às novas demandas de público que vinham a tona no início do Século XX.

De acordo com Lucato (2000), em 20 de janeiro de 1915, os então membros da diretoria do Paulista - que não tinha completado seis anos de idade - autorizaram um empréstimo de $1400 contos de réis para a aquisição do terreno do tal "rapadão".

Projetado no estilo inglês, com arquibancadas de madeira e próximas ao campo, com gradis também de madeira fazendo a divisão entre ambos, e um muro em todo o entorno do terreno, o estádio teve suas obras iniciadas em 1916 e finalizadas em 1918 (LUCATO, 2000), período em que, segundo o ex-atleta Lamanares em um entrevista à Gazeta Esportiva de 5 de agosto de 1944, o Paulista ficou com as atividades interrompidas.

Local

O local utilizado para a construção do estádio compreendia, à época, a última quadra do loteamento da Vila Leme, e estava localizado entre as ruas Anchieta, Henrique Andrés e Luiz Rosa, com a arquibancada principal ficando na Rua Anchieta. Tal loteamento havia sido aprovado pela Prefeitura de Jundiaí em 1900. O terreno ficava em frente do Cemitério Nossa Senhora do Desterro, construído algumas décadas antes do estádio.

Após a construção da primeira parte das arquibancadas, foi necessário aumentar o tamanho das mesmas, já que a torcida se mostrava cada vez mais presente às partidas. Com isso, anos mais tarde foram inauguradas as duas arquibancadas, também de madeira, atrás dos gols do estádio.

Com a inauguração do Estádio Dr. Jayme Cintra em 1957, terceira e atual casa do Paulista Futebol Clube, o Estádio da Vila Leme foi desmontado e o terreno, vendido. Atualmente, o local é ocupado por casas, comércios e estacionamentos e fica em frente ao Velório Municipal, além também do Cemitério. A Rua Cajuru foi aberta onde a linha traçava o meio de campo no gramado.

Primeira partida, última e retrospecto
O Estádio da Vila Leme foi inaugurado em 23 de junho de 1918, com o confronto inicial entre Paulista Futebol Clube e Sport Club Corinthians Paulista, vencido pela equipe da capital por 2 a 0.

Já a última partida realizada no local aconteceu em 28 de dezembro de 1957, com a nova casa do Galo, o Estádio Dr. Jayme Cintra, já em funcionamento. O Tricolor de Jundiaí enfrentou o São Bento, pela Segunda Divisão do Campeonato Paulista, e acabou derrotado - também por 2 a 0.

Retrospecto
Segundo levantamento do historiador Ivan Gottardo, o Paulista Futebol Clube jogou 473 vezes no Estádio da Vila Leme, entre partidas oficiais e amistosos. Foram 264 vitórias, 76 empates e 104 derrotas, com o altos 61,1% de aproveitamento.

A equipe de Jundiaí marcou 1272 e sofreu 714 gols no período, saldo positivo de 558 tentos anotados. A média de gols marcados por partida foi de 2,68, enquanto os sofridos ficam em 1,50 a cada confronto.

Estádios de futebol do estado de São Paulo
Paulista Futebol Clube
Esporte de Jundiaí
Estádios de futebol demolidos no Brasil
Estádios de futebol inaugurados em 1913

Estádio da Vila Leme


Mae Marsh (născută Mary Wayne Marsh,  9 noiembrie 1894  – 13 februarie 1968) a fost o actriță americană de film, cu o cariera de peste 50 de ani.

Biografie
Mae Marsh s-a născut ca Mary Wayne Marsh la Madrid, New Mexico pe 9 noiembrie 1894. Ea a fost unul dintre cei cinci copii ai lui Charles Marsh și ai Mariei Wayne Marsh. A studiat la Convent of the Sacred Heart School  din Hollywood, precum și  la școala publică.

O poveste des întâlnită despre copilăria lui Marsh este: "Tatăl ei, un auditor de cale ferată, a murit când avea patru ani. Familia sa s-a mutat în San Francisco, unde tatăl ei vitreg a fost ucis în marele cutremur din 1906. Stră-mătușa ei a luat-o apoi pe Mae și [pe sora ei mai mare] Marguerite ... în Los Angeles, în speranța că spectacolul ei - ar deschide ușile pentru locuri de muncă în diferite studiouri de film care au nevoie de figuranți ".  Cu toate acestea, tatăl ei, S . Charles Marsh, a fost un barman, nu un auditor de cale ferată, și el era în viață, cel puțin la sfârșitul lunii iunie 1900, când Marsh avea aproape șase ani. Inspector de câmpuri cu petrol, tatăl ei vitreg, William Hall, nu ar fi putut fi ucis în cutremurul din 1906, deoarece era în viață conform recensământului din 1910, când trăia împreună cu mama și surorile sale.

Marsh a lucrat în vânzări și s-a învârtit în jurul decorurilor și locațiilor de filmare, în timp ce sora ei mai mare a lucrat la un film, observând evoluția actoricească a surorii ei. A început ca figuație în diverse filme și a avut primul rol substanțial în filmul Ramona (1910) la vârsta de 15 ani.

"Mi-am marcat drumul în filme," și-a reamintit Marsh în IThe Silent Picture.  "Obișnuiam s-o urmez pe sora mea Marguerite în vechiul studio Biograph și apoi, într-o zi grozavă, domnul Griffith m-a observat, m-a pus într-un film și astfel am avut șansa mea. Îmi place munca mea și deși interese noi și foarte minunate au intrat în viața mea, încă o iubesc și nu m-am gândit să renunț la ea. "

Creșterea carierei

Marsh a lucrat cu D.W. Griffith în roluri mici la Biograph când filmau în California și în New York. Marea ei șansă a apărut atunci când vedeta Mary Pickford a refuzat să joace rolul lui Lily-White în Man's Genesis, un rol în care trebuia să apară cu picioarele dezgolite și cu un costum din poaceae, ea fiind măritată în acel moment. Griffith a anunțat că, dacă Pickford nu va juca acea parte din Man's Genesis, nu va juca nici rolul titular din filmul său următor, "The Sands of Dee". Celelalte actrițe au stat în spatele lui Pickford, fiecare refuzând la rândul său să joace rolul, invocând aceeași obiecție.

Filme vorbite
Marsh a revenit în cinematografie pentru a apărea în filme vorbite și a jucat un rol în remake-ul lui Henry King, Over the Hill (1931).  Marsh a apărut în numeroase filme populare, cum ar fi Rebecca of Sunnybrook Farm (1932) și Little Man, What Now? (1934). Ea a devenit, de asemenea, o favorită a regizorului John Ford, și astfel a apărut în The Grapes of Wrath (1940), Ce verde era valea mea (1941), 3 Nași (1948), Tunica (1953) și The Searchers (1956).

Marsh are o stea pe Hollywood Walk of Fame, aflată la adresa 1600 Vine Street.

Viață personală
S-a căsătorit cu agentul de publicitate al lui Sam Goldwyn, Louis Lee Arms, în 1918; au avut trei copii împreună. Au fost căsătoriți până la moartea ei în 1968. Louis Lee Arms a murit în iunie 1989 la vârsta de 101 de ani. Sunt îngropați împreună în Secțiunea 5, la Cimitirul Pacific Crest, în Redondo Beach, California.

Filmografie

Filme mute

Ramona (1910, scurtmetraj)
Serious Sixteen (1910, scurtmetraj)
Fighting Blood (1911, scurtmetraj)
The Siren of Impulse (1912, scurtmetraj)
A Voice from the Deep (1912, scurtmetraj) - On Beach (nemenționată)
Just Like a Woman (1912, scurtmetraj) - In Club
One Is Business, the Other Crime (1912, scurtmetraj)
The Lesser Evil (1912, scurtmetraj) - The Young Woman's Companion
The Old Actor (1912, scurtmetraj)
When Kings Were the Law (1912, scurtmetraj) - At Court (nemenționată)
A Beast at Bay (1912, scurtmetraj) - The Young Woman's Friend
Home Folks (1912, scurtmetraj) - At Barn Dance
A Temporary Truce (1912, scurtmetraj) - A Murdered Settler (nemenționată)
Lena and the Geese (1912, scurtmetraj) - The 'Adopted' Daughter
The Spirit Awakened (1912, scurtmetraj) - The Renegade Farmhand's Sweetheart
The School Teacher and the Waif (1912, scurtmetraj) - Schoolgirl
An Indian Summer (1912, scurtmetraj) - The Widow's Daughter
Man's Genesis (1912, scurtmetraj) - Lillywhite
The Sands of Dee (1912, scurtmetraj) - Mary
The Inner Circle (1912, scurtmetraj)
The Kentucky Girl (1912, scurtmetraj) - Belle Hopkins - Bob's Sister
The Parasite (1912, scurtmetraj) - Rose Fletcher
Two Daughters of Eve (1912, scurtmetraj)
For the Honor of the Seventh (1912, scurtmetraj) - The Girl in Town
Brutality (1912, scurtmetraj) - The Young Woman
The New York Hat (1912, scurtmetraj) - Second Gossip
The Indian Uprising at Sante Fe (1912, scurtmetraj) - Juan
Three Friends (1913, scurtmetraj) - The Wife's Friend
The Telephone Girl and the Lady (1913, scurtmetraj) - The Telephone Girl
An Adventure in the Autumn Woods (1913, scurtmetraj) - The Girl
The Tender Hearted Boy (1913, scurtmetraj) - The Tender-Hearted Boy's Sweetheart
Love in an Apartment Hotel (1913, scurtmetraj) - Angelina Millingford, a Maid
Broken Ways (1913, scurtmetraj) - Minor Role (nemenționată)
A Girl's Stratagem (1913, scurtmetraj) - The Young Woman
Near to Earth (1913, scurtmetraj) - One of Marie's Friends
Fate (1913, scurtmetraj) - Mother, Loving Family
The Perfidy of Mary (1913, scurtmetraj) - Mary
The Little Tease (1913, scurtmetraj) - The Little Tease, - an Adult
The Lady and the Mouse (1913, scurtmetraj) - Minor Role (nemenționată)
If We Only Knew (1913, scurtmetraj)
The Wanderer (1913, scurtmetraj) - The Other Parents' Daughter, - an Adult
His Mother's Son (1913, scurtmetraj) - The Daughter
A Timely Interception (1913, scurtmetraj) - Minor Role (nemenționată)
The Mothering Heart (1913, scurtmetraj) - Minor Role (nemenționată)
Her Mother's Oath (1913, scurtmetraj) - In Church
The Reformers (1913, scurtmetraj) - The Daughter
Two Men of the Desert (1913, scurtmetraj)
Primitive Man (1913, scurtmetraj)
For the Son of the House (1913, scurtmetraj) - The Young Woman
Influence of the Unknown (1913, scurtmetraj) - The Young Woman
The Battle at Elderbush Gulch (1913, scurtmetraj) - Sally Cameron
Judith of Bethulia (1913) - Naomi
Brute Force (1914, scurtmetraj) - Lillywhite
The Great Leap; Until Death Do Us Part (1914) - Mary Gibbs
Home, Sweet Home (1914) - Apple Pie Mary Smith
The Escape (1914) - Jennie Joyce
The Avenging Conscience (1914) - The Maid
Moonshine Molly (1914, scurtmetraj) - Molly Boone
The Birth of a Nation (1915) - Flora Cameron - The Pet Sister
The Outcast (1915) - The Girl of the Slums
The Outlaw's Revenge (1915) - The American lover
The Victim (1915, scurtmetraj) - Mary Hastings, Frank's Wife
Her Shattered Idol (1915) - Mae Carter
Big Jim's Heart (1915, scurtmetraj)
Hoodoo Ann (1916) - Hoodoo Ann
A Child of the Paris Streets (1916) - Julie / the Child-Wife
A Child of the Streets (1916)
The Wild Girl of the Sierras (1916) - The Wild Girl
The Marriage of Molly-O (1916) - Molly-O
Intolerance (1916) - The Dear One
The Little Liar (1916) - Maggie
The Wharf Rat (1916) - Carmen Wagner
Polly of the Circus (1917) - Polly
Sunshine Alley (1917) - Nell
The Cinderella Man (1917) - Marjorie Caner
Field of Honor (1918) - Marie Messereau
The Beloved Traitor (1918) - Mary Garland
The Face in the Dark (1918) - Jane Ridgeway
All Woman (1918) - Susan Sweeney
The Glorious Adventure (1918) - Carey Wethersbee
Money Mad (1918) - Elsie Dean
Hidden Fires (1918) - Peggy Murray / Louise Parke
The Racing Strain (1918) - Lucille Cameron
The Bondage of Barbara (1919) - Barbara Grey
Spotlight Sadie (1919) - Sadie Sullivan
The Mother and the Law (1919) - The Little Dear One
The Little 'Fraid Lady (1919) - Cecilia Carne
Nobody's Kid (1921) - Mary Cary
Till We Meet Again (1922) - Marion Bates
Flames of Passion (1922) - Dorothy Hawke
Paddy the Next Best Thing (1923) - Paddy
The White Rose (1923) - Bessie 'Teazie' Williams
Daddies (1924) - Ruth Atkins
Arabella (1924) - Arabella
Tides of Passion (1925) - Charity
The Rat (1925) - Odile Etrange
Racing Through (1928)

Filme cu sunet

Over the Hill (1931) - Ma Shelby
Rebecca of Sunnybrook Farm (1932) - Aunt Jane
That's My Boy (1932) - Mom Scott
Alice in Wonderland (1933) - Sheep
Little Man, What Now? (1934) - Wife of Karl Goebbler
Bachelor of Arts (1934) - Mrs. Mary Barth
Black Fury (1935) - Mrs. Mary Novak
Hollywood Boulevard (1936) - Carlotta Blakeford
Drums Along the Mohawk (1939) - Pioneer Woman (nemenționată)
Heaven with a Barbed Wire Fence (1939) - Empire State Building Tourist (nemenționată)
Swanee River (1939) - Mrs. Jonathan Fry (nemenționată)
The Man Who Wouldn't Talk (1940) - Mrs. Stetson
The Grapes of Wrath (1940) - Muley's Wife (nemenționată)
Four Sons (1940) - Townswoman (nemenționată)
Young People (1940) - Maria Liggett
Tobacco Road (1941) - County Clerk's Assistant (nemenționată)
The Cowboy and the Blonde (1941) - Office Worker (nemenționată)
For Beauty's Sake (1941) - Night Manager (nemenționată)
Belle Starr (1941) - Preacher's Wife (nemenționată)
Great Guns (1941) - Aunt Martha
Swamp Water (1941) - Mrs. McCord (nemenționată)
How Green Was My Valley (1941) - Miner's Wife (nemenționată)
Remember the Day (1941) - Teacher (nemenționată)
Blue, White and Perfect (1942) - Mrs. Bertha Toby
Son of Fury: The Story of Benjamin Blake (1942) - Mrs. Purdy (nemenționată)
It Happened in Flatbush (1942) - Aunt Mae, Team Co-Owner (nemenționată)
Tales of Manhattan (1942) - Molly (Robinson sequence)
Just Off Broadway (1942) - Autograph Seeker (nemenționată)
The Loves of Edgar Allan Poe (1942) - Mrs. Phillips (nemenționată)
The Man in the Trunk (1942) - Mrs. Inge (nemenționată)
Quiet Please, Murder (1942) - Miss Hartwig (nemenționată)
The Meanest Man in the World (1943) - Old Lady (nemenționată)
Dixie Dugan (1943) - Mrs. Sloan
The Moon Is Down (1943) - Villager (nemenționată)
Tonight We Raid Calais (1943) - French Townswoman (nemenționată)
The Song of Bernadette (1943) - Madame Blanche - Townswoman (nemenționată)
Jane Eyre (1943) - Leah (nemenționată)
The Fighting Sullivans (1944) - Neighbor of Mrs. Griffin (nemenționată)
Buffalo Bill (1944) - Arcade Customer (nemenționată)
Sweet and Low-Down (1944) - Apartment House Tenant (nemenționată)
In the Meantime, Darling (1944) - Emma (nemenționată)
A Tree Grows in Brooklyn (1945) - Tynmore Sister (nemenționată)
State Fair (1945) - Ring-Toss Spectator (nemenționată)
The Dolly Sisters (1945) - Annie (nemenționată)
Leave Her to Heaven (1945) - Fisherwoman (nemenționată)
Johnny Comes Flying Home (1946) - Bus Passenger (nemenționată)
Smoky (1946) - Woman Watching Parade (nemenționată)
My Darling Clementine (1946) - Simpson's Sister (nemenționată)
The Late George Apley (1947) - Dressmaker (nemenționată)
Miracle on 34th Street (1947) - Woman in Santa Line (nemenționată)
Thunder in the Valley (1947) - Flower Vendor (nemenționată)
Mother Wore Tights (1947) - Resort Guest (nemenționată)
Daisy Kenyon (1947) - Woman Leaving Apartment (nemenționată)
Fort Apache (1948) - Mrs. Gates
Green Grass of Wyoming (1948) - Race Spectator (nemenționată)
Deep Waters (1948) - Molly Thatcher
The Snake Pit (1948) - Tommy's Mother (nemenționată)
3 Godfathers (1948) - Mrs. Perley Sweet
A Letter to Three Wives (1949) - Miss Jenkins (nemenționată)
Impact (1949) - Mrs. King
It Happens Every Spring (1949) - Greenleaf's Maid (nemenționată)
The Fighting Kentuckian (1949) - Sister Hattie
Everybody Does It (1949) - Higgins - the Borlands' Maid (nemenționată)
When Willie Comes Marching Home (1950) - Mrs. Clara Fettles (nemenționată)
The Gunfighter (1950) - Mrs. O'Brien (nemenționată)
My Blue Heaven (1950) - Maid (nemenționată)
The Jackpot (1950) - Mrs. Woodruff in Photo (nemenționată)
The Model and the Marriage Broker (1951) - Talkative Patient (nemenționată)
The Quiet Man (1952) - Father Paul's Mother (nemenționată)
Night Without Sleep (1952) - Maid (nemenționată)
The Sun Shines Bright (1953) - G.A.R. Woman at the Ball
Titanic (1953) - Woman to Whom Norman Gave His Seat (nemenționată)
Powder River (1953) - Townswoman (nemenționată)
A Blueprint for Murder (1953) - Anna Swenson - Lynne's Housekeeper (nemenționată)
The Robe (1953) - Jerusalem Woman Aiding Demetrius (nemenționată)
A Star Is Born (1954) - Malibu Party Guest (nemenționată)
Prince of Players (1955) - Witch in 'Macbeth' (nemenționată)
The Tall Men (1955) - Emigrant (nemenționată)
The Girl Rush (1955) - Casino Patron (nemenționată)
Good Morning, Miss Dove (1955) - Woman in Bank (nemenționată)
Hell on Frisco Bay (1955) - Mrs. Cobb - Steve's Landlady (nemenționată)
While the City Sleeps (1956) - Mrs. Manners
The Searchers (1956) - Dark Cloaked Woman at Fort Guarding Deranged Woman (nemenționată)
Girls in Prison (1956) - 'Grandma' Edwards
Julie (1956) - Hysterical Passenger
The Wings of Eagles (1957) - Nurse Crumley (nemenționată)
Cry Terror! (1958) - Woman in Elevator (replaced by Marjorie Bennett) (scenes deleted)
The Last Hurrah (1958) - Mourner at Wake (nemenționată)
Sergeant Rutledge (1960) - Mrs. Nellie Hackett (nemenționată)
From the Terrace (1960) - Sandy's Governess (nemenționată)
Two Rode Together (1961) - Hanna Clegg (nemenționată)
Donovan's Reef (1963) - Family Council Member (nemenționată)
Cheyenne Autumn (1964) - Femeie (nemenționată) ()

Referințe

Bibliografie
 When the Movies Were Young. By Linda Arvidson. New York: Dover Publications, Inc., 1969.
 Adventures with D. W. Griffith. By Karl Brown. New York: Farrar, Straus and Giroux, 1973.
 Robertson-Cole Offers Mae Marsh in a Sumptuously Produced Play From Novel. [./https://en.wikipedia.org/wiki/The_Moving_Picture_World The Moving Picture World], 18 December 1920.
 Mae Marsh in an Interview with Robert B. Cushman. By Anthony Slide in The Silent Picture. New York: Arno Press, 1977.

Legături externe

 Lucrări de la sau despre Mae Marsh
 Lucrări ale lui Mae Marsh

 Ecranul acționează, Mae Marsh, Photostar publishing co, 1921
 Mae Marsh la istoria virtuală

Nașteri în 1894
Decese în 1968
Actrițe americane din secolul al XX-lea
Oameni din comitatul Santa Fe, New Mexico
Actrițe de film americane

Mae Marsh


Çağlar Söyüncü (; )

Ajungând la SC Freiburg în fereastra de transfer din vară a Bundesligii din 2016, el este primul fotbalist turc care a fost transferat în Bundesliga direct din Liga a Doua a Turciei.

Debutând pentru echipa națională a Turciei în anul 2016, Söyüncü este primul jucător de la Altınordu SK chemat la echipa națională de fotbal a Turciei după 78 de ani, ultimul fiind Sait Altınordu în 1937. El este, de asemenea, primul jucător chemat la echipa națională de la orice club de fotbal din Izmir din 1997 încoace.

Cariera pe echipe

Altınordu SK
În timpul sezonului 2015-2016 a fost dorit de Beșiktaș JK, Galatasaray SK și FC Sevilla, însă jucătorul în vârstă de 20 de ani a semnat cu Freiburg din Bundesliga pentru că a considerat că este o alegere mai bună pentru cariera sa.

SC Freiburg
La 24 mai 2016, Söyüncü a semnat cu echipa germană SC Freiburg, care promovase în sezonul anterior și urma să joace în Bundesliga, sezonul 2016-2017. El și-a făcut debutul în Bundesliga în meciul din prima etapă cu Hertha Berlin, care s-a terminat cu 2-1 pentru echipa din Berlin, la 28 august 2016. El a fost dorit de Lille OSC, AS Roma și Villarreal CF în timpul perioadei de transfer din sezonul 2016-2017. Manchester City a fost și ea interesată de Söyüncü.

Leicester City
La 9 august 2018, Söyüncü a semnat cu echipa din Premier League, Leicester City, un contract de cinci ani, care a intrat în vigoare după ce a obținut un permis de muncă.

Cariera la națională

Senior
În noiembrie 2015, a fost chemat la echipa națională de fotbal a Turciei de către antrenorul Fatih Terim, după accidentarea fundașului central Serdar Aziz. La 17 noiembrie 2015 Söyüncü a fost rezervă în meciul amical împotriva Greciei, dar a rămas pe bancă și nu a primit șansa de a juca. La 18 martie 2016, el a fost chemat la echipa națională pentru meciuri amicale împotriva Suediei și Austriei, care au avut loc la 24 martie 2016 în Antalya, Turcia și, respectiv, pe 29 martie, în Austria.

Înlocuindu-l pe Ozan Tufan în minutul amical al jocului amical împotriva Suediei, Söyüncü a contabilizat joi, 24 martie 2016, prima sa selecție la echipă națională. Al doilea meci pe care l-a jucat la națională a fost cel cu Rusia din 1 septembrie 2016, în care a fost titular și care s-a încheiat cu 0-0.

Stil de joc
Având abilități de conducător, Söyüncü este un bun playmaker, având un dribling și o sincronizare bună cu ceilalți jucători. Cu o înălțime de 1.87 m, el este puternic în duelurile aeriene. În 2016, el a declarat că idolul său este fundașul spaniol Carles Puyol și că îl admiră pe fundașul german Mats Hummels.

Referințe

Legături externe

 Profil la TFF

Nașteri în 1996
Oameni în viață
Fotbaliști turci
Fundași
Fotbaliști ai Premier League
Fotbaliști ai Leicester City FC
Fotbaliști ai SC Freiburg
Fotbaliști ai lui Atlético Madrid
Fotbaliști internaționali turci

Çağlar Söyüncü


Agrilus lunidorsatus é uma espécie de inseto do género Agrilus, família Buprestidae, ordem Coleoptera.

Foi descrita cientificamente por Kerremans, 1913.

Referências

lunidorsatus

Agrilus lunidorsatus


Pedro Rodrígez y Peréz, greifinn af Campomanes,  (1723-1803) var spænskur stjórnmálamaður, hagfræðingur og sagnfræðingur. Hann fæddist á norður-Spáni, í Eulaila de Sorriba þann 1 júlí 1723 og lést í Madríd höfuðborg Spánar árið 1803.

Foreldrar hans voru Pedro Rodríguez fæddur árið 1699 og María Pérez Fernández fædd 1690. Báðir foreldrar voru af aðalsættum. Pedro hóf lögfræðinám í Oviedo og lauk því í Sevilla, eftir útskrift flutti hann til Madríd.

Störf og framlög til hagfræðinnar
Pedro Rodriquez var skipaður fjármálaráðherra Spánar árið 1760 á valdatíma Carlosar III, en var sviptur stöðunni 1791 af Carlosi IV vegna ótta hans við frönsku byltinguna. Hann studdi ýmsar frjálslyndar umbætur sem drógu meðal annars úr völdum kirkjunnar, svo sem bann við trúarlegum prófum í embætti í dóms- og stjórnsýslustörfum. Við störf sín sem fjármálaráðherra hrinti hann í framkvæmd fjölda aðgerða sem miðuðu að því að örva efnahagsstarfsemi og endurreisa spænska hagkerfið. Meðal annars reglugerð um fríverslun árið 1765. Hann létti ennfremur ýmsum sköttum af landbúnaði og verslun sem höfðu staðið vexti þeirra fyrir þrifum. Hann taldi að vöxt og viðgang efnahagskerfis Spánar mætti best tryggja með öflugri landbúnað, og tryggði meðal annars stuðning fyrir fátækustu landbúnaðarsvæðin.

Pedro Rodríguez var einnig áhugamaður um nútímavísindi, landafræði og landbúnað. Árið 1762 gaf hann út rit um landafræði Portúgals sem nýttist síðar við innrás spánverja inn í Portúgal.

Heimildir

Spænskir greifar
Spænskir hagfræðingar
Spænskir sagnfræðingar
Spænskir stjórnmálamenn

Pedro Rodríguez de Campomanes


An Digitaria pellita in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Otto Stapf. An Digitaria pellita in nahilalakip ha genus nga Digitaria, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Digitaria (Poaceae)

Digitaria pellita


97268 Serafinozani este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
97268 Serafinozani este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  în cadrul proiectului CSS. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,60 ua, o excentricitate de 0,29 și o înclinație de 5,4° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 97001-98000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1999
Centura de asteroizi

97268 Serafinozani


جمهورية تايوان  كما يطلق عليها اسم جمهورية فورموسا كانت جمهورية دامت لفترة قصيرة على جزيرة تايوان في عام 1895 بين تنازل سلالة تشينغ الصينية عن تايوان إلى إمبراطور اليابان بموجب معاهدة شيمونوسيكي إلى حين وصول القوات اليابانية وبداية الحكم الياباني. يعتبر بعض المؤرخين أن هذه الجمهورية هي من أوائل الجمهوريات في قارة آسيا.

تم إعلان الجمهورية من قبل بعض موظفي حكومة تشينغ السابقة بأمل منع حصول اليابان على السيطرة في تايوان، حيث فرَّ معظم هؤلاء من جزيرة تايوان مع دخول القوات اليابانية. في 24 مايو 1895 تم توزيع نسخة باللغة الإنكليزية من إعلان الجمهورية على السفارات في الجزيرة، تلاه حفل رسمي في اليوم التالي.

على الرغم من تشابه الأسماء يجب عدم الخلط بين هذه الجمهورية وجمهورية تايوان (التي تعتبر جزءاً من حركة استقلال تايوان).

انظر أيضًا
 تايوان
 الصين الشعبية

مراجع

تايوان في 1895
الحرب اليابانية الصينية الأولى
تايوان في القرن 19
انحلالات سنة 1895 في تايوان
بلدان جزرية
تأسيسات سنة 1895 في تايوان
تاريخ تايوان
تايوان تحت الحكم الياباني
جمهوريات سابقة
دول سابقة غير معترف بها
دول سابقة في التاريخ الصيني
دول سابقة في شرق آسيا
دول وأقاليم انحلت في 1895
دول وأقاليم أسست في 1895

جمهورية فورموزا


Hvad er det for noget at sige? er en dansk kortfilm fra 2013, der er instrueret af Sunniva Tillson efter eget manuskript.

Handling

Medvirkende
 Julie Jepsen - Julie
 Simon Bianchi Andersen - Steffen
 Simon Strand Andersen - Joachim
 Elisabeth Nordentoft - Susanne
 Karl Friis Forchhammer - Esben
 Mads Boisen - Sebastian

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2013

Kortfilm fra Danmark

Hvad er det for noget at sige?


Un téléphone de voiture est un radiotéléphone mobile spécialement conçu pour être installé dans une automobile. Ce service est offert à l'origine par le conglomérat  et est utilisé pour la première fois à Saint-Louis le 17 juin 1946.

Vue d'ensemble
L'équipement d'origine pesait 80 livres (36 kg), et il n'y avait initialement que 3 canaux pour tous les utilisateurs de la zone métropolitaine. Plus tard, d'autres licences ont été ajoutées, portant le total à 32 canaux sur 3 bandes (voir fréquences IMTS). Ce service a été utilisé au moins jusque dans les années 1980 dans de grandes parties de l'Amérique du Nord.

Le 2 octobre 1946, les équipements de communication Motorola ont acheminé les premiers appels du nouveau service de radiotéléphonie automobile de l' à Chicago. En raison du petit nombre de fréquences radio disponibles, le service a rapidement atteint sa capacité.

En Finlande, le service de radiotéléphone de voiture a été disponible pour la première fois en 1971 sur le service ARP (Autoradiopuhelin, ou radiophone de voiture) de génération zéro. Il a été remplacé en 1982 par le système 1G NMT (Nordic Mobile Telephone), utilisé dans toute la Scandinavie et dans d'autres régions souvent éloignées.

En Allemagne de l'Ouest, le service de radiotéléphone de voiture a été lancé en 1958 sous le nom de service A-Netz. En 1971, il a atteint sa limite de capacité de près de 11 000 abonnés et a été remplacé par le B-Netz en 1972, qui proposait la numérotation directe, ne nécessitant pas d'opérateur humain pour connecter les appels. Toutefois, pour joindre un abonné, il fallait encore connaître son emplacement, car le combiné prenait l'indicatif local de la station de base qui le desservait. Il a été remplacé en 1985 par le système C-Netz 1G.

En Amérique du Nord, les téléphones de voiture utilisaient généralement le Mobile Telephone System (MTS), qui a été utilisé pour la première fois à St. Louis, ou l' (IMTS) avant de céder la place au service cellulaire analogique (AMPS) en 1984. La technologie AMPS a été abandonnée aux États-Unis en 2008.

Étant donné qu'un téléphone de voiture traditionnel utilise un émetteur de grande puissance et une antenne externe, il est idéal pour les zones rurales ou peu développées où les combinés mobiles ne fonctionnent pas bien ou pas du tout. Cependant, en raison des réglementations actuelles de la Commission fédérale des communications des États-Unis, les transporteurs doivent payer des pénalités pour l'activation de tout équipement qui n'est pas un appareil conforme à la norme E911, comme l'analogique.

Dans les années 1980, le téléphone de voiture était plus populaire que le téléphone mobile ordinaire. Cependant, comme les téléphones mobiles sont devenus plus légers et plus abordables pendant le boom de la téléphonie mobile dans les années 1990, les téléphones de voiture sont devenus moins courants. Dans les années 2000, les téléphones de voiture sont devenus rares en raison de la commodité des téléphones mobiles et des technologies d'intégration des téléphones mobiles dans les voitures, comme le Bluetooth.

Certains téléphones de voiture étaient encore disponibles en 2008, notamment le Nokia 810 et le Motorola VC6096 pour une utilisation avec les réseaux GSM et un téléphone de voiture fabriqué par NAL Research pour le réseau satellite Iridium. Motorola a fourni aux clients américains les téléphones de voiture m800 et m900, destinés respectivement aux réseaux CDMA et GSM. Certains téléphones de voiture étaient dotés d'écrans couleur et prenaient en charge les connexions de données à haut débit ainsi que la possibilité d'accéder aux cartes SIM stockées dans d'autres téléphones via Bluetooth.

Depuis 2008, de nombreuses automobiles sont équipées de systèmes intégrés « mains libres » permettant d'utiliser le téléphone cellulaire d'un consommateur, via une liaison sans fil Bluetooth ou un émetteur-récepteur intégré. Ces systèmes utilisent un microphone monté à l'intérieur du véhicule, ainsi que le système audio de la voiture, et peuvent comporter une activation et une commande vocales.

Dans de nombreux pays, la restriction de l'utilisation du téléphone cellulaire au volant est une tendance à la hausse.

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes

 OnStar,
 Teleaid, système automatique d'appel d'urgence

Liens externes

Technologie automobile
Téléphonie mobile

Téléphone de voiture


Andrej Bíreš (* 19. November 1993 in Banská Bystrica) ist ein deutsch-slowakischer Eishockeyspieler, der seit 2022 erneut beim HC 05 Banská Bystrica unter Vertrag steht. Sein Onkel Otto Sýkora war Eishockeyspieler und -manager.

Karriere
Andrej Bíreš begann seine Karriere als Eishockeyspieler in seiner Heimatstadt beim HC 05 Banská Bystrica. Dort lief er erstmals in der Saison 2008/09 in der U18-Mannschaft des Vereins auf. Dabei erreichte er in 56 Spielen immerhin 32 Punkte. Im darauf folgenden Jahr glückten ihm in nur 39 Begegnungen 67 Scorerpunkte. Die Saison 2010/11 markierte sein letztes Jahr im U18-Team des zentralslowakischen Vereins. Nach 35 Spielen wechselte er in die U20-Mannschaft, wo er ein wichtiger Spieler für die Relegationsspiele wurde. Des Weiteren gab der Rechtsschütze während der Saison sein Debüt im Profibereich, als er für ein Spiel beim Zweitligisten HK Brezno auflief.

Im Sommer 2011 wechselte der erst Siebzehnjährige schließlich ins Ausland: Er unterschrieb einen Vertrag bei den Landshut Cannibals aus der 2. Eishockey-Bundesliga. Dieser sah einen Einsatz des Slowaken bei der Juniorenmannschaft des Stammvereins EV Landshut vor, der in der Deutschen Nachwuchsliga antrat. Außerdem sollte er die Möglichkeit bekommen, sich für ein paar Spiele bei der Profimannschaft zu empfehlen. Wegen seiner guten Leistung während der Saison 2011/12 kam Bíreš jedoch nur noch selten im Nachwuchs zum Einsatz.

Im Juni 2012 erhielt er einen Probevertrag bei den Eispiraten Crimmitschau, der jedoch nicht verlängert wurde. Daher kehrte er in die Slowakei zurück und ging für den HK Orange 20 in der slowakischen Extraliga aufs Eis. Im selben Jahr unterschrieb er jedoch noch einen Vertrag bei den Heilbronner Falken. Anschließend spielte er parallel in Deutschland und in der Slowakei.

Zwischen 2015 und 2018 war er für die Moskitos Essen in der Oberliga Nord aktiv. Anschließend stand er zwei Jahre beim EC Bad Nauheim unter Vertrag und war in der Saison 2019/20 mit 29 Toren und 18 Assists aus 53 Spielen der Topscorer seines Teams. Im April 2020 wurde er von den Nürnberg Ice Tigers aus der Deutschen Eishockey Liga (DEL) verpflichtet. Anschließend stand er bei den Kölner Haien und erneut beim EC Bad Nauheim unter Vertrag, ehe er im Sommer 2022 zu seinem Heimatverein zurückkehrte.

International
Für die Slowakei nahm Andrej Bíreš an der U18-Junioren-Weltmeisterschaft 2011 teil, bei der er mit seiner Mannschaft den zehnten und somit letzten Platz belegte und in die Division I abstieg.

Nachdem er mit der slowakischen Junioren-Nationalmannschaft die Vorbereitung als HK Orange 20 in der Extraliga absolviert hatte, wurde er in den Kader für die Eishockey-Weltmeisterschaft der U20-Junioren 2013 berufen. Bei diesem Turnier belegte er mit der U20-Auswahl den achten Rang und erzielte im Turnierverlauf vier Tore und zwei Torvorlagen.

Karrierestatistik

International

Weblinks

Einzelnachweise

Eishockeyspieler (Slowakei)
Eishockeyspieler (EV Landshut)
Eishockeyspieler (Heilbronner Falken)
Eishockeyspieler (Moskitos Essen)
Eishockeyspieler (EC Bad Nauheim)
Eishockeyspieler (Nürnberg Ice Tigers)
Eishockeyspieler (Kölner Haie)
Slowake
Deutscher
Geboren 1993
Mann

Andrej Bíreš


La Coupe Davis 2022 est la  de ce tournoi de tennis professionnel masculin par nations. Les rencontres se déroulent du  au  dans différents lieux.

Le Canada remporte sa première Coupe Davis grâce à sa victoire en finale face à l'Australie par 2 victoires à 0.

Contexte
La phase finale de l'édition 2022 de la Coupe Davis met aux prises 16 équipes sélectionnées en fonction de leurs résultats durant l'édition précédente ainsi que la phase qualificative de la présente édition :
 les nations finalistes et les invitées, exemptées de phase qualificative (),
 les nations ayant remporté leur match de qualification.

 À la suite de l'invasion de l'Ukraine par la Russie, l'ITF décide de suspendre la Russie, tenante du titre et qualifiée d'office pour la phase finale. Elle est remplacée par le Canada, équipe avec le plus haut classement par équipe, qui s'est incliné face aux Pays-Bas en phase qualificative.

Déroulement du tournoi

Nouveautés
Initialement prévue à la fin de la saison la phase de groupe est avancée à septembre et se tiendra dans quatre villes différentes.

Le nombre de participants est abaissé de 18 à 16, en conséquence les demi-finalistes de l'édition précédente jouent cette année la phase qualificative (ils en étaient exemptés l'année précédente). La phase de groupe passe de six groupes de trois nations à quatre groupes de quatre. Les deux premiers de chaque groupe se qualifient pour la phase à élimination directe, cela permettant d'éviter de devoir départager les meilleurs deuxièmes comme c'était le cas lors de deux éditions précédentes.

Résultats

Phase qualificative

Résumé
La phase qualificative voit s'affronter les nations qui ont remporté les barrages continentaux en 2020-2021 et les nations ayant participé à la dernière phase finale (PF) sans atteindre la finale, de façon aléatoire.

La Grande-Bretagne et la Serbie, invitées par la FIT sont exemptées de phase qualificative.

La phase qualificative se déroule du 4 au 5 mars. Les nations vainqueures sont qualifiées pour la phase finale, les nations vaincues sont renvoyées dans le groupe mondial I.

Matchs détaillés

Phase finale
La phase finale se déroule du 14 septembre au 27 novembre. Elle consiste en une phase de groupe suivie d'une phase à élimination directe.

Phase de groupes
La phase de groupes oppose 16 nations réparties en 4 groupes de 4 nations. Les deux premières nations de chaque groupe sont qualifiées pour les quarts de finale de la phase à élimination directe.

La phase de groupes se déroule du 14 au 18 septembre dans quatre lieux, tous sur surface dure en intérieur :
 l'Emirates Arena à Glasgow au Royaume-Uni ;
 la Unipol Arena à Bologne en Italie ;
 le Rothenbaum à Hambourg en Allemagne ;
 le Pavelló Municipal Font de Sant Lluís à Valence en Espagne.

Le tirage au sort voit les équipes réparties en quatre pots, d'après le classement ITF du  :

Groupe A

Groupe B

Groupe C

Groupe D

Phase à élimination directe
La phase à élimination directe se déroule du 23 au  au Palacio de Deportes José María Martín Carpena à Malaga en Espagne.

 Quarts de finale

 Demi-finales

 Finale

Groupe mondial I
La désignation des équipes têtes de série [entre crochets] est basée sur le classement ITF du .

Le groupe mondial I voit s'affronter les nations ayant perdu lors de la phase qualificative (PQ) et les équipes ayant remporté les barrages du groupe mondial I. Les équipes gagnantes sont qualifiées pour la phase qualificative 2023.

Notes et références
 Notes

 Feuilles de matches

 Autres références

Voir aussi

Articles connexes
 Coupe Davis
 Saison 2022 de l'ATP
 Coupe Billie Jean King 2022 (compétition féminine)

Liens externes

  Site officiel de l'ATP

Navigation

2022
Tennis masculin en 2022

Coupe Davis 2022


Željko Brodarić "Jappa", hrvatski glazbenik, gitarist, vokalist, glazbeni aranžer i glazbeni producent.

Životopis
Počeo je kao rocker. Glazbeno ga je oblikovalo slušanje rocka, a uvijek je slušao jazz, a naročito razdoblje bebopa iz 40-ih i 50-ih, klasike Tin Pan Alleyja, broadwayskih i hollywoodskih mjuzikala. Svirao je u splitskom sastavu Metku, gdje je nastupao i pred 70 tisuća ljudi. U Metku svirao je bio gitarist, a otkako je Ranko Boban otišao iz sastava, brat Zlatko je došao kao gitarist a Željko je prešao na mjesto vokalista.
1976. godine svirao je u splitskoj supergrupi Putu. 1980-ih surađivao je u Apokalipsi. Surađivao je s brojnim poznatim hrvatskim glazbenicima (Đavoli, Magazin, Regata, Milo Hrnić, Haustor, Animatori, Luky) i inozemnim (Crvena jabuka i dr.).
Studirao je ekonomiju. Krajem osamdesetih, glazbenu karijeru zamijenio je radom u brodarskom menadžmentu, zbog čega mu je kći Sara cijelo osnovno školovanje imala u inozemstvu, a vratili su se kad je imala ići u gimnaziju. Tridesetak godina nakon svoje kćerina rođenja nastupa kao jazzer. Od 2017. godine zajedno u duetu Sara & Jappa nastupa s kćeri Sarom u glazbenim večerima naslovljenim po njegovoj poznatoj skladbi Split At Night. Koncem kolovoza 2019. Split at Night dobio je trodnevnu festivalsku inačicu Split at Night Jazz Festival u Podrumima Dioklecijanove palače gdje slušateljima i gledateljima su ponudili program jazza na "splitski" način.

Diskografija
 Objavio je samostalni LP album Majmuni 1982. godine i iste godine singlicu Majmun radi što majmun vidi / Nikad kao kada smo sami.
 Pjesme su mu na kompilaciji Moj novi val.
 Na brojnim je albumima hrvatskih glazbenika pridonio kao vokalist, instrumentalist, tekstopisac, skladatelj, aranžer, producent, tehničko osoblje, a i likovno je osmislio omote nekoliko albuma Metka i jednu singlicu Meri Cetinić.

Izvori
 Discogs

Vanjske poveznice
 Željko Brodarić ZAMP
 Željko Brodarić Diskografija.com

Životopisi, Split
Hrvatski gitaristi
Hrvatski glazbeni producenti

Željko Brodarić


Talilo je sredstvo koje otapa površinske nečistoće i omogućuje dobro kvašenje i širenje lema. Prije lemljenja se površine čiste mehanički i kemijski, a tijekom lemljenja s pomoću talila. Meko lemljenje izvodi se uz pomoć lemova s talištem nižim od 450 °C, najčešće slitina koje sadrže kositar, a kao talila se primjenjuju anorganski i organski halogenidi. Lemovi za tvrdo lemljenje imaju talište više od 450 °C; obično su to srebrni, nikleni, bakreni i aluminijski lemovi. Takvim se lemljenjem postiže veća čvrstoća i tvrdoća spoja. Dezoksidacijska sredstva ili talila mogu biti u obliku tekućine, paste ili praha. Kemijski sastav talila ovisi o vrsti metala spojnih dijelova. Temperatura taljenja dezoksidacijskoga sredstva mora biti niža od tališta lema da bi se ono razlilo na mjestu spoja, otopilo korozivne sastojke i isplivalo kao troska na površinu rastaljenog lema. Za meko lemljenje najčešće se koriste salmijak (NH4Cl), cinkov klorid (ZnCl2), a u elektronici kolofonij. Za tvrdo se lemljenje najčešće upotrebljavaju boraks (Na2B4O7 x 10 H2O) i kloridi ili fluoridi lakih metala, na primjer LiCl, BeCl2 i LiF.

Lemljenje

Lemljenje (prema lem, od njem. Lehm: glina, ilovača) je spajanje metalnih dijelova s pomoću rastaljenoga metalnoga veznoga sredstva (lema), kojemu je talište barem 50 °C niže od tališta lemljenoga materijala. Spoj se ostvaruje nanošenjem (kvašenjem) rastaljenoga lema na površinu spajanih dijelova, difuzijom lema u površinske slojeve te kristalizacijom lema i mehaničkim sidrenjem. Kvašenje je to bolje što je temperatura lemljenja viša, a površine pritom očišćene od oksidnih i drugih prevlaka, nečistoća i slično. Te se površine, zbog toga, prije lemljenja čiste mehanički i kemijski, a tijekom lemljenja s pomoću talila, sredstva koje otapa površinske nečistoće i omogućuje dobro kvašenje i širenje lema. Prema radnoj temperaturi lemljenje može biti meko ili tvrdo.

Postupak lemljenja
Lemljenje se može primijeniti u radionicama ili servisima za pojedinačne spojeve ili u različitim industrijama pri serijskoj i masovnoj proizvodnji. Može se izvesti ručno ili se može automatizirati. Za lemljenje treba imati izvor topline, lem i sredstva za čišćenje površine na spojnom mjestu.

S površina spojnih dijelova na mjestu spoja moraju se ukloniti masnoće i korozija. Čišćenje može biti:
 odmašćivanje s pomoću organskih otapala kao što su trikloretilen, alkohol za čišćenje, aceton i slično;
 mehaničko čišćenje debljih korozivnih naslaga s pomoću čeličnih četaka, brusnog papira, brusnih ploča ili pjeskarenjem;
 kemijsko čišćenje dezoksidacijskim sredstvom (talilom) kojime se odstranjuje tanki korozivni sloj prije, ali i u tijeku lemljenja.

Dezoksidacijska sredstva (talilo) mogu biti u obliku tekućine, paste ili praha. Kemijski sastav talila ovisi o vrsti metala spojnih dijelova. Temperatura taljenja dezoksidacijskoga sredstva mora biti niža od tališta lema da bi se ono razlilo na mjestu spoja, otopilo korozivne sastojke i isplivalo kao troska na površinu rastaljenog lema. Za meko lemljenje najčešće se koriste salmijak (NH4Cl), cinkov klorid (ZnCl2), a u elektronici kolofonij. Za tvrdo se lemljenje najčešće upotrebljavaju boraks (Na2B4O7 x 10 H2O) i kloridi ili fluoridi lakih metala, na primjer LiCl, BeCl2 i LiF.

Lemljeni spojevi na koje se postavljaju visoki zahtjevi, poput električne vodljivosti, čvrstoće i određenoga kemijskoga sastava, mogu se postići lemljenjem u struji zaštitnih plinova helija, argona ili dušika ili lemljenjem u vakuumu.

Izvori

Vanjske poveznice

Strojarstvo
Elektrotehnika
Elektronika

Talilo


Marion Limal (født 12. januar 1987 i Dijon, Frankrig) er en fransk håndboldspiller der spiller for Brest Bretagne Handball og for Frankrigs håndboldlandshold.

Referencer

Håndboldspillere fra Frankrig

Marion Limal


Barnsley Football Club nogometni je klub iz Barnsleyja, South Yorkshire, Engleska. Trenutačno se natječe u Championshipu, drugom rangu engleskog nogometa.

Povijest
Klub je osnovan 1887. godine kao Barnsley St. Peter's. Tri godine postaje član Sheffield te District Leaguea. Pet godina kasnije prelazi u Midland League. Godine 1897. usvaja sadašnji naziv. Naredne sezone osvaja drugo mjesto u Midland Leagueu. Iste sezone natjecao se u Yorkshire Leagueu. Godine 1898. postaje član The Football Leaguea. Godine 1912. osvaja FA kup.

Uspjesi
FA kup
 (1): 1912.
Third Division North
 (3): 1934., 1939., 1955.
Football League Trophy
 (1): 2016.

Izvori

Vanjske poveznice

 Službena web-stranica

 Barnsley at ScoreShelf
 Barnsley FC at the Barnsley Chronicle
 Barnsley FC Supporters Trust
 BBC South Yorkshire's Barnsley FC Page
 Barnsley Statistics at Football365
 Independent Barnsley FC News – barnsleyfc.com
 Barnsley FC News at NewsNow

Engleski nogometni klubovi

Barnsley F.C.


An Chusquea picta in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Pilg.. An Chusquea picta in nahilalakip ha genus nga Chusquea, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chusquea

Chusquea picta


Boranul (numit și trihidrură de bor) este un compus anorganic cu formula BH3 și primul reprezentant al clasei boranilor.

Este un gaz incolor. Formează compuși cu amoniacul și seria omoloagă a azanilor (hidrazină, triazan, ..) denumiți borazani.

Proprietăți chimice
Boranul și derivații săi alchilați sunt utilizați în sinteza organică, suferind reacția de hidroborare care permite conversia alchenelor la compuși funcționali (precum alcooli; THF este tetrahidrofuranul):

(THF)BH3 + 3 CH2=CHR → B(CH2CH2R)3 + THF

Vezi și
Borani
Silan

Legături externe

Compuși ai borului
Borani

Boran


Valin (Val,V) proteinleri oluşturan 20 aminoasitten biridir. İsmini "valerian" isimli bitkiden almıştır. Beslenme açısından dışarıdan alınması zorunlu (esansiyel) olan besin maddelerindendir.

Orak hücreli Akdeniz anemisinde hemoglobinlerde, bir mutasyon sebebiyle valin, hidrofilik olan glutamik asitin yerini almıştır. Fakat valin hidrofobik olduğu için hemoglobin olması gerektiği şekilde üç boyutlu yapısına katlanamaz ve alyuvarlar içinde kristalize olur. Valin, yan zinciri herhangi bir yük taşımadığı için nötr bir aminoasittir.

Valin açısından zengin olan besinler peynir, et ve balık, fıstık, susam ve mercimektir.

1994 yılında en büyük beş sigara üreticisi firma tarafından yayınlanmış olan bir rapora göre valin sigara içerisine eklenen 599 maddeden biridir. Diğer birçok madde gibi sigara içine niçin eklenildiğine ilişkin bir bilgi yoktur.

Bazı kitaplarda L-Valin'in yerine eş anlamlısı olan (S)-Valin kullanılmaktadır. Bu yazıda ya da bilimsel makalelerde Valin L- ya da D- olarak hiçbir ön ek almayarak sadece valin diye bahsedilmişse, burada bahse geçen L-Valin'dir. Valin'in Rasimik (DL-Valin) karışımı diğer bir deyişle (RS)-Valin bir ara ürün olup daha çok endüstiride bir önem teşkil etmektedir.

Kaynakça

Dallı zincirli aminoasitler
Apolar aminoasitler

Valin


Gülbahce, Tunceli ilinin Çemişgezek ilçesine bağlı bir köydür.

Tarihçe
Yerleşimden 1518, 1523 ve 1541 yılı Osmanlı kayıtlarında "Dimili" adıyla Ekrad-ı Dimili aşireti üyelerinin yaşadığı bir köy olarak bahsedilirken, 1566 yılı kayıtlarında köyde yaşayan hane kaydedilmemiştir. Türkiye Cumhuriyeti dönemiyle birlikte de Dimili adı kullanılan yerleşim, 1960 yılında Atçeken adını almış ve 1965 yılından itibaren de Gülbahçe adıyla kayıtlarda yer almaya başlamıştır.

Coğrafya
Tunceli il merkezine 147 km, Çemişgezek ilçesine 20 km uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar
 Yerelnet

Çemişgezek belde ve köyleri

Gülbahçe, Çemişgezek


Pink Floyd: Live at Pompeii is a 1972 concert film directed by Adrian Maben and featuring the English rock group Pink Floyd performing at the ancient Roman amphitheatre in Pompeii, Italy. The band performs a typical live set from the era, but there is no audience beyond the basic film crew. The main footage in and around the amphitheatre was filmed over four days in October 1971, using the band's regular touring equipment, including a mobile 8-track recorder from Paris (before being bumped up to 16-track in post-production). Additional footage filmed in a Paris television studio the following December was added for the original 1972 release. The film was then re-released in 1974 with additional studio material of the band working on The Dark Side of the Moon, and interviews at Abbey Road Studios.

The film has subsequently been released on video numerous times, and in 2002, a Director's cut DVD appeared which combined the original footage from 1971 with more contemporary shots of space and the area around Pompeii, assembled by Maben. A number of bands have taken inspiration from the film in creating their own videos, or filming concerts without an audience.

Background

Film-maker Adrian Maben, interested in combining art with Pink Floyd's music, contacted David Gilmour and the band's manager, Steve O'Rourke, in 1971 to discuss the possibilities of making a film in which the band's music was played over images of paintings by René Magritte, Jean Tinguely, Giorgio de Chirico and others. Pink Floyd had experience of filming outside the context of a standard rock concert, including an hour-long performance in KQED TV studios in April 1970;  but Maben's idea was rejected. Maben went on holiday to Naples in the early summer. During a visit to Pompeii he lost his passport, and went back to the Amphitheatre, which he had visited earlier in the day, in order to find it. Walking around the deserted ruins, he thought the silence and natural ambient sounds present would make a good backdrop for the music. He also felt that filming the band without an audience would be a good reaction to earlier films such as Woodstock and Gimme Shelter, where the films paid equal attention to performers and spectators. One of Maben's contacts at the University of Naples, Professor Carputi, who was a Pink Floyd fan, managed to persuade the local authorities to close the amphitheatre for six days that October for filming. Access was secured after payment of a "fairly steep" entrance fee.

Filming

Pompeii

The performances of "Echoes", "A Saucerful of Secrets", and "One of These Days" were filmed from 4 to 7 October 1971. O'Rourke delivered a demo to Maben in order for him to prepare for the various shots required, which he finally managed to do the night before filming started. The choice of material was primarily the band's, but while Maben realised it was important to include material from the band's new album Meddle, he was also keen to include "Careful with That Axe, Eugene" and "A Saucerful of Secrets", as he felt they would be good numbers to film.

The band insisted on playing live, and brought their regular touring gear with them. Their roadie, Peter Watts, suggested that the 8-track recorder would produce a sound comparable to a studio recording. In addition, the natural echo of the amphitheatre provided good acoustics for the recording. The equipment was carried by truck from London and took three days to reach Pompeii. When it arrived, it was discovered there was insufficient power to drive it correctly. This problem plagued filming for several days, and was finally resolved by running a lengthy cable from the local town hall.

The first section of footage to be filmed were montage shots of the band walking around Boscoreale, mixed with shots of volcanic mud, which can be seen at various points in "Echoes" and "Careful with That Axe, Eugene". For the live performances, the band recorded portions of the songs in sections, which were later spliced together. After each take, they listened to the playback on headphones. Maben closed all the entrances to the amphitheatre, but a few children managed to sneak in and were allowed to watch the filming quietly from a distance.

Paris

The remaining songs were filmed in Studio Europasonor, Paris, from 13 to 20 December and can be distinguished by the absence of Richard Wright's beard. To fit in with the theme of the earlier work in Pompeii, the filming around  Boscoreale, along with stock footage of waterfalls and lava and various shots of Roman mosaics and drawings from the Naples National Archaeological Museum were added into the Paris footage. Maben also filmed additional transflex footage for insertion into the Pompeii performances. While both the director and the band were disappointed with this footage, due to a lack of time and money, there was no alternative left but to use it.

During the filming in Paris, the band suggested they would like to film a performance of a short blues song with a howling dog, in the style of "Seamus" from Meddle. Maben knew Madonna Bouglione, daughter of circus director Joseph Bouglione, who was known to walk about Paris with a dog called Nobs. Accordingly, Nobs was invited into the studio, where the footage was filmed for "Mademoiselle Nobs".

Maben subsequently did some of the editing of the final cut at home, due to financial constraints. He regretted doing this, as he felt it was important to separate his work and home life, but, at the time, he had no choice.

Release history

The original premiere took place on 2 September 1972, at the Edinburgh International Film Festival. This initial cut, running for one hour, only featured the live footage. The film was scheduled for a special premiere at London's Rainbow Theatre, on 25 November 1972. It was cancelled at the last minute by the theatre's owner, Rank Strand as they didn't have a certificate from the British Board of Film Censors and the theatre could be seen to be in competition with established cinemas.

Maben was concerned that one of the problems with the film was that it was too short. In early 1973, Maben was fly fishing with Waters, and suggested the possibility of improving the film by watching them at work in a recording studio. Subsequently, Maben was invited with a small crew using a single 35 mm camera to Abbey Road Studios to film supposed recording sessions of The Dark Side of the Moon, as well as interviews conducted off-camera by Maben, and footage of the band eating and talking at the studio cafeteria. Maben was particularly happy with this footage, feeling it captured the spontaneous humour of the band.

Running at 80 minutes, this latest version premiered on 10 November 1973, at the Alouette Theatre in Montreal, the release organized in part by George Ritter Films, and Mutual Films. It was a financial success in Canada, and according to Billboard, the film "did such amazing business in its first week in Montreal that the original number of prints ordered for Canada has doubled." The film's American release was overseen by the Cincinnati-based April Fools Films, an independent distributor founded for the purpose of distributing the film. Early test screenings in the US were held in April 1974 before premiering in other parts of the country, which happened later into the summer (accompanied in certain instances by a special quadraphonic mix). The film earned considerably more in the US, where, by October 1974, BoxOffice reported that the film had already grossed over $2 million.

The film was not financially successful according to Mason, though Maben disagrees, and suffered particularly from being overshadowed by the release of The Dark Side of the Moon not long after the original theatrical showing.  It was released on various home video formats several times.

A director's cut version of the film was released in 2002. It included all the original footage except for the short instrumental intro known as "Pompeii" and the studio footage of "On The Run", and added some additional filming of the Apollo space program. It also includes the original one-hour cut as a bonus feature.

Reception

Maben was particularly pleased with positive reviews that came out of the film's showing at the Edinburgh International Film Festival, but was disappointed to hear one New York critic describe it "like the size of an ant crawling around the great treasures of Pompeii."

Reviewing the 1974 release, Audience regarded the film as "a handsome visual production." The Hollywood Reporter called it a "fully structured concept which stands on its own quite beyond its function of recording a live rock concert." Gene Siskel of the Chicago Tribune gave the film three stars out of four and wrote, "The interviews with Pink Floyd are too scattershot to achieve any significance; we are left with the music, which is extremely fine." Meanwhile, Billboard was not enthusiastic about the 1974 release, thinking it looked dated, and stated that the film was "dull, unimaginative and hokey, and does not do justice to the Pink Floyd Vision". Lawrence Van Gelder of The New York Times dismissed the film as "a fan-magazine article dressed up as a movie, with lots of close-ups of its heroes and an off-screen interviewer who occasionally drops in a question or a comment—about their equipment or their compatibility—and is satisfied with whatever he is told."

However, more recent reviews have been favourable. Billboard reviewed a video release in 1984, and on this occasion, Faye Zuckerman, while not particularly keen on the footage in the Abbey Road canteen, stated it was "vastly superior to most other concert movies". Reviewing the Director's Cut DVD, Richie Unterberger said the film had "first-rate cinematography" and was "undeniably impressive", while Peter Marsh, reviewing for the BBC, stated it was his "favourite concert film of all time", though his opinions of the new computer generated imagery were mixed.

Outtakes
Due to the lack of time in filming, no tracks were filmed that were unreleased, but several alternative shots and outtakes were held in the Archives du Film du Bois D'Arcy near Paris. At some point, an employee of the owners, MHF Productions, decided this footage was of no value and incinerated all 548 cans of the original 35 mm negatives. Maben was particularly frustrated about the lack of additional shots for "One of These Days," which is primarily a Mason solo-piece in the released version. Mason recalls the reason for that is that the reel of film featuring the other members was lost attempting to assemble the original cut.

Track listing

1972 original film
"Pompeii"
"Echoes, Part 1"
"Careful with That Axe, Eugene"
"A Saucerful of Secrets"
"One of These Days"
"Set the Controls for the Heart of the Sun"
"Mademoiselle Nobs"
"Echoes, Part 2"

1974 theatrical version
"Pompeii"
"Echoes, Part 1"
"On the Run" (studio footage)
"Careful with That Axe, Eugene"
"A Saucerful of Secrets"
"Us and Them" (studio footage)
"One of These Days"
"Set the Controls for the Heart of the Sun"
"Brain Damage" (studio footage)
"Mademoiselle Nobs"
"Echoes, Part 2"

2002 DVD
"Echoes, Part 1"
"Careful with That Axe, Eugene"
"A Saucerful of Secrets"
"Us and Them" (studio footage)
"One of These Days"
"Mademoiselle Nobs"
"Brain Damage" (studio footage)
"Set the Controls for the Heart of the Sun"
"Echoes, Part 2"

2016 5.1 Surround Sound film and stereo CD
This version is available as part of The Early Years 1965–1972 box set or the smaller 1972: Obfusc/ation set.

"Careful With That Axe, Eugene"
"A Saucerful Of Secrets"
"One of These Days"
"Set the Controls for the Heart of the Sun"
"Echoes"

Credits

As shown in the film.

Pink Floyd
 Roger Waters – bass guitar, rhythm guitar on "Mademoiselle Nobs", gong, cymbals, screams and spoken words on "Careful with That Axe, Eugene", lead vocals on "Set the Controls for the Heart of the Sun", additional piano on "Echoes"
 David Gilmour – lead guitar, slide guitar, harmonica on "Mademoiselle Nobs", lead vocals on "Echoes", vocals on "Careful with That Axe, Eugene" and "A Saucerful of Secrets", additional vocals on "Set the Controls for the Heart of the Sun"
 Richard Wright – Hammond organ, Farfisa organ, grand piano, lead vocals on "Echoes", VCS 3 on "Pompeii" (intro)
 Nick Mason – drums, percussion, vocal phrase on "One of These Days"

Production
 Based on an idea and directed by Adrian Maben
 Cinematography: Willy Kurant, Gábor Pogány
 Camera: Claude Agostini, , Henri Czap, Gérard Hameline
 Sound: Charles Rauchet, Peter Watts
 Script: Marie-Noel Zurstrassen
 Road managers: Chris Adamson, Robert Richardson, Brian Scott
 Production directors: Marc Laurore, Leonardo Pescarolo, Hans Thorner
 Editor: José Pinheiro
 Assistant editor: Marie-Claire Perret
 Mixer: Paul Berthault
 Special effects: Michel François, Michel Y Gouf
 Post production: Auditel, Eclair, Europasonor
 Special thanks to: Professor Carputi (University of Naples), Haroun Tazieff, Soprintendenza alle Antichità della Provincia di Napoli
 Associate producers: Michèle Arnaud, Reiner E. Moritz
 Executive producer: Steve O'Rourke

Certifications

Legacy
The hip hop group the Beastie Boys made a music video for their song "Gratitude" that appears to be a homage to the film. Shot by David Perez in New Zealand, in addition to copying its directorial style of slow horizontal tracking shots, overhead shots of the drums, close up shots of the bass and multiple shots of guitar filling the screen, the video shows a number of speaker cabinets that the group managed to purchase, still labelled "Pink Floyd, London". The video ends with a message that reads, "This video is dedicated to the memory of all the people who died at  Pompeii." The Beastie Boys claimed in interviews that the song and the video came about from their desire to progress from being a straightforward hip hop group and add vintage instruments and old sound equipment to their repertoire.

The rock band Korn filmed a similar show, Korn Live: The Encounter, in June 2010 to promote their ninth studio album, Korn III: Remember Who You Are. The show took place in a crop circle in Bakersfield, California, and had no audience beyond the crew workers.

Radiohead were noted for being fans of the film and regularly watched it when on tour. According to bassist Colin Greenwood, his brother Jonny made the whole band watch the film, saying "now this is how we should do videos". Colin, however, was critical of the direction, which he described as "Dave Gilmour sitting on his arse playing guitar and Roger Waters with long greasy hair, sandals and dusty flares, staggers over and picks up this big beater and whacks this gong. Ridiculous."

In July 2016, Gilmour returned to the amphitheatre where the filming took place and performed two live concerts, this time with an audience. While there, he was named an honorary citizen of Pompeii and made a short documentary with English classicist Mary Beard that featured Adrian Maben, as can be seen in the subsequent film, Live at Pompeii (2017).

References

Sources

External links

1972 films
French musical films
Belgian musical films
Pink Floyd films
Pompeii in popular culture
Pink Floyd video albums
Live video albums
1991 video albums
1991 live albums
West German films
1970s English-language films
German musical films
1970s British films
1970s French films
1970s German films

Pink Floyd: Live at Pompeii


Le Messager dahoméen est un organe de presse écrite édité en France et diffusé au Dahomey (Bénin).

Genèse
En 1920, Louis Hunkanrin s'installe à Paris où il est affecté comme secrétaire à l'État major aux effectifs coloniaux. Rapidement, il fonde Le Messager dahoméen dont la direction politique est confiée à un avocat à la cour de Paris, Max Clainville-Bloncourt. Le contenu du journal était résolument nationaliste : Le Messager dahoméen formulait des revendications claires :
...Nous ne demanderons ni à l'Angleterre, ni à l'Italie, ni à la France, ni à la Belgique pourquoi êtes-vous là ? nous leur ordonnerons tout simplement de s'en aller. Ce qui est bon pour l'homme blanc, l'est aussi pour l'homme noir : la démocratie et la liberté ...

Correspondant
Louis Hunkanrin étant en France, le Messager dahoméen avait pour correspondant au Dahomey Paul Hazoumè, un instituteur et un des animateurs du Récadère de Béhanzin.

Notes et références

Liens internes
 La Voix du Dahomey
 Paul Hazoumè
 Le Récadère de Béhanzin

Presse écrite au Bénin

Le Messager dahoméen


බාලචන්ද්‍රන් ප්‍රභාකරන් (01 ඔක්තෝම්බර් 1996 – 18 මැයි 2009) යනු දෙමළ ඊළාම් විමුක්ති කොටි සංවිධානයේ ආරම්භකයා සහ නායකයා ලෙස ක්‍රියාකල, වේළුපිල්ලේ ප‍්‍රභාකරන්ගේ තෙවන පුත්‍රයා වේ.

ඔහුගේ මරණය ශ්‍රී ලංකා සිවිල් යුද්ධයේ අවසන් අදියර වූ 2009 වර්ෂයේ මැයි මසදී සිදුවිය. ශ්‍රී ලංකා හමුදාව විසින් ඔහුගේ මරණය, යුද්ධය අතරතුර සිදුවූ වෙඩි හුවමාරුවකදී සිදුවූ බවට ප්‍රකාශ කරන ලදී. 2013 වසරේදී හෙළිදරවු කෙරූ ඡායාරූපයක බාලචන්ද්‍රන් ශ්‍රී ලංකා හමුදා භාරයේ වන්නට ඇතැයි සැකකෙරන ස්ථානයක සිටින අයුරුත් තවත් ඡායාරූපයක පපුවෙහි වෙඩි සළකුණු පහක් සහිතව මියගොස් සිටින අයුරුත් දක්වා තිබුණි. ශ්‍රී ලංකාව යුධ අපරාධ කල බවට චෝදනා එල්ල කරමින් රට ජාත්‍යන්තරය ඉදිරියේ අපකීර්තියට පත් කිරීමට බොහෝ අවස්ථාවල කුමන්ත්‍රණ පැවති අතර අදටත් සමහර ltte හිතවාදීන් ඒ සඳහා උත්සහ ගනිමින් සිටියි. ඔවුන් බොරු චෝදනා සිදු කරමින් අහිංසක දෙමළ ජනයා ජාතිවාදය වෙත තව තවත් ගෙන යමින් ඔවුන්ගේ පැවැත්ම තහවුරු කරගනිමින් සිටියි.

මූලාශ්‍ර

1996 උපත්
2009 මරණ

බාලචන්ද්‍රන් ප්‍රභාකරන්