Mișcarea Național-Socialistă din Țările de Jos (în , , NSB) a fost un partid politic fascist neerlandez și, mai târziu, național-socialist. Ca partid parlamentar ce a participat la alegerile legislative, NSB a avut un oarecare succes în anii 1930. El a rămas singurul partid legal din Țările de Jos în timpul celui de-al Doilea Război Mondial.

Istoria partidului

1931-1940
NSB a fost fondat la Utrecht în 1931 într-o perioadă când au fost înființate mai multe partide naționaliste, fasciste și național-socialiste. Fondatorii erau Anton Mussert, care a devenit liderul partidului, și Cornelis van Geelkerken. Partidul și-a bazat programul său pe politica promovată de fascismul italian și de național-socialismul german, dar, cu toate acestea, spre deosebire de acesta din urmă, partidul nu a fost, înainte de 1936, antisemit și chiar a avut membri evrei.

În 1933, după un an de construire a unei structuri organizate, partidul a organizat prima sa adunare publică, un Landdag la Utrecht, la care au participat 600 de militanți ai partidului. Aici partidul s-a prezentat public, iar după acest moment sprijinul partidului a început să crească. În același an, guvernul a interzis funcționarilor publici să fie membri ai NSB.

În alegerile provinciale din 1935 partidul a câștigat 8% din voturi și două locuri în Senat. Acest rezultat a fost obținut în contextul dificultăților economice cauzate de Marea Criză Economică. Imaginea lui Mussert ca politician serios și pragmatismul său i-au permis să unească diferitele tipuri de fascism și au contribuit la succesul partidului. Acesta s-a datorat organizării solide a partidului și a strategiei sale politice, care nu era orientată către o revoluție violentă, ci către o preluare democratică a puterii. Începând din 1936 partidul a început să organizeze anual adunări de masă, lângă Lunteren în Gelderland, iar în 1938 s-a construit acolo Muur van Mussert, un perete care trebuia să fie un element al unui set de clădiri și monumente inspirate de complexele urbanistice naziste din Nürnberg.

În 1936, sub influența lui Meinoud Rost van Tonningen partidul a devenit în mod deschis antisemit. Rost van Tonningen a început să conteste autoritatea lui Mussert cu sprijinul Partidului Nazist German, crescând divizarea internă a partidului. Acest lucru a dus la scăderea sprijinului public pentru partid și la o puternică reacție antifascistă a partidelor politice, sindicatelor și bisericii. În alegerile generale din 1937 partidul a obținut doar 4% din voturi, patru locuri în Camera Reprezentanților și cinci locuri în Senat. În parlament reprezentanții NSB au arătat puțin respect pentru procedurile și regulile parlamentare. Mulți deputați ai NSB au fost atenționați de către președintele parlamentului pentru violență fizică și verbală. În alegerile provinciale din 1939, partidul a obținut, de asemenea, 4% din voturi.

1940-1945
După începerea celui de-al Doilea Război Mondial, NSB a simpatizat cu germanii și a pledat pentru o neutralitate strictă a Țărilor de Jos. În mai 1940, 800 membri și simpatizanți ai NSB au fost luați ostatici de către guvernul neerlandez, după invazia germană. Imediat după învingerea Țărilor de Jos pe 14 mai 1940, ei au fost eliberați de trupele germane. În iunie 1940, Mussert a ținut un discurs la Lunteren în care a cerut cetățenilor Țărilor de Jos să-i accepte pe germani și să renunțe la Monarhia neerlandeză, ai cărei membri se refugiaseră la Londra.

În 1940 administrația germană de ocupație a scos în afara legii toate partidele socialiste și comuniste; în 1941 au fost interzise toate partidele, cu excepția NSB. Partidul NSB a colaborat în mod deschis cu forțele de ocupație. Numărul de membri a crescut la aproximativ 100.000. NSB a jucat un rol important în administrația provincială a țării și în executarea sarcinilor civile; fiecare primar nou numit de guvernul german de ocupație era membru al NSB. La nivel național, Mussert se aștepta să fie numit conducătorul unui stat neerlandez independent aliat cu Germania; în realitate, însă, politicianul național-socialist austriac Arthur Seyss-Inquart a fost numit conducătorul guvernului de ocupație. Mussert a avut mai multe întrevederi cu Adolf Hitler, în care a pledat fără succes pentru un stat independent al Țărilor de Jos. Deși Seyss-Inquart a propus ca Mussert să fie făcut prim-ministru al Țărilor de Jos, i s-a oferit doar titlul onorific de Conducător al poporului neerlandez și i s-a permis să constituie un Secretariat de Stat, dar a primit o putere reală scăzută. Influența sa în partid s-a diminuat în detrimentul lui Rost van Tonningen și a multor altor membri progermani. Începând din vara anului 1943, mulți membri ai NSB s-au organizat într-un Landwacht, care a ajutat guvernul de ocupație să țină populația sub control.

Pe 4 septembrie 1944, forțele Aliate au cucerit orașul Anvers și membrii NSB s-au așteptat ca Țările de Jos să fie capturate în curând. Pe 5 septembrie, majoritatea membrilor din conducerea NSB au fugit în Germania și au dezorganizat astfel partidul în ceea ce este cunoscut sub numele de Dolle Dinsdag (Marțea nebună).

După capitularea germanilor pe 6 mai 1945, NSB-ul a fost scos în afara legii. Anton Mussert a fost arestat în ziua următoare. Mulți dintre membrii NSB au fost arestați, dar numai câțiva dintre ei au fost condamnați. Mussert a fost executat pe 7 mai 1946.

Nu au existat încercări de a continua activitatea organizației în clandestinitate.

Ideologie
NSB a început ca un partid fascist clasic, care se baza pe principiile de conducere. El dorea instaurarea unui stat fascist cu un guvern fascist care să impună ordinea și controlul statului. Interesul național era pus mai presus de interesul individual și de interesul unor grupuri sociale, care caracterizau societatea neerlandeză. Partidul avea o ideologie anti-parlamentară și autoritară. Programul său, care era modelat pe programul Partidului Nazist German, nu conținea referiri la ideologia rasistă și antisemită sau a Partidului Nazist. După 1936, sub influența lui Meinoud Rost van Tonningen, partidul a devenit mai orientat spre Partidul Nazist și a preluat ideile sale antisemite și rasiste. De asemenea, a început să simpatizeze în mod deschis cu politica externă agresivă a Italiei și Germaniei.

Solicitările politice ale NSB erau: eliminarea votului universal, corporatismul, datoria de a lucra și de a servi în armată, limite privind libertatea presei, legi împotriva grevelor. El milita pentru reunificarea Țărilor de Jos cu Flandra și cu Flandra franceză într-o Olandă Mare, care urma să controleze, de asemenea, un mare imperiu colonial format din Congo Belgian, Indiile de Est Olandeze și, probabil, Africa de Sud. Acest stat nu urma să facă parte din Germania, ci să fie doar un aliat loial și independent al Germaniei.

Ritualuri și simboluri
NSB a copiat elemente ritualice și simbolice ale fasciștilor italieni și naziștilor germani. La fel ca fasciștii lui Mussolini, membrii NSB purtau cămăși negre, iar Partidul a adoptat salutul fascist. Din 1933 s-a folosit salutul "Hou Zee!", care, spunea Anton Mussert, denota curaj și făcea referire la glorioasa istorie maritimă a Republicii Țărilor de Jos. De asemenea, s-a început folosirea unor titluri precum Leider pentru Mussert (Lider; similar cu Duce sau Führer), Kameraad pentru bărbați (camarad) și Kameraadske (camaradă, un neologism) pentru femei. Un slogan al partidului era "Mussert sau Moscova", evocând lupta fasciștilor împotriva mișcărilor subversive comuniste. Deși Partidul a adoptat mai târziu culorile naziste roșu și negru și simbolul svastica, steagul original NSB era inspirat din Drapelul Prințului.

Conducere și sprijin
Acest tabel arată rezultatele NSB în alegerile pentru Camera Reprezentanților (camera inferioară), Senat și consiliile provinciale și conducerea politică a partidului: fractievoorzitter este președintele grupului parlamentar al partidului și lijsttrekker este candidatul principal al partidului în alegerile generale, aceste posturi sunt în mod normal ocupate de liderul partidului. Numărul de membri ai NSB este, de asemenea, reprezentat. Camera Reprezentanților avea atunci 100 de membri.

** lider în Senat

Administrația provincială și municipală
Înainte de 1940 NSB a deținut mandate în consiliile provinciale și municipale, dar nu au participat la administrația provinciilor sau localităților. După 1940 aceste legislaturi au încetat să funcționeze și rolul NSB în consiliile locale și provinciale a crescut. Toți primarii nou-numiți erau membri ai NSB.

Tabelul următor prezintă rezultatele electorale din alegerile provinciale din 1935 și 1939, pe provincii. Acesta prezintă zonele în care NSB era puternic și anume în Olanda de Sud, Olanda de Nord și Gelderland. NSB era cel mai puternic în Drenthe și Limburg. În 1935, el a devenit al doilea cel mai mare partid din Limburg. Partidul era mai slab în Friesland, Brabantul de Nord și Zeeland.

În 1939, în ajunul celui de-al Doilea Război Mondial, partidul a pierdut aproape jumătate din mandatele din provincii.

Electoratul
NSB-ul și-a atras electoratul din rândul clasei de mijloc: funcționari, fermieri, oameni de afaceri și soldați au susținut partidul. Cele mai multe dintre aceste persoane nu făceau parte din organizațiile sindicale puternice și din organizațiile formate în jurul Bisericilor Protestantă și Catolică, în schimb aveau convingeri liberale. NSB-ul a obținut rezultate electorale deosebit de bune în provinciile Drenthe, Gelderland și în orașele din Limburg, la granița cu Germania.

Membri de partid
Istoricii Loe de Jong și A.A. de Jonge i-au caracterizat pe membrii NSB ca oportuniști izolați pe plan social, care au fost motivați să se alăture NSB dintr-o combinație de oportunism, idealism și conexiuni sociale.

Organizare

Structura organizatorică
Partidul a fost organizat cu Mussert servind ca președinte de partid și lider politic. Anual, partidul organiza un Landdag, în care Mussert ținea un discurs politic.

Organizații asociate
NSB a fost înconjurat de mai multe organizații de partid. Acesta a publicat un ziar săptămânal, Volk ro Vaderland ("Popor și patrie"). Între 1931 și 1935 partidul a avut propria sa organizație paramilitară îmbrăcată în cămăși negre, Weerbaarheidsafdeling (WA), similară cu Sturmabteilung al Partidului Nazist. Ea a fost reînființată în anul 1940. De asemenea, a fondat propria sa organizație de tineret, Jeugdstorm; o organizație a fermierilor; și un cotidian, Het Nationale Dagblad (Cotidianul Național).

În 1940 NSB a format Nederlandsche SS (SS-ul neerlandez), care a avut până la 7.000 de membri.

Termenul de "NSB-er" a devenit sinonim cu trădător în Țările de Jos și este folosit ca o insultă, mai ales în contextul denunțării cuiva către autorități.

O glumă sinistră după al Doilea Război Mondial, făcută de luptătorii din Rezistența neerlandeză, este că foștii membri ai NSB insistau că acronimul lor provenea de fapt de la "Niet So [zo] Bedoeld" sau "nu am vrut", așa cum au încercat să-și minimalizeze trădarea.

Relații cu alte partide
NSB a fost metodic izolat de celelalte partide. Înainte de război, Partidul Social Democrat al Muncitorilor și Nederlands Verbond van Vakverenigingen (Asociația Neerlandeză a Sindicatelor) au coordonat contra-demonstrațiile și activitățile de propagandă printr-o organizație separată intitulată "Libertate, Muncă și Pâine".

Referințe

Note

Referințe generale

Legături externe

Organizații fasciste


Macaristan'ın doğu bölgesinde merkezi Debrecen olan vilâyet. Nüfusu 549,000'dir. Şehrin yüzölçümü ise 6211 km²dir.

Kasabaları

Köyleri

Macaristan'ın illeri

Hajdú-Bihar


Tagilde Portekiz'de Vizela belediyesine bağlı olan, 2,74 km2 yüzölçümüne sahip, 1.777 nüfuslu (2001) bir bucaktır (Portekizce: freguesia).

Portekiz'in freguesiaları
Vizela

Tagilde


Reacția Baeyer-Villiger (sau oxidarea Baeyer-Villiger) este o reacție organică de oxidare care ajută la obținerea esterilor din cetone sau lactonelor din cetone ciclice, și se realizează cu peroxiacizi sau peroxizi pe post de agent oxidant. Reacția a fost denumită după Adolf von Baeyer și Victor Villiger care au raportat-o pentru prima dată în anul 1899.

Dacă în locul unei cetone reacționează o cetonă ciclică, produsul de reacție va fi o lactonă, iar dacă se pornește de la o aldehidă se va obține un acid carboxilic.

Mecanism de reacție

Într-o primă etapă a mecanismul de reacție, peroxiacidul protonează atomul de oxigen din grupa funcțională carbonil. În urma protonării, grupa devine mai susceptibilă la atacul peroxiacidului. În continuare, peroxiacidul atacă carbonul grupei carbonilice, formând un intermediar de tip Criegee. Etapa prezintă un mecanism concertat, iar unul dintre substituenții cetonei migrează la atomul de oxigen al grupei peroxid, în timp de se elimină un acid carboxilic (aceasta este probabil etapa determinantă de viteză). În etapa finală, deprotonarea ionului oxo-carbeniu duce la obținere esterului corespunzător.

Note

Baeyer
Baeyer

Reacție Baeyer-Villiger


كمينز (بالأمانية: Kamenz، بالصوربية: Kamjenc) هي مدينة في ولاية سكسونيا الشرقية، يبلغ عدد سكانها 18،243.البلدة تقع على بعد حوالي 40 كيلومترا (25 ميلا) شمال شرق مدينة دريسدن. الفيلسوف والشاعر غوتهولد إفرايم ليسينغ ولد في كامينز.

توأمة
لكامينز اتفاقيات توأمة مع كل من:
 آلتزي
 كولين

أعلام

 فرانك ريختر
 ألفين فرويدنبرج
 ريتشارد هاوبتمان
 إفرايم ليسينغ
 جورج كيرن

مراجع

بلدات ساكسونيا
كامينز
مملكة ساكسونيا

كامينز


El término inquisición literaria ( wénzìyù "encarcelamiento a causa de escritos") (o crimen del habla Chino:以言入罪) hace referencia a la persecución oficial de los intelectuales a causa de sus escritos durante la China Imperial. La práctica del wénzìyù tuvo lugar durante cada una de las dinastías que gobernó China, si bien durante la Qing esta práctica fue especialmente utilizada. Las persecuciones podían estar originadas en una frase o palabra que el gobernador consideraba ofensiva. Algunas de las persecuciones se debían al tabú del nombre. En un caso serio, no solo era asesinado el escritor, sino también su familia inmediata y extendida.

Referencias

Bibliografía

 Zhongguo da baike quanshu. First Edition. Beijing; Shanghai: Zhongguo da baike quanshu chubanshe. 1980-1993.

Censura
Literatura de China
Literatura de la dinastía Ming
Dinastía Qing
Persecución a los intelectuales
Purgas políticas y culturales

Inquisición literaria


Chiktay est un groupe de zouk guadeloupéen fondé par Harry Soundourayen et Jean Zénarre en 1985. Il est notamment connu pour son titre Lapli si tol.

Biographie

Chiktay était l'un des groupes incontournables de la scène musicale antillaise du milieu des années 80 au milieu des années 90. Il a été fondé par Harry Soundourayen et son frère Jean Zénarre, qui en était le leader. Le groupe a commencé par des sonorités de la Caraïbes (soca, calypso), avant de sortir des sons aux mélodies plus zouk.

Le mot Chiktay faisait partie d'une liste de nom de Jean qui l'a soumis à son frère. Harry Soundourayen retiendra Chiktay car une personne qui faisait des études de créole lui avait dit qu'un mot créole qui comportait, à la fois, un k et un y, marquait plus les esprits.

Jean Zénarre, qui avait débuté sa carrière musicale dans le groupe Les Huntez's avec Georges Décimus, l'a ensuite rejoint dans Kassav' avant de créer Chiktay. Le , Jean Zénarre décède à la suite d'une crise cardiaque à 54 ans.

Membres

Anciens membres
 Jean Zénarre, cofondateur, guitariste et chanteur (†) (?-2007)

Membres additionnels
 Riddla, (chanteur guadeloupéen) (invité)
 Gilles Floro (au piano, album Chiktay, 1985)
 Georges Décimus  (à la basse, album Chiktay, 1985)
 Willy Salzedo (chœur, album Chiktay, 1985)
 King Klero (chœur, album Chiktay, 1985)
 Tanya Saint-Val (chœur, album Chiktay, 1985)
 Patrick Artero (trompette, album Chiktay, 1985)
 Philippe Slominski (trompette, album Chiktay, 1985)
 Lionel Jouot (trombone, album Chiktay, 1985)
 François Pettier (saxophone, album Chiktay, 1985)

Discographie

Albums

Compilations

Notes et références

Liens externes

Groupe musical guadeloupéen
Groupe musical formé en 1985

Chiktay


Le  à Quetta au Baloutchistan, un kamikaze lié à l'État islamique a déclenché son gilet explosif au milieu de chiites duodécimains, l'attaque a fait 22 morts, dont deux militaires.

Le Lashkar-e-Jhangvi a aussi revendiquée la responsabilité de l'attaque, mais en raison des liens profonds entre les deux organisations, toutes les deux très vigoureusement opposées au chiisme, une collaboration à l'occasion de l'attaque est très plausible.

Déroulement

Le , un membre de l'État islamique s'est fait exploser dans le marché de Quetta, uniquement fréquenté par des Hazaras chiites, persécutés dans la région à cause de leur religion chiite.

Un survivant a rapporté que l'explosion était si puissante que l'air était rempli de fumée noire et que les gens étaient incapables de s'entendre. 22 personnes dont deux soldats ainsi que le kamikaze ont été tuées.

Revendication

Quelques heures après seulement, le chef du groupe Lashkar-e-Jhangvi a revendiqué l'attaque et a averti que d'autres attaques contre des chiites était prévues.

Le porte-parole du groupe Qari Saifullah a déclaré à CNN : « Nous revendiquons la responsabilité de l'attaque à Quetta, nous avons ciblé la communauté Hazara ». Ce n'est pas la première attaque du groupe contre des chiites dans la région. De nombreux attentats ont été commis par le groupe par exemple les attentats de Quetta, les attentats d'Achoura ou l'attentat du marché de Quetta.

L'État islamique a également revendiqué la responsabilité de cette attaque, puis a publié une photographie du kamikaze devant le drapeau noir et blanc de l'EI ainsi que le nom de l'assaillant.

Notes et références

Quetta
2019 au Pakistan
Explosion en 2019

Attentat de Quetta (2019)


Çamdere, Kozan - Adana ili Kozan ilçesine bağlı mahalle
 Çamdere, Sincik - Adıyaman ili Sincik ilçesine bağlı köy
 Çamdere, Bayburt - Bayburt ili merkez ilçesine bağlı köy
 Çamdere, Göksun - Kahramanmaraş ili Göksun ilçesine bağlı mahalle
 Çamdere, Tokat - Tokat ili merkez ilçesine bağlı köy
 Çamdere, Zile - Tokat ili Zile ilçesine bağlı köy
 Çamdere, Ulubey - Uşak ili Ulubey ilçesine bağlı köy

Çamdere


أقني قغران إحدى بلديات دائرة واضية التابعة لولاية تيزي وزو.

أعلام

 سليمان عازم

مواضيع ذات صلة
 بلديات ولاية تيزي وزو
 دوائر ولاية تيزي وزو

مصادر

 التقسيم الإداري لولاية  ولاية تيزي وزو

أقني قغران

أقني قغران


Futbolnij klub Slavia Mazyr (,  ); FK Slavia Mazyr eller normalt bare kendt som Slavia Mazyr er en hviderussisk fodboldklub fra Mazyr.

Klubben spiller i landets bedste liga, og har hjemmebane på Junost stadion. Klubben blev grundlagt i 1987.

Titler
 Hviderussisk Mesterskab (2): 1996 og 2000.
 Hviderussisk Pokalturnering (2): 1995–96 og 1999–00.

Historiske slutplaceringer

Referencer

Eksterne henvisninger

Klubbens officielle hjemmeside

Fodboldklubber i Hviderusland
Etableret i 1987

FK Slavia Mazyr


Baudenkmäler nach Ortsteilen

Lechbruck

|}

Dieswag

|}

Geisenmoos

|}

Helmenstein

|}

Klausmen

|}

Rehle

|}

Siehe auch
 Liste der Bodendenkmäler in Lechbruck am See

Anmerkungen

Literatur
 Michael Petzet: Stadt und Landkreis Füssen. Deutscher Kunstverlag, München 1960.

Weblinks

 In dieser [ Kartenansicht] sind Baudenkmäler ohne Koordinaten mit einem roten bzw. orangen Marker dargestellt und können in der Karte gesetzt werden. Baudenkmäler ohne Bild sind mit einem blauen bzw. roten Marker gekennzeichnet, Baudenkmäler mit Bild mit einem grünen bzw. orangen Marker.

Lechbruck am See
!

Liste der Baudenkmäler in Lechbruck am See


The 105th United States Congress was a meeting of the legislative branch of the United States federal government, composed of the United States Senate and the United States House of Representatives. It met in Washington, DC from January 3, 1997, to January 3, 1999, during the fifth and sixth years of Bill Clinton's presidency.  Apportionment of seats in the House of Representatives was based on the 1990 United States census.

This is the most recent Congress with a Republican senator from New York, Al D'Amato, who lost re-election in 1998, and a Democratic senator from Kentucky, Wendell Ford, who retired at the end of the Congress.

Both chambers retained a Republican majority. President Clinton was impeached by the US House of Representatives of the 105th Congress.

Major events

 January 20, 1997: President Bill Clinton began his second term
 May 18, 1998: United States v. Microsoft decision
 August 7, 1998: 1998 United States embassy bombings
 October 8, 1998: Impeachment of Bill Clinton: House opened an impeachment inquiry against Bill Clinton after Clinton denied that he engaged in a sexual relationship with Monica Lewinsky in a sexual harassment lawsuit filed by Paula Jones.
 December 15, 1998: Impeachment of Bill Clinton: House Judiciary Committee approved all four articles of impeachment against Clinton.
 December 19, 1998: Impeachment of Bill Clinton: House impeached President Clinton.

Major legislation

 June 18, 1997: Volunteer Protection Act of 1997
 August 5, 1997: Balanced Budget Act of 1997
 August 5, 1997: Taxpayer Relief Act of 1997
 November 19, 1997; The Adoption and Safe Families Act
 November 21, 1997 Food and Drug Administration Modernization Act of 1997
 December 16, 1997: No Electronic Theft (NET) Act of 1997
 June 9, 1998: Transportation Equity Act for the 21st Century
 June 23, 1998: Agricultural Research, Extension, and Educational Reform Act of 1998
 July 22, 1998: Internal Revenue Service Restructuring and Reform Act of 1998 ("Taxpayer Bill of Rights III")
 August 7, 1998: Credit Union Membership Access Act
 August 7, 1998: Workforce Investment Act of 1998
 August 13, 1998: Biomaterials Access Assurance Act of 1998
 October 21, 1998: Children's Online Privacy Protection Act
 October 27, 1998: International Religious Freedom Act of 1998
 October 27, 1998: Copyright Term Extension Act ("Sonny Bono Copyright Term Extension Act")
 October 28, 1998: Digital Millennium Copyright Act (including WIPO Copyright and Performances and Phonograms Treaties Implementation Act and Online Copyright Infringement Liability Limitation Act)
 October 31, 1998: Iraq Liberation Act
 November 3, 1998: Securities Litigation Uniform Standards Act of 1998

Major resolutions
 July 1997: Byrd–Hagel Resolution  (Senate)
 December 19, 1998: Impeachment of Bill Clinton,

Party summary

Senate

There was no change in the parties during this Congress.

House of Representatives

Leadership

Senate

 President: Al Gore (D)
 President pro tempore: Strom Thurmond (R)

Majority (Republican) leadership

 Majority Leader: Trent Lott
 Majority Whip: Don Nickles
 Republican Conference Chairman: Connie Mack III
 Republican Conference Vice-Chairman: Paul Coverdell
 Policy Committee Chairman: Larry Craig
 Republican Campaign Committee Chairman: Mitch McConnell

Minority (Democratic) leadership

 Minority Leader: Tom Daschle
 Minority Whip: Wendell Ford
 Democratic Conference Chairman: Tom Daschle
 Democratic Conference Secretary: Barbara Mikulski
 Policy Committee Co-Chairs: Tom Daschle and Harry Reid
 Democratic Campaign Committee Chairman: Bob Kerrey
 Chief Deputy Whip: John Breaux

House of Representatives

 Speaker: Newt Gingrich (R)

Majority (Republican) leadership

 Majority Leader: Dick Armey
 Majority Whip: Tom DeLay
 Chief Deputy Whip: Dennis Hastert
 Republican Conference Chairman: John Boehner
 Republican Conference Vice-Chairman: Susan Molinari, until July 17, 1997
  Jennifer Dunn, after July 17, 1997
 Republican Conference Secretary: Jennifer Dunn, until July 17, 1997
 Tillie Fowler, after July 17, 1997
 Policy Committee Chairman: Christopher Cox
 Republican Campaign Committee Chairman: John Linder

Minority (Democratic) leadership

 Minority Leader: Dick Gephardt
 Minority Whip: David Bonior
 Chief Deputy Minority Whips: Rosa DeLauro, Chet Edwards, John Lewis, & Bob Menendez
 Democratic Caucus Chairman: Vic Fazio
 Democratic Caucus Vice-Chairman: Barbara B. Kennelly
 Democratic Campaign Committee Chairman: Martin Frost

Caucuses

 Armenian Caucus
 Biomedical Research Caucus
 Congressional Air Force Caucus
 Congressional Arts Caucus
 Congressional Asian Pacific American Caucus
 Congressional Automotive Caucus
 Congressional Bike Caucus
 Congressional Black Caucus
 Congressional Caucus on India and Indian Americans
 Congressional Caucus on Korea
 Congressional Fire Services Caucus
 Congressional Friends of Ireland Caucus
 Congressional Hispanic Caucus
 Congressional Mississippi River Caucus
 Congressional Motorsports Caucus
 Congressional Progressive Caucus
 Congressional Pediatric & Adult Hydrocephalus Caucus
 Congressional Portuguese-American Caucus
 Congressional Travel & Tourism Caucus
 Congressional Western Caucus
 Congresswomen's Caucus
 Hong Kong Caucus
 House Democratic Caucus
 House Recycling Caucus
 Hudson River Caucus
 Law Enforcement Caucus
 New Democrat Coalition
 Northern Border Caucus
 Renewable Energy and Energy Efficiency Caucus
 Senate Democratic Caucus

Members
Skip to House of Representatives, below

Senate
In this Congress, Class 3 meant their term ended with this Congress, facing re-election in 1998; Class 1 meant their term began in the last Congress, facing re-election in 2000; and Class 2 meant their term began in this Congress, facing re-election in 2002.

Alabama
 2. Jeff Sessions (R)
 3. Richard Shelby (R)

Alaska
 2. Ted Stevens (R)
 3. Frank Murkowski (R)

Arizona
 1. Jon Kyl (R)
 3. John McCain (R)

Arkansas
 2. Tim Hutchinson (R)
 3. Dale Bumpers (D)

California
 1. Dianne Feinstein (D)
 3. Barbara Boxer (D)

Colorado
 2. Wayne Allard (R)
 3. Ben Nighthorse Campbell (R)

Connecticut
 1. Joe Lieberman (D)
 3. Chris Dodd (D)

Delaware
 1. William Roth (R)
 2. Joe Biden (D)

Florida
 1. Connie Mack III (R)
 3. Bob Graham (D)

Georgia
 2. Max Cleland (D)
 3. Paul Coverdell (R)

Hawaii
 1. Daniel Akaka (D)
 3. Daniel Inouye (D)

Idaho
 2. Larry Craig (R)
 3. Dirk Kempthorne (R)

Illinois
 2. Dick Durbin (D)
 3. Carol Moseley Braun (D)

Indiana
 1. Dick Lugar (R)
 3. Dan Coats (R)

Iowa
 2. Tom Harkin (D)
 3. Chuck Grassley (R)

Kansas
 2. Pat Roberts (R)
 3. Sam Brownback (R)

Kentucky
 2. Mitch McConnell (R)
 3. Wendell Ford (D)

Louisiana
 2. Mary Landrieu (D)
 3. John Breaux (D)

Maine
 1. Olympia Snowe (R)
 2. Susan Collins (R)

Maryland
 1. Paul Sarbanes (D)
 3. Barbara Mikulski (D)

Massachusetts
 1. Ted Kennedy (D)
 2. John Kerry (D)

Michigan
 1. Spencer Abraham (R)
 2. Carl Levin (D)

Minnesota
 1. Rod Grams (R)
 2. Paul Wellstone (DFL)

Mississippi
 1. Trent Lott (R)
 2. Thad Cochran (R)

Missouri
 1. John Ashcroft (R)
 3. Kit Bond (R)

Montana
 1. Conrad Burns (R)
 2. Max Baucus (D)

Nebraska
 1. Bob Kerrey (D)
 2. Chuck Hagel (R)

Nevada
 1. Richard Bryan (D)
 3. Harry Reid (D)

New Hampshire
 2. Bob Smith (R)
 3. Judd Gregg (R)

New Jersey
 1. Frank Lautenberg (D)
 2. Robert Torricelli (D)

New Mexico
 1. Jeff Bingaman (D)
 2. Pete Domenici (R)

New York
 1. Daniel Patrick Moynihan (D)
 3. Al D'Amato (R)

North Carolina
 2. Jesse Helms (R)
 3. Lauch Faircloth (R)

North Dakota
 1. Kent Conrad (D-NPL)
 3. Byron Dorgan (D-NPL)

Ohio
 1. Mike DeWine (R)
 3. John Glenn (D)

Oklahoma
 2. James Inhofe (R)
 3. Don Nickles (R)

Oregon
 2. Gordon H. Smith (R)
 3. Ron Wyden (D)

Pennsylvania
 1. Rick Santorum (R)
 3. Arlen Specter (R)

Rhode Island
 1. John Chafee (R)
 2. Jack Reed (D)

South Carolina
 2. Strom Thurmond (R)
 3. Fritz Hollings (D)

South Dakota
 2. Tim Johnson (D)
 3. Tom Daschle (D)

Tennessee
 1. Bill Frist (R)
 2. Fred Thompson (R)

Texas
 1. Kay Bailey Hutchison (R)
 2. Phil Gramm (R)

Utah
 1. Orrin Hatch (R)
 3. Bob Bennett (R)

Vermont
 1. Jim Jeffords (R)
 3. Patrick Leahy (D)

Virginia
 1. Chuck Robb (D)
 2. John Warner (R)

Washington
 1. Slade Gorton (R)
 3. Patty Murray (D)

West Virginia
 1. Robert Byrd (D)
 2. Jay Rockefeller (D)

Wisconsin
 1. Herb Kohl (D)
 3. Russ Feingold (D)

Wyoming
 1. Craig L. Thomas (R)
 2. Mike Enzi (R)

House of Representatives
Members of the House of Representatives are listed by districts.

Alabama
 . Sonny Callahan (R)
 . Terry Everett (R)
 . Bob Riley (R)
 . Robert Aderholt (R)
 . Robert E. Cramer (D)
 . Spencer Bachus (R)
 . Earl Hilliard (D)

Alaska
 . Don Young (R)

Arizona
 . Matt Salmon (R)
 . Ed Pastor (D)
 . Bob Stump (R)
 . John Shadegg (R)
 . Jim Kolbe (R)
 . J. D. Hayworth (R)

Arkansas
 . Robert Marion Berry (D)
 . Vic Snyder (D)
 . Asa Hutchinson (R)
 . Jay Dickey (R)

California
 . Frank Riggs (R)
 . Wally Herger (R)
 . Vic Fazio (D)
 . John Doolittle (R)
 . Bob Matsui (D)
 . Lynn Woolsey (D)
 . George Miller (D)
 . Nancy Pelosi (D)
 . Ron Dellums (D), until February 6, 1998
 Barbara Lee (D), from April 21, 1998
 . Ellen Tauscher (D)
 . Richard Pombo (R)
 . Tom Lantos (D)
 . Pete Stark (D)
 . Anna Eshoo (D)
 . Tom Campbell (R)
 . Zoe Lofgren (D)
 . Sam Farr (D)
 . Gary Condit (D)
 . George Radanovich (R)
 . Cal Dooley (D)
 . Bill Thomas (R)
 . Walter Capps (D), until October 28, 1997
 Lois Capps (D), from March 17, 1998
 . Elton Gallegly (R)
 . Brad Sherman (D)
 . Buck McKeon (R)
 . Howard Berman (D)
 . James E. Rogan (R)
 . David Dreier (R)
 . Henry Waxman (D)
 . Xavier Becerra (D)
 . Matthew G. Martínez (D)
 . Julian Dixon (D)
 . Lucille Roybal-Allard (D)
 . Esteban Edward Torres (D)
 . Maxine Waters (D)
 . Jane Harman (D)
 . Juanita Millender-McDonald (D)
 . Steve Horn (R)
 . Ed Royce (R)
 . Jerry Lewis (R)
 . Jay Kim (R)
 . George Brown Jr. (D)
 . Ken Calvert (R)
 . Sonny Bono (R), until January 5, 1998
 Mary Bono (R), from April 7, 1998
 . Dana Rohrabacher (R)
 . Loretta Sanchez (D)
 . Christopher Cox (R)
 . Ron Packard (R)
 . Brian Bilbray (R)
 . Bob Filner (D)
 . Duke Cunningham (R)
 . Duncan L. Hunter (R)

Colorado
 . Diana DeGette (D)
 . David Skaggs (D)
 . Scott McInnis (R)
 . Bob Schaffer (R)
 . Joel Hefley (R)
 . Dan Schaefer (R)

Connecticut
 . Barbara B. Kennelly (D)
 . Sam Gejdenson (D)
 . Rosa DeLauro (D)
 . Chris Shays (R)
 . James H. Maloney (D)
 . Nancy Johnson (R)

Delaware
 . Mike Castle (R)

Florida
 . Joe Scarborough (R)
 . Allen Boyd (D)
 . Corrine Brown (D)
 . Tillie Fowler (R)
 . Karen Thurman (D)
 . Cliff Stearns (R)
 . John Mica (R)
 . Bill McCollum (R)
 . Michael Bilirakis (R)
 . Bill Young (R)
 . Jim Davis (D)
 . Charles T. Canady (R)
 . Dan Miller (R)
 . Porter Goss (R)
 . Dave Weldon (R)
 . Mark Foley (R)
 . Carrie Meek (D)
 . Ileana Ros-Lehtinen (R)
 . Robert Wexler (D)
 . Peter Deutsch (D)
 . Lincoln Díaz-Balart (R)
 . Clay Shaw (R)
 . Alcee Hastings (D)

Georgia
 . Jack Kingston (R)
 . Sanford Bishop (D)
 . Mac Collins (R)
 . Cynthia McKinney (D)
 . John Lewis (D)
 . Newt Gingrich (R)
 . Bob Barr (R)
 . Saxby Chambliss (R)
 . Nathan Deal (R)
 . Charlie Norwood (R)
 . John Linder (R)

Hawaii
 . Neil Abercrombie (D)
 . Patsy Mink (D)

Idaho
 . Helen Chenoweth (R)
 . Mike Crapo (R)

Illinois
 . Bobby Rush (D)
 . Jesse Jackson Jr. (D)
 . Bill Lipinski (D)
 . Luis Gutierrez (D)
 . Rod Blagojevich (D)
 . Henry Hyde (R)
 . Danny K. Davis (D)
 . Phil Crane (R)
 . Sidney Yates (D)
 . John Porter (R)
 . Jerry Weller (R)
 . Jerry Costello (D)
 . Harris W. Fawell (R)
 . Dennis Hastert (R)
 . Thomas W. Ewing (R)
 . Don Manzullo (R)
 . Lane Evans (D)
 . Ray LaHood (R)
 . Glenn Poshard (D)
 . John Shimkus (R)

Indiana
 . Pete Visclosky (D)
 . David M. McIntosh (R)
 . Tim Roemer (D)
 . Mark Souder (R)
 . Steve Buyer (R)
 . Dan Burton (R)
 . Edward A. Pease (R)
 . John Hostettler (R)
 . Lee H. Hamilton (D)
 . Julia Carson (D)

Iowa
 . Jim Leach (R)
 . Jim Nussle (R)
 . Leonard Boswell (D)
 . Greg Ganske (R)
 . Tom Latham (R)

Kansas
 . Jerry Moran (R)
 . Jim Ryun (R)
 . Vince Snowbarger (R)
 . Todd Tiahrt (R)

Kentucky
 . Ed Whitfield (R)
 . Ron Lewis (R)
 . Anne Northup (R)
 . Jim Bunning (R)
 . Hal Rogers (R)
 . Scotty Baesler (D)

Louisiana
 . Bob Livingston (R)
 . William J. Jefferson (D)
 . Billy Tauzin (R)
 . Jim McCrery (R)
 . John Cooksey (R)
 . Richard H. Baker (R)
 . Chris John (D)

Maine
 . Tom Allen (D)
 . John Baldacci (D)

Maryland
 . Wayne Gilchrest (R)
 . Bob Ehrlich (R)
 . Ben Cardin (D)
 . Albert Wynn (D)
 . Steny Hoyer (D)
 . Roscoe Bartlett (R)
 . Elijah Cummings (D)
 . Connie Morella (R)

Massachusetts
 . John Olver (D)
 . Richard Neal (D)
 . Jim McGovern (D)
 . Barney Frank (D)
 . Marty Meehan (D)
 . John F. Tierney (D)
 . Ed Markey (D)
 . Joseph P. Kennedy II (D)
 . Joe Moakley (D)
 . Bill Delahunt (D)

Michigan
 . Bart Stupak (D)
 . Pete Hoekstra (R)
 . Vern Ehlers (R)
 . Dave Camp (R)
 . James A. Barcia (D)
 . Fred Upton (R)
 . Nick Smith (R)
 . Debbie Stabenow (D)
 . Dale Kildee (D)
 . David Bonior (D)
 . Joe Knollenberg (R)
 . Sander Levin (D)
 . Lynn N. Rivers (D)
 . John Conyers (D)
 . Carolyn Cheeks Kilpatrick (D)
 . John Dingell (D)

Minnesota
 . Gil Gutknecht (R)
 . David Minge (DFL)
 . Jim Ramstad (R)
 . Bruce Vento (DFL)
 . Martin Olav Sabo (DFL)
 . Bill Luther (DFL)
 . Collin Peterson (DFL)
 . Jim Oberstar (DFL)

Mississippi
 . Roger Wicker (R)
 . Bennie Thompson (D)
 . Chip Pickering (R)
 . Michael Parker (R)
 . Gene Taylor (D)

Missouri
 . Bill Clay (D)
 . Jim Talent (R)
 . Dick Gephardt (D)
 . Ike Skelton (D)
 . Karen McCarthy (D)
 . Pat Danner (D)
 . Roy Blunt (R)
 . Jo Ann Emerson (I), changed to (R) on January 8, 1997
 . Kenny Hulshof (R)

Montana
 . Rick Hill (R)

Nebraska
 . Doug Bereuter (R)
 . Jon Lynn Christensen (R)
 . Bill Barrett (R)

Nevada
 . John Ensign (R)
 . Jim Gibbons (R)

New Hampshire
 . John E. Sununu (R)
 . Charles Bass (R)

New Jersey
 . Rob Andrews (D)
 . Frank LoBiondo (R)
 . Jim Saxton (R)
 . Chris Smith (R)
 . Marge Roukema (R)
 . Frank Pallone (D)
 . Bob Franks (R)
 . Bill Pascrell (D)
 . Steve Rothman (D)
 . Donald M. Payne (D)
 . Rodney Frelinghuysen (R)
 . Michael James Pappas (R)
 . Bob Menendez (D)

New Mexico
 . Steven Schiff (R), until March 25, 1998
 Heather Wilson (R), from June 25, 1998
 . Joe Skeen (R)
 . Bill Richardson (D), until February 13, 1997
 William T. Redmond (R), from May 13, 1997

New York
 . Michael Forbes (R)
 . Rick Lazio (R)
 . Peter T. King (R)
 . Carolyn McCarthy (D)
 . Gary Ackerman (D)
 . Floyd Flake (D), until November 17, 1997
 Gregory Meeks (D), from February 3, 1998
 . Thomas J. Manton (D)
 . Jerry Nadler (D)
 . Chuck Schumer (D)
 . Edolphus Towns (D)
 . Major Owens (D)
 . Nydia Velázquez (D)
 . Susan Molinari (R), until August 2, 1997
 Vito Fossella (R), from November 4, 1997
 . Carolyn Maloney (D)
 . Charles Rangel (D)
 . José E. Serrano (D)
 . Eliot Engel (D)
 . Nita Lowey (D)
 . Sue W. Kelly (R)
 . Benjamin Gilman (R)
 . Michael R. McNulty (D)
 . Gerald Solomon (R)
 . Sherwood Boehlert (R)
 . John M. McHugh (R)
 . James T. Walsh (R)
 . Maurice Hinchey (D)
 . Bill Paxon (R)
 . Louise Slaughter (D)
 . John J. LaFalce (D)
 . Jack Quinn (R)
 . Amo Houghton (R)

North Carolina
 . Eva Clayton (D)
 . Bob Etheridge (D)
 . Walter B. Jones Jr. (R)
 . David Price (D)
 . Richard Burr (R)
 . Howard Coble (R)
 . Mike McIntyre (D)
 . Bill Hefner (D)
 . Sue Myrick (R)
 . Cass Ballenger (R)
 . Charles H. Taylor (R)
 . Mel Watt (D)

North Dakota
 . Earl Pomeroy (D-NPL)

Ohio
 . Steve Chabot (R)
 . Rob Portman (R)
 . Tony P. Hall (D)
 . Mike Oxley (R)
 . Paul Gillmor (R)
 . Ted Strickland (D)
 . Dave Hobson (R)
 . John Boehner (R)
 . Marcy Kaptur (D)
 . Dennis Kucinich (D)
 . Louis Stokes (D)
 . John Kasich (R)
 . Sherrod Brown (D)
 . Thomas C. Sawyer (D)
 . Deborah Pryce (R)
 . Ralph Regula (R)
 . James Traficant (D)
 . Bob Ney (R)
 . Steve LaTourette (R)

Oklahoma
 . Steve Largent (R)
 . Tom Coburn (R)
 . Wes Watkins (R)
 . J. C. Watts (R)
 . Ernest Istook (R)
 . Frank Lucas (R)

Oregon
 . Elizabeth Furse (D)
 . Robert Freeman Smith (R)
 . Earl Blumenauer (D)
 . Peter DeFazio (D)
 . Darlene Hooley (D)

Pennsylvania
 . Thomas M. Foglietta (D), until November 11, 1997
 Bob Brady (D), from May 19, 1998
 . Chaka Fattah (D)
 . Robert A. Borski Jr. (D)
 . Ron Klink (D)
 . John E. Peterson (R)
 . Tim Holden (D)
 . Curt Weldon (R)
 . James C. Greenwood (R)
 . Bud Shuster (R)
 . Joseph M. McDade (R)
 . Paul Kanjorski (D)
 . John Murtha (D)
 . Jon D. Fox (R)
 . William J. Coyne (D)
 . Paul McHale (D)
 . Joe Pitts (R)
 . George Gekas (R)
 . Mike Doyle (D)
 . William F. Goodling (R)
 . Frank Mascara (D)
 . Phil English (R)

Rhode Island
 . Patrick J. Kennedy (D)
 . Robert Weygand (D)

South Carolina
 . Mark Sanford (R)
 . Floyd Spence (R)
 . Lindsey Graham (R)
 . Bob Inglis (R)
 . John Spratt (D)
 . Jim Clyburn (D)

South Dakota
 . John Thune (R)

Tennessee
 . Bill Jenkins (R)
 . Jimmy Duncan (R)
 . Zach Wamp (R)
 . Van Hilleary (R)
 . Bob Clement (D)
 . Bart Gordon (D)
 . Ed Bryant (R)
 . John S. Tanner (D)
 . Harold Ford Jr. (D)

Texas
 . Max Sandlin (D)
 . Jim Turner (D)
 . Sam Johnson (R)
 . Ralph Hall (D)
 . Pete Sessions (R)
 . Joe Barton (R)
 . Bill Archer (R)
 . Kevin Brady (R)
 . Nick Lampson (D)
 . Lloyd Doggett (D)
 . Chet Edwards (D)
 . Kay Granger (R)
 . Mac Thornberry (R)
 . Ron Paul (R)
 . Rubén Hinojosa (D)
 . Silvestre Reyes (D)
 . Charles Stenholm (D)
 . Sheila Jackson-Lee (D)
 . Larry Combest (R)
 . Henry B. González (D)
 . Lamar Smith (R)
 . Tom DeLay (R)
 . Henry Bonilla (R)
 . Martin Frost (D)
 . Ken Bentsen Jr. (D)
 . Dick Armey (R)
 . Solomon P. Ortiz (D)
 . Frank Tejeda (D), until January 30, 1997
 Ciro Rodriguez (D), from April 12, 1997
 . Gene Green (D)
 . Eddie Bernice Johnson (D)

Utah
 . James V. Hansen (R)
 . Merrill Cook (R)
 . Chris Cannon (R)

Vermont
 . Bernie Sanders (I)

Virginia
 . Herbert H. Bateman (R)
 . Owen B. Pickett (D)
 . Bobby Scott (D)
 . Norman Sisisky (D)
 . Virgil Goode (D)
 . Bob Goodlatte (R)
 . Thomas J. Bliley Jr. (R)
 . Jim Moran (D)
 . Rick Boucher (D)
 . Frank Wolf (R)
 . Tom Davis (R)

Washington
 . Rick White (R)
 . Jack Metcalf (R)
 . Linda Smith (R)
 . Doc Hastings (R)
 . George Nethercutt (R)
 . Norm Dicks (D)
 . Jim McDermott (D)
 . Jennifer Dunn (R)
 . Adam Smith (D)

West Virginia
 . Alan Mollohan (D)
 . Bob Wise (D)
 . Nick Rahall (D)

Wisconsin
 . Mark Neumann (R)
 . Scott L. Klug (R)
 . Ron Kind (D)
 . Jerry Kleczka (D)
 . Tom Barrett (D)
 . Tom Petri (R)
 . Dave Obey (D)
 . Jay W. Johnson (D)
 . Jim Sensenbrenner (R)

Wyoming
 . Barbara Cubin (R)

Non-voting delegations
 . Eni Faleomavaega (D)
 . Eleanor Holmes Norton (D)
 . Robert A. Underwood (D)
 . Donna Christian-Christensen (D)
 . Carlos Romero Barceló (Resident Commissioner) (D/PNP)

Changes in membership

Senate

There were no changes in Senate membership during this Congress.

House of Representatives

Four members of the House of Representatives died, and four resigned.

|-
|
| nowrap  | Frank Tejeda (D)
| style="font-size:80%" | Died January 30, 1997
| nowrap  | Ciro Rodriguez (D)
| April 12, 1997
|-
|
| nowrap  | Bill Richardson (D)
| style="font-size:80%" | Resigned February 13, 1997, to become Ambassador to the United Nations
| nowrap  | William T. Redmond (R)
| May 20, 1997
|-
|
| nowrap  | Susan Molinari (R)
| style="font-size:80%" | Resigned August 2, 1997, to become a television journalist for CBS
| nowrap  | Vito Fossella (R)
| November 5, 1997
|-
|
| nowrap  | Walter Capps (D)
| style="font-size:80%" | Died October 28, 1997
| nowrap  | Lois Capps (D)
| March 17, 1998
|-
|
| nowrap  | Thomas M. Foglietta (D)
| style="font-size:80%" | Resigned November 11, 1997, to become Ambassador to Italy
| nowrap  | Bob Brady (D)
| May 21, 1998
|-
|
| nowrap  | Floyd Flake (D)
| style="font-size:80%" | Resigned November 17, 1997, to return full-time to his duties as pastor of Allen A.M.E. Church
| nowrap  | Gregory Meeks (D)
| February 5, 1998
|-
|
| nowrap  | Sonny Bono (R)
| style="font-size:80%" | Died January 5, 1998
| nowrap  | Mary Bono (R)
| April 21, 1998
|-
|
| nowrap  | Ron Dellums (D)
| style="font-size:80%" | Resigned February 6, 1998
| nowrap  | Barbara Lee (D)
| April 21, 1998
|-
|
| nowrap  | Steven Schiff (R)
| style="font-size:80%" | Died March 25, 1998
| nowrap  | Heather Wilson (R)
| June 25, 1998
|}

Committees

Senate

 Aging (Special) (Chuck Grassley, Chair; John Breaux, Ranking Member)
 Agriculture, Nutrition and Forestry (Richard Lugar, Chair; Tom Harkin, Ranking Member)
 Forestry, Conservation and Rural Revitalization (Rick Santorum, Chair; Kent Conrad, Ranking Member)
 Marketing Inspection and Product Promotion (Paul Coverdell, Chair; Max Baucus, Ranking Member)
 Production and Price Competitiveness (Thad Cochran, Chair; J. Robert Kerrey, Ranking Member)
 Research, Nutrition and General Legislation (Mitch McConnell, Chair; Patrick Leahy, Ranking Member)
 Appropriations (Ted Stevens, Chair; Robert C. Byrd, Ranking Member)
 Agriculture, Rural Development and Related Agencies (Thad Cochran, Chair; Dale Bumpers, Ranking Member)
 Commerce, Justice, State and Judiciary (Judd Gregg, Chair; Ernest F. Hollings, Ranking Member)
 Defense (Ted Stevens, Chair; Daniel Inouye, Ranking Member)
 District of Columbia (Lauch Faircloth, Chair; Barbara Boxer, Ranking Member)
 Energy and Water Development (Pete Domenici, Chair; Harry Reid, Ranking Member)
 Foreign Operations (Mitch McConnell, Chair; Patrick Leahy, Ranking Member)
 Interior (Slade Gorton, Chair; Robert Byrd, Ranking Member)
 Labor, Health, Human Services and Education (Arlen Specter, Chair; Tom Harkin, Ranking Member)
 Legislative Branch (Robert F. Bennett, Chair; Byron Dorgan, Ranking Member)
 Military Construction (Conrad Burns, Chair; Patty Murray, Ranking Member)
 Transportation (Richard Shelby, Chair; Frank Lautenberg, Ranking Member)
 Treasury and General Government (Richard Shelby, Chair; Frank Lautenberg, Ranking Member)
 VA, HUD and Independent Agencies (Kit Bond, Chair; Barbara A. Mikulski, Ranking Member)
 Armed Services (Strom Thurmond, Chair; Carl Levin, Ranking Member)
 Acquisition and Technology (Rick Santorum, Chair; Joe Lieberman, Ranking Member)
 Airland Forces (Dan Coats, Chair; John Glenn, Ranking Member)
 Personnel (Dirk Kempthorne, Chair; Max Cleland, Ranking Member)
 Readiness (Jim Inhofe, Chair; Chuck Robb, Ranking Member)
 Seapower (John Warner, Chair; Edward Kennedy, Ranking Member)
 Strategic Forces (Bob Smith, Chair; Jeff Bingaman, Ranking Member)
 Banking, Housing and Urban Affairs (Al D'Amato, Chair; Paul Sarbanes, Ranking Member)
 Financial Institutions and Regulatory Relief (Lauch Faircloth, Chair; Richard Bryan, Ranking Member)
 Financial Services and Technology (Robert F. Bennett, Chair; Barbara Boxer, Ranking Member)
 Housing Opportunity and Community Development (Connie Mack III, Chair; John F. Kerry, Ranking Member)
 International Finance (Rod Grams, Chair; Carol Moseley-Braun, Ranking Member)
 Securities (Phil Gramm, Chair; Chris Dodd, Ranking Member)
 Budget (Pete Domenici, Chair; Frank Lautenberg, Ranking Member)
 Commerce, Science and Transportation (John McCain, Chair; Ernest F. Hollings, Ranking Member)
 Aviation (Slade Gorton, Chair; Wendell Ford, Ranking Member)
 Communications (Conrad Burns, Chair; Ernest F. Hollings, Ranking Member)
 Consumer Affairs, Foreign Commerce and Tourism (John Ashcroft, Chair; John Breaux, Ranking Member)
 Manufacturing and Competitiveness (Spencer Abraham, Chair; Richard Bryan, Ranking Member)
 Oceans and Fisheries (Olympia Snowe, Chair; John Kerry, Ranking Member)
 Science, Technology and Space (Bill Frist, Chair; John D. Rockefeller IV, Ranking Member)
 Surface Transportation and Merchant Marine (Kay Bailey Hutchison, Chair; Daniel K. Inouye, Ranking Member)
 Energy and Natural Resources (Frank H. Murkowski, Chair; Dale Bumpers, Ranking Member)
 Energy Research, Development, Production and Regulation (Don Nickles, Chair; Pete Domenici, Vice Chair)
 Forests and Public Land Management (Larry E. Craig, Chair; Conrad Burns, Vice Chair)
 National Parks, Historic Preservation and Recreation (Craig L. Thomas, Chair; Ben Nighthorse Campbell, Vice Chair)
 Water and Power (Jon Kyl, Chair; Bob Smith, Vice Chair)
 Environment and Public Works (John H. Chafee, Chair; Max Baucus, Ranking Member)
 Clean Air, Wetlands, Private Property and Nuclear Safety (Jim Inhofe, Chair; Bob Graham, Ranking Member)
 Drinking Water, Fisheries and Wildlife (Dirk Kempthorne, Chair; Harry Reid, Ranking Member)
 Superfund, Waste Control and Risk Assessment (Bob Smith, Chair; Frank Lautenberg, Ranking Member)
 Transportation and Infrastructure (John Warner, Chair; Max Baucus, Ranking Member)
 Ethics (Select) (Bob Smith, Chair; Harry Reid, Vice Chair)
 Finance (Bill Roth, Chair; Daniel Moynihan, Ranking Member)
 Health Care (Phil Gramm, Chair; John D. Rockefeller IV, Ranking Member)
 International Trade (Chuck Grassley, Chair; Daniel Moynihan, Ranking Member)
 Long-Term Growth, Debt and Deficit Reduction (Connie Mack III, Chair; Bob Graham, Ranking Member)
 Social Security and Family Policy (John Chafee, Chair; John Breaux, Ranking Member)
 Taxation and IRS Oversight (Don Nickles, Chair; Max Baucus, Ranking Member)
 Foreign Relations (Jesse Helms, Chair; Joe Biden, Ranking Member)
 African Affairs (John Ashcroft, Chair; Russ Feingold, Ranking Member)
 East Asian and Pacific Affairs (Craig Thomas, Chair; John Kerry, Ranking Member)
 European Affairs (Bob Smith, Chair; Joe Biden, Ranking Member)
 International Economic Policy, Export and Trade Promotion (Chuck Hagel, Chair; Paul Sarbanes, Ranking Member)
 International Operations (Rod Grams, Chair; Dianne Feinstein, Ranking Member)
 Near Eastern and South Asian Affairs (Sam Brownback, Chair; Chuck Robb, Ranking Member)
 Western Hemisphere, Peace Corps, Narcotics and Terrorism (Paul Coverdell, Chair; Chris Dodd, Ranking Member)
 Governmental Affairs (Fred Thompson, Chair; John Glenn, Ranking Member)
 International Security, Proliferation and Federal Services (Thad Cochran, Chair; Sander Levin, Ranking Member)
 Oversight of Government Management, Restructing and the District of Columbia (Sam Brownback, Chair; Joe Lieberman, Ranking Member)
 Permanent Subcommittee on Investigations (Susan Collins, Chair; John Glenn, Ranking Member)
 Indian Affairs (Select) (Ben Nighthorse Campbell, Chair; Daniel K. Inouye, Vice Chair)
 Judiciary (Orrin Hatch, Chair; Patrick Leahy, Ranking Member)
 Administrative Oversight and the Courts (Chuck Grassley, Chair; Richard Durbin, Ranking Member)
 Antitrust, Business Rights and Competition (Chuck Grassley, Chair; Richard Durbin, Ranking Member)
 Constitution, Federalism and Property Rights (Mike DeWine, Chair; Herb Kohl, Ranking Member)
 Immigration (Spencer Abraham, Chair; Edward Kennedy, Ranking Member)
 Technology, Terrorism and Government Information (Jon Kyl, Chair; Dianne Feinstein, Ranking Member)
 Youth Violence (Jeff Sessions, Chair; Joe Biden, Ranking Member)
 Intelligence (Select) (Richard C. Shelby, Chair; J. Robert Kerrey, Ranking Member)
 Labor and Human Resources (Jim Jeffords, Chair; Edward Kennedy, Ranking Member)
 Aging (Judd Gregg, Chair; Barbara Mikulski, Ranking Member)
 Children and Families (Dan Coats, Chair; Chris Dodd, Ranking Member)
 Employment and Training (Mike DeWine, Chair; Paul Wellstone, Ranking Member)
 Public Health and Safety (Bill Frist, Chair; Edward Kennedy, Ranking Member)
 Rules and Administration (John Warner, Chair; Wendell H. Ford, Ranking Member)
 Small Business (Kit Bond, Chair; John Kerry, Ranking Member)
 Veterans' Affairs (Arlen Specter, Chair; John D. Rockefeller IV, Ranking Member)
 Year 2000 Technology Problem (Select)

House of Representatives

 Agriculture (Robert F. Smith, Chair; Larry Combest, Ranking Member)
 Departments Operations, Nutrition and Foreign Agriculture (Bob Goodlatte, Chair; Thomas Ewing, Ranking Member)
 Forestry, Resource Conservation and Research (Larry Combest, Chair; Bill Barrett, Ranking Member)
 General Farm Commodities (Bill Barrett, Chair; Larry Combest, Ranking Member)
 Livestock, Dairy and Poultry (Richard Pombo, Chair; John Boehner, Ranking Member)
 Risk Management and Specialty Crops (Thomas Ewing, Chair; Larry Combest, Ranking Member)
 Appropriations (Bob Livingston, Chair; Dave Obey, Ranking Member)
 Agriculture, Rural Development, Food and Drug Administration and Related Agencies (Joe Skeen, Chair; Marcy Kaptur, Ranking Member)
 Commerce, Justice, State and Judiciary (Hal Rogers, Chair; Alan Mollohan, Ranking Member)
 District of Columbia (Charlie H. Taylor, Chair; Jim Moran, Ranking Member)
 Energy and Water Development (Joseph McDade, Chair; Vic Fazio, Ranking Member)
 Foreign Operations, Export Financing and Related Programs (Sonny Callahan, Chair; Nancy Pelosi, Ranking Member)
 Interior (Ralph Regula, Chair; Sidney Yates, Ranking Member)
 Labor, Health, Human Services and Education (John E. Porter, Chair; Dave Obey, Ranking Member)
 Legislative (James T. Walsh, Chair; Jose Serrano, Ranking Member)
 Military Construction (Ron Packard, Chair; Bill Hefner, Ranking Member)
 National Security (Don Young, Chair; John P. Murtha, Ranking Member)
 Transportation (Frank R. Wolf, Chair; Martin Olav Sabo, Ranking Member)
 Treasury, Postal Service and General Government (Jim Kolbe, Chair; Steny Hoyer, Ranking Member)
 VA, HUD and Independent Agencies (John Lewis, Chair; Louis Stokes, Ranking Member)
 Banking and Financial Services (Jim Leach, Chair; Henry B. Gonzalez, Ranking Member)
 Capital Markets, Securities and Government Sponsored Enterprises (Richard H. Baker, Chair; Frank D. Lucas, Vice Chair)
 Domestic and International Monetary Policy (Michael Castle, Chair; Jon Fox, Vice Chair)
 Financial Institutions and Consumer Credit (Marge Roukema, Chair; Bill McCollum, Vice Chair)
 General Oversight and Investigations (Spencer Bachus, Chair; Bob Riley, Vice Chair)
 Housing and Community Opportunity (Rick Lazio, Chair; Bob Ney, Vice Chair)
 Budget (John Kasich, Chair; John Spratt, Ranking Member)
 Commerce (Thomas J. Bliley, Chair; Paul E. Gillmor, Ranking Member)
 Energy and Power (Bob Schaffer, Chair; Mike Crapo, Ranking Member)
 Finance and Hazardous Materials (Mike Oxley, Chair; Billy Tauzin, Ranking Member)
 Health and Environment (Michael Bilirakis, Chair; Dennis Hastert, Ranking Member)
 Oversight and Investigations (Joe Barton, Chair; Christopher Cox, Ranking Member)
 Telecommunications, Trade and Consumer Protection (Billy Tauzin, Chair; Mike Oxley, Ranking Member)
 Education and the Workforce (Bill Goodling, Chair; Tom Petri, Vice Chair)
 Early Childhood, Youth and Families (Frank Riggs, Chair; Michael Castle, Vice Chair)
 Employer-Employee Relations (Harris W. Fawell, Chair; Joe Knollenberg, Vice Chair)
 Oversight and Investigations (Peter Hoekstra, Chair; Charlie Norwood, Vice Chair)
 Postsecondary Education, Training and Life-Long Learning (Buck McKeon, Chair; Bob Graham, Vice Chair)
 Workforce Protections (Cass Ballenger, Chair; Harris Fawell, Vice Chair)
 Government Reform and Oversight (Dan Burton, Chair; Henry Waxman, Vice Chair)
 Civil Service (John Mica, Chair; Mike Pappas, Ranking Member)
 District of Columbia (Thomas M. Davis III, Chair; Connie Morella, Ranking Member)
 Government Management, Information and Technology (Stephen Horn, Chair; Jeff Sessions, Ranking Member)
 Human Resources (Chris Shays, Chair; Vince Snowbarger, Ranking Member)
 National Economic Growth, Natural Resources and Regulatory Affairs (David M. McIntosh, Chair; John E. Sununu, Ranking Member)
 National Security, International Affairs and Criminal Justice (Dennis Hastert, Chair; Mark Souder, Ranking Member)
 Postal Service (John McHugh, Chair; Mark Sanford, Ranking Member)
 House Oversight (Bill Thomas, Chair; Sam Gejdenson, Ranking Member)
 International Relations (Benjamin Gilman, Chair; Lee H. Hamilton, Ranking Member)
 Africa (Edward Royce, Chair; Bob Menendez, Ranking Member)
 Asia and the Pacific (Doug Bereuter, Chair; Howard Berman, Ranking Member)
 International Operations and Human Rights (Chris Smith, Chair; Tom Lantos, Ranking Member)
 Western Hemisphere (Elton Gallegly, Chair; Gary Ackerman, Ranking Member)
 International Economic Policy and Trade (Ileana Ros-Lehtinen, Chair; Sam Gejdenson, Ranking Member)
 Judiciary (Henry J. Hyde, Chair; John Conyers, Ranking Member)
 Commercial and Administrative Law (George Gekas, Chair; Jerrold Nadler, Ranking Member)
 The Constitution (Charles T. Canady, Chair; Bobby Scott, Ranking Member)
 Courts and Intellectual Property (Howard Coble, Chair; Barney Frank, Ranking Member)
 Crime (Bill McCollum, Chair; Chuck Schumer, Ranking Member)
 Immigration and Claims (Lamar S. Smith, Chair; Mel Watt, Ranking Member)
 National Security (Floyd Spence, Chair; Ron Dellums, Ranking Member)
 Military Installations and Facilities (Joel Hefley, Chair; Solomon P. Ortiz, Ranking Member)
 Military Personnel (Steve Buyer, Chair; Gene Taylor, Ranking Member)
 Military Procurement (Duncan Hunter, Chair; Ike Skelton, Ranking Member)
 Military Readiness (Herbert Bateman, Chair; Norman Sisisky, Ranking Member)
 Military Research and Development (Curt Weldon, Chair; Owen B. Pickett, Ranking Member)
 Special Oversight Panel on Morale, Welfare and Recreation (John McHugh, Chair; Marty Meehan, Ranking Member)
 Special Oversight Panel on the Merchant Marine (Herbert Bateman, Chair; Neil Abercrombie, Ranking Member)
 Resources (Don Young, Chair; George Miller, Ranking Member)
 Energy and Mineral Resources (Barbara Cubin, Chair; Carlos Romero-Barcelo, Ranking Member)
 Fisheries Conservation, Wildlife and Oceans (Jim Saxton, Chair; Neil Abercrombie, Ranking Member)
 National Parks and Public Lands (James V. Hansen, Chair; Eni Faleomavaega, Ranking Member)
 Forests and Forest Health (Helen Chenoweth, Chair; Maurice Hinchey, Ranking Member)
 Water and Power (John T. Doolittle, Chair; Peter DeFazio, Ranking Member)
 Rules (Gerald B.H. Solomon, Chair; Joe Moakley, Ranking Member)
 Legislative and Budget Process (Porter Goss, Chair; Martin Frost, Ranking Member)
 Rules and Organization of the House (David Dreier, Chair; Tony P. Hall, Ranking Member)
 Science (Jim Sensenbrenner, Chair; George E. Brown Jr., Ranking Member)
 Basic Research (Steven Schiff, Chair; James A. Barcia, Ranking Member)
 Energy and Environment (Ken Calvert, Chair; Tim Roemer, Ranking Member)
 Space and Aeronautics (Dana Rohrabacher, Chair; Bud Cramer, Ranking Member)
 Technology (Constance Morella, Chair; Bart Gordon, Ranking Member)
 Small Business (Jim Talent, Chair; John J. LaFalce, Ranking Member)
 Empowerment (Mark Souder, Chair; Nydia Velazquez, Ranking Member)
 Government Programs and Oversight (Roscoe G. Bartlett, Chair; Glenn Poshard, Ranking Member)
 Regulatory Reform and Paperwork Reduction (Sue W. Kelly, Chair; Norman Sisisky, Ranking Member)
 Tax, Finance and Exports (Donald A. Manzullo, Chair; Linda Smith, Ranking Member)
 Standards of Official Conduct (James V. Hansen, Chair; Howard Berman, Ranking Member)
 Transportation and Infrastructure (Bud Shuster, Chair; James L. Oberstar, Ranking Member)
 Aviation (John J. Duncan Jr., Chair; Bill Lipinski, Ranking Member)
 Coast Guard and Maritime Transportation (Wayne T. Gilchrest, Chair; Bob Clement, Ranking Member)
 Public Buildings and Economic Development (Bud Shuster, Chair; James L. Oberstar, Ranking Member)
 Railroads (Susan Molinari, Chair; Bob Wise, Ranking Member)
 Surface Transportation (Tom Petri, Chair; Nick Rahall, Ranking Member)
 Water Resources and Environment (Sherwood Boehlert, Chair; Robert Borski, Ranking Member)
 Veterans' Affairs (Bob Stump, Chair; Lane Evans, Ranking Member)
 Benefits (Jack Quinn, Chair; Bob Filner, Ranking Member)
 Health (Cliff Stearns, Chair; Luis Guiterrez, Ranking Member)
 Oversight and Investigations (Terry Everett, Chair; Jim Clyburn, Ranking Member)
 Ways and Means (Bill Archer, Chair; Charles Rangel, Ranking Member)
 Health (Bill Thomas, Chair; Pete Stark, Ranking Member)
 Human Resources (E. Clay Shaw Jr., Chair; Sander M. Levin, Ranking Member)
 Oversight (Nancy Johnson, Chair; William J. Coyne, Ranking Member)
 Social Security (Jim Bunning, Chair; Barbara B. Kennelly, Ranking Member)
 Trade (Phil Crane, Chair; Bob Matsui, Ranking Member)
 Whole

Joint committees

 Economic (Rep. Jim Saxton, Chair; Sen. Connie Mack III, Vice Chair)
 Taxation (Rep. Bill Archer, Chair; Sen. William V. Roth Jr., Vice Chair)
 The Library (Rep. Bill Thomas, Chair; Sen. Ted Stevens, Vice Chair)
 Printing (Sen. John W. Warner, Chair; Rep. Bill Thomas, Vice Chair)

Employees

Legislative branch agency directors
 Architect of the Capitol: William L. Ensign (acting), until February 1997
 Alan M. Hantman, starting February 1997
 Attending Physician of the United States Congress: John F. Eisold
 Comptroller General of the United States: vacant, until 1998
 David M. Walker, from 1998
 Director of the Congressional Budget Office: June E. O'Neill
 Librarian of Congress: James H. Billington
 Public Printer of the United States: Michael F. DiMario

Senate
 Chaplain: Lloyd John Ogilvie (Presbyterian)
 Curator: Diane K. Skvarla
 Historian: Richard A. Baker
 Parliamentarian: Bob Dove
 Secretary: Gary Lee Sisco
 Librarian: Greg Harness
 Secretary for the Majority: Elizabeth B. Greene
 Secretary for the Minority: Martin P. Paone
 Sergeant at Arms: Gregory S. Casey, until November 9, 1998
 James W. Ziglar, from November 9, 1998

House of Representatives
 Chaplain: James David Ford (Lutheran)
 Chief Administrative Officer: Jeff Trandahl (acting), until July 31, 1997
 James M. Eagen III, from July 31, 1997
 Clerk: Robin H. Carle, until December 21, 1998
 Jeff Trandahl, from January 1, 1999
 Parliamentarian: Charles W. Johnson
 Reading Clerks:
 Meg Goetz (until 1998), Mary Kevin Niland (D)
 Bob Berry along with Paul Hays (R)
 Sergeant at Arms: Wilson Livingood
 Inspector General: John W. Lainhart IV

See also
 List of new members of the 105th United States Congress
 1996 United States elections (elections leading to this Congress)
 1996 United States presidential election
 1996 United States Senate elections
 1996 United States House of Representatives elections
 1998 United States elections (elections during this Congress, leading to the next Congress)
 1998 United States Senate elections
 1998 United States House of Representatives elections

Notes

References

External links
 Biographical Directory of the United States Congress
 House History from the U.S. House of Representatives
 Statistics & Lists from the U.S. Senate
 Legislative information  from THOMAS at the Library of Congress

105th United States Congress


Sut Jhally est un réalisateur et professeur en communication de masse née au Kenya le .

Il a grandi en Angleterre.

Après avoir terminé ses études de premier cycle à l'Université de York en Angleterre, il a déménagé au Canada après avoir accepté une bourse à l'Université de Victoria. Il a poursuivi ses études à l'Université Simon Fraser, où il a obtenu son doctorat.

Dans la vidéo de 2004 Peace, Propaganda & the Promised Land, il tente d'établir l'influence de la propagande et des relations publiques israéliennes sur l'opinion publique américaine concernant le conflit israélo-palestinien.

Dans la vidéo Hijacking Catastrophe de 2004, il soutient que la « guerre contre le terrorisme » a été utilisée par les responsables américains comme prétexte pour projeter la puissance militaire à travers le monde.

Dans sa vidéo de 2006 Reel Bad Arabs, il explore la diffamation des Arabes dans le cinéma américain, à la suite du livre de 2001 de Jack Shaheen Reel Bad Arabs.

Filmographie

Liens externes

Réalisateur kényan
Réalisateur américain
Naissance en mai 1955

Sut Jhally


Scheckenmühle ist ein Gemeindeteil des Marktes Heidenheim im Landkreis Weißenburg-Gunzenhausen (Mittelfranken, Bayern).

Lage
Die Einöde liegt in der Fränkischen Alb im Tal der Rohrach südlich von Heidenheim und der ebenfalls zu Heidenheim gehörenden Balsenmühle sowie nördlich des Heidenheimer Gemeindeteils Hechlingen an der Staatsstraße 2384.

Name
Die Mühle ist seit Mitte des 15. Jahrhunderts erstmals nach dem Personen- bzw. Flurnamen "Scheck" benannt (zu mhd. "schëcke" = "gestreift, scheckig").

Geschichte
Die Mühle ist erstmals 1391 als "Knollenmul" (Mühle eines Knoll) bzw. als "Hermül" (Mühle an der Heerstraße / an den Heeräckern) urkundlich genannt. Grundherr der Mühle war das Kloster Heidenheim. Die Mühle hatte nicht nur Reichnisse an das Kloster und nach dessen Säkularisation (1537) an das brandenburgisch-ansbachische Klosterverwalteramt Heidenheim zu leisten, sondern auch an das nürnbergisch-burggräfliche, später brandenburgisch-ansbachische Amt Hohentrüdingen, das die Vogtei über die Mühle ausübte. Die Mühlennamen und ihre Schreibweisen wechseln in den Urkunden und Salbüchern: Hermül, auf der der junge Knoll sitzt (1400), schecken mull (Mitte 15. Jahrhundert), seckenmul (1470), Schecken od(er) Hermul an der Rorach (1512), Schecke Mull (1518), Her Müll (1532), Höërmühl (1606), Heermühln (1616), Scheckenmüll (1678), Schecken oder Höhr Mühl (1732), Schecken- oder Hehrmühle (1802).

Das Heidenheimer Klostersalbuch von 1400 listet für die "Hermül" Abgaben an Korn, Hafer, 1 Schwein nach Gunzenhausen (in Geldwert), Käse, Eier, zwei Herbsthühner und ein Fastnachtshuhn auf. Nach dem Dreißigjährigen Krieg übernahm mit Paul Höhenberger ein Exulant aus Oberösterreich die Mühle.

Am Ende des Heiligen Römischen Reichs untersteht die Mühle hochgerichtlich dem seit 1792 preußischen, ehemals markgräflichen Oberamt Hohentrüdingen und dem ehemals markgräflichen Klosterverwalteramt Heidenheim. Kirchlich ist sie der evangelischen Pfarrei Hechlingen zugeordnet.

1791/92 wurde die Mühle mit dem Markgrafentum Ansbach königlich-preußisch und 1806 königlich-bayerisch. Als 1808 Steuerdistrikte gebildet wurden, kam die Scheckenmühle mit anderen Mühlen und Einöden aus dem Besitz des ehemaligen Klosters Heidenheim in den Steuerdistrikt Heidenheim im Landgericht Heidenheim. Als zwei Jahre später die Steuerdistrikte zu Ruralgemeinden umgestaltet wurden, löste man unter anderem die Scheckenmühle aus Heidenheim heraus und gliederte sie nach Hechlingen ein. Durch das Gemeindeedikt von 1818 kam die Scheckenmühle wieder an die Gemeinde Heidenheim im gleichnamigen Landgericht zurück.
1833 bestand die Scheckenmühle aus zwei Mahlgängen und einem Gerbgang; an Grund gehörten 9,5 ha Ackerland, 3 ha Wiesen und 0,3 ha Wald dazu. 1862 ging das Landgericht Heidenheim im Bezirksamt (dem späteren Landkreis) Gunzenhausen auf, der bei der Gebietsreform in Bayern 1971/72 zum größeren Landkreis Weißenburg-Gunzenhausen umgestaltet wurde.

Das heutige Mühlengebäude ist nach einem Totalabriss 1950 auf der Mühlinsel neu erbaut worden; die Wasserräder wurden durch Turbinen ersetzt. Etwa zehn Jahre später wurde der Mahlbetrieb eingestellt.

Einwohnerzahlen
 1818: 11 Einwohner
 1824: 9 Einwohner, 1 Anwesen
 1832: 11 Einwohner
 1867: 10 Einwohner, 2 Gebäude
 1950: 8 Einwohner, 2 Anwesen
 1961: 6 Einwohner, 2 Wohngebäude
 1987: 3 Einwohner
 30. Juni 2011: 2 Einwohner
 2019: 2 Einwohner

Natur

Südöstlich der Scheckenmühle liegt die etwa 15 Meter lange Steinerne Rinne bei Hechlingen. Sie ist als Geotop ausgewiesen.

Literatur
 1250 Jahre Heidenheim am Hahnenkamm; Heidenheim: Historischer Verein 2002, insbes. S. 405f.

 Fridrich Lutz: Hechlingen am See 899-1999. 1100 Jahre Heimatgeschichte; Heidenheim: Marktgemeinde 1999.

Weblinks

 Steinerne Rinne Hechlingen

Einzelnachweise

Ortsteil von Heidenheim (Mittelfranken)
Ort im Landkreis Weißenburg-Gunzenhausen
Mühle im Landkreis Weißenburg-Gunzenhausen
Mühle in Europa
Einzelsiedlung
Ersterwähnung 1391

Scheckenmühle (Heidenheim)


Aetheorhyncha, monotipski biljni rod iz porodice kaćunovki. Jedina je vrsta epifitna orhideja A. andreettae, iz vlažnih planinskih šuma Ekvadora.

Raste na nadmorskim visinama od 800 do 1800 metara.

Sinonim
 Chondrorhyncha andreettae Jenny

Izvori

Zygopetalinae

Aetheorhyncha


Hadizatou Mani (nascida em 1984) é uma ativista de direitos humanos do Níger, na África, que lutou para se libertar da escravidão nos tribunais. Ela está na lista das 100 pessoas mais influentes do mundo da revista Time de 2009, e foi homenageada como uma das 100 mulheres da BBC em dezembro de 2022.

Vida
Hadizatou nasceu em 1984, no Níger, país africano. Ela foi vendida para ser escravizada aos doze anos por 500 dólares. Apenas em 2003, a escravidão foi banida no Níger, mas ela ainda ocorre ilegalmente até os dias de hoje.

Hadizatou foi escravizada para trabalhar e gerar três filhos para seu escravizador. Ele alegava que ela era sua esposa e não sua escrava. Assim, ele a acusou de bigamia quando ela se casou com outro homem. Hadizatou foi presa por seis meses, mas foi encorajada a apelar do caso.

Depois que ela usou os tribunais para anular sua condenação, ela recebeu $20.000 em danos e mais tarde foi homenageada com o Prêmio Internacional de Mulheres de Coragem de 2009.

Prêmios
Ela está na lista das 100 pessoas mais influentes do mundo da revista Time de 2009, e foi homenageada como uma das 100 mulheres da BBC em dezembro de 2022.

Referências

Nascidos em 1984
Pessoas vivas
Ativistas do Níger
Pessoas na lista BBC 100 Mulheres de 2022

Hadizatou Mani


Merník este o comună slovacă, aflată în districtul Vranov nad Topľou din regiunea Prešov. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 610 locuitori.

Istoric
Localitatea Merník este atestată documentar din 1363.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Merník


Rokosz a fost o răscoală oficială împotriva regelui, la care șleahta avea dreptul în numele protejării drepturilor și libertăților lor, fiind o formă de confederație pe timpul Uniunii statalo polono-lituaniane (secolele XVI-XVIII). Inițial, aceasta a fost o convenție a șleahtei poloneze împotriva seimului.

Cuvântul provine din ungurescul "Rákos /rákos-mezei parlament", care înseamnă "mulțime".

La origine, acesta era numele dat mulțimii de nobili, de exemplu, la alegerile regale, iar denumirea provenea de la câmpia Rákos de lângă Buda, unde nobilii unguri se întruneau într-o manieră asemănătoare pentru a-și confirma privilegiile. Fiindcă mai mulți regi s-au opus acestei practici (cu excepția perioadei alegerilor regale), ea a ajuns să fie asociată cu mișcările de rezistență împotriva regelui.

În timpul domniei lui Sigismund al III-lea, pentru regaliști rokosz însemna trădare, pentru oponenților lor era chintesența Libertății de Aur.

Printre cele mai celebre rokosz-uri istorice se enumeră: Kokosza wojna, Rokosz Zebrzydowski, Rokosz Lubomirski și Rokosz łowicki.

Vezi și
 Libertatea de Aur
 Confederație
 Articolele Henriciane
 Rokosz Zebrzydowski
 Rokosz Lubomirski
 Rokosz łowicki

Bibliografie
 Norman Davies, Istoria Poloniei : Terenul de joacă al lui Dumnezeu. Vol. 1. De la origini până în 1795 (Traducere de Carmen Bartl), Editura Polirom, București, 2014, 488 p.
 Aleksander Rembowski, Konfederacya i rokosz, Warszawa, 1896

Legături externe
  Рокош

Istoria_Poloniei

Rokosz


බෝවන රෝග හේතුවෙන් ඇති වූ වසංගත ලැයිස්තුව පහත දැක්වේ.

ප්‍රධාන වසංගත
තද පැහැති අකුරෙන් දක්වා ඇත්තේ තවමත් අවසන්ව නැති සිදුවීම් වේ.

ආශ්‍රිත ලිපි

සටහන්

මූලාශ්‍ර

Disease outbreaks
Globalization-related lists
Lists by death toll
Lists of disasters

වසංගත ලැයිස්තුව


Susy Fuentes Bazán (n. 1977, La Paz) es una botánica, y bióloga boliviana.

Como miembro del Herbario Nacional de Bolivia, participa en varios proyectos de estudios focalizados en la flora tropical boliviana. Recibió entrenamiento científico en el «Nees-Institut für Biodiversität der Pflanzen (Instituto para la Biodiversidad de las Plantas Nees)» de la Universidad de Bonn.

En 2012, continúa sus actividades académicas doctorantes en el Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin-Dahlem, de la Universidad Libre de Berlín, calle Königin-Luise 6-8, D-14195 Berlín.

Honores
Miembro de
 Asociación para la Biología de la Conservación - Bolivia (Capítulo de "Society for conservation Biology")

Referencias

Enlaces externos

Botánicos de Bolivia
Científicas de Bolivia
Escritores en inglés del siglo XX
Escritores en inglés del siglo XXI
Paceños
Escritores en español del siglo XX
Escritores en español del siglo XXI

Susy Fuentes Bazán


Academia Regală (engleză Regal Academy) este o serie animată italiană creată de Iginio Straffi și produsă de studio Rainbow Srl. A avut premiera pe Rai YoYo pe 21 mai 2016. În Statele Unite a început să difuzeze pe Nickelodeon pe 13 august 2016. În Canada, a început să difuzeze pe YTV pe 3 decembrie 2016. A fost produs de studiourile 3Beep și DuArt din New York.

Descrierea

Seria urmărește Rose, o fată adolescentă de pe Pământ, care descoperă o cheie care duce la FairyTale Land, unde poveștile vin la viață. Se termină la o școală de prestigiu numită Academia Regală. Rose află că este nepoata directorului de Cinderella. Rose decide să se înscrie la Academia Regal și să învețe cum să folosească magie în timp ce aventuriază cu prietenii ei.

Personaje

Studenți
 Rose Cinderella este o fată obișnuită de pe Pământ, care deblochează trecutul ei de basm ca nepoata Cenusareasa . Înscrierea la Academia Regală, la cererea bunicei ei, se împrietenește cu Astoria, Joy, Hawk și Travis, după ce sunt încadrați în același grup pentru o clasă. Deși inițial nu-i plăcea din cauza ignorării calităților, a lipsei și a manierismului, populația școlară se încălzește treptat până la ea din cauza optimismului și a bunătății ei constante. Ca și bunica ei, ea este un iubitor de basme și pantofi, mai târziu venind să dețină o baghetă care folosește Pumpkin Magic pentru a evoca obiecte. Rose, de asemenea, mai târziu vine să dețină o pereche de papuci de cinderella de semnătură din sticlă. Interesul ei romantic este Hawk Snow White.
Travis Beast stră nepotul Bestiei . La fel ca Rose, locuiește pe Pământ. El este specializat în artă și, în mod normal, are o atitudine foarte calmă și relaxată. Când se înfurie, el devine o fiară reală și posedă o putere imensă și incontrolabilă.
Astoria Rapunzel este nepoata lui Rapunzel și trăiește până la povestea ei, are păr lung, purpuriu, violet, în amintirea iederii. Ea este o perfecționistă și un vierme, care aspiră să obțină mereu note perfecte și este cunoscută ca fiind cea mai harnică prințesă la Academia Regală.
Hawk SnowWhite este nepotul lui Snow White și la fel cum bunica lui a fost "cel mai faimos dintre ei", el este de asemenea fermecător și astfel extrem de popular printre fete. Ca și bunica sa, are și o iubire incontrolabilă pentru mere. Eroismul său exagerat poate uneori să-l aducă pe el și pe prietenii săi în situații incomode. Hawk mai târziu vine să dețină o baghetă care folosește Snow Magic, care poate îngheța lucrurile și oamenii și poate crea zăpadă și gheață. Interesul său romantic îl reprezintă Rose Cenușăreasa.
Joy LeFrog este nepoata lui The Frog Prince , deși el este cunoscut ca profesorul LeFrog în Academia Regală. Ea are capacitatea de a comuta între broasca și formele umane la voință, deși ambele împărtășesc dragostea similară a insectelor pentru mâncare. Ca Rose, ea este veselă și foarte susținută de prietenii ei.
Vicky Broomstick este un student care poartă planuri malefice și dorește să fie cel mai bun răufăcător de basm. Cu toate acestea, planurile ei sunt întotdeauna înfrânte de Rose și prietenii ei, astfel că scopul ei este ca Rose să fie expulzată de la Academia Regală. Numele de familie al Vickyi și puterea ei de a arunca vrăji rău sugerează că ea are legătură cu o vrăjitoare.
Cyrus Broomstick este vărul și prietenul lui Vicky. Este leneș și îi place să pui mult, chiar și în timpul orelor de curs. Din cauza leneții sale, el este de obicei forțat să ajute cu schemele lui Vicky.
Ruby Stepsister  este o studentă care este prietenă cu Vicky și o ajută, de regulă, cu planurile ei rele (prin cea mai mare parte realizând cea mai mare parte a muncă). Ea are o pasiune pe Hawk, care este un alt motiv pentru care îi ajută pe Vicky. Puterea lui Ruby îi permite să facă lucruri de ordine. Numele ei de familie sugerează că este legată de unul dintre steagurile Cenusarelei.
Gerald Ugly Duckling este nepotul rață Ugly. El este foarte nemulțumit de aspectul său și speră că va deveni ca bunicul său într-o zi. Gerald este blând, timid și politicos. Din păcate, el are o problemă oribilă de sine însuși. Se vede ca fiind urat si vrea sa arate mai bine. Sperăm că va descoperi adevărata sa frumusețe în interior.
Finn Whale este nepotul balenei originale din Sinbad. Întotdeauna lent și stângaci, nu face nimic pentru a-și ascunde natura.

Episoade

Referințe și note

Legături externe

Seriale de televiziune din 2017
Seriale de animație
Seriale de televiziune italiene
Seriale Rai

Regal Academy


The Vale of Pewsey or Pewsey Vale is an area of Wiltshire, England to the east of Devizes and south of Marlborough, centred on the village of Pewsey.

Geography
The vale is an extent of lower lying ground separating the chalk downs of Salisbury Plain to the south from the Marlborough Downs to the north. It is around  long and around  wide. At the western end is the town of Devizes. Larger settlements in the vale include Pewsey and Burbage with many smaller villages, the larger ones including Bishops Cannings, Etchilhampton, Urchfont, Chirton, Alton Priors, Woodborough, Milton Lilbourne, Easton Royal and Wootton Rivers.

Although not itself part of the downs, the vale is included as part of the North Wessex Downs AONB (Area of Outstanding Natural Beauty).

The vale is a major east–west feature opening to the west towards the Bristol Channel, but is drained by the headwaters of the Salisbury Avon, rather than the westward-flowing Bristol Avon. The river cuts through the chalk scarp to the south at Upavon and crosses Salisbury Plain towards the south coast. The higher part of the eastern vale south of Burbage is drained by the River Bourne, which cuts the scarp at Collingbourne Kingston, joining the Avon at Salisbury. Since the area is not believed to have been glaciated, this probably indicates that the course of the rivers pre-dates the modern topography.

The highest point is Milk Hill (near Alton Barnes) at 295 m / 968 ft above sea level, with the adjacent Tan Hill summiting at 294 m / 965 ft.

The vale is not used by any major roads, but is followed by a railway and canal as a route between the London Basin and the west. To the north of Burbage the head of the Avon valley, draining west into the vale, meets the head of the River Dun, draining east to the Kennet and the Thames. The valley floor at around  above sea level provides a route through the downs which locally reach 200 to 300 metres. The Kennet and Avon Canal and the main line railway from London to the south-west make use of this route, the canal using the Bruce Tunnel. Formerly another rail route between Andover and Marlborough also followed this gap. Another line formerly branched off towards Bath via Devizes at the western end of the vale.

Geology
The vale lies along the eroded core of an anticline, a westward extension of the Mendip Axis, with a relatively thin covering of Mesozoic sediments folded upwards over an up-faulted horst of Palaeozoic rocks. The floor of the vale is composed of  Albian (Lower Cretaceous) beds of the Upper Greensand, exposed by removal of the overlying chalk. It is surrounded to the north and south by chalk scarps which close to the east near Burbage. There is also a small inlier of Greensand to the east at Shalbourne; this area drains northwards to the Kennet.

Archaeology
Neolithic sites in the vale include Knap Hill, a causewayed enclosure near Alton Priors, first investigated by Benjamin and Maud Cunnington in 1908–9.

In 2000, near the village of Wilcot, a schoolboy found a hoard of Roman coins which became known as the Stanchester Hoard. The find is now at the Wiltshire Museum in Devizes. Since that time there have been several other Roman hoards discovered in the area.

In 2005, significant Neolithic finds and two henge sites – the Marden and Wilsford Henges – were discovered in the vale.

Extent
According to the Pewsey Vale Local Plan prepared by Kennet District Council in 1992, the vale includes land in the following parishes: Alton, Buttermere, Burbage, Charlton, Chute, Chute Forest, Collingbourne Ducis, Collingbourne Kingston, Easton, Enford, Everleigh, Fittleton, Froxfield, Grafton, Great Bedwyn, Ham, Huish, Little Bedwyn, Manningford, Milton Lilbourne, Netheravon, North Newnton, Pewsey, Rushall, Shalbourne, Tidcombe and Fosbury, Upavon, Wilcot, Wilsford, Woodborough, and Wootton Rivers.

Notable residents, past and present
Michael Ancram MP, 13th Marquess of Lothian
Sir Henry Howarth Bashford, physician and writer
David Brudenell-Bruce, Earl of Cardigan, 31st hereditary warden of Savernake Forest
Lord Devlin, judge
Pete Doherty, musician
Major-General Christopher Leslie Elliot
Elinor Goodman, former Channel 4 Political Editor
Brigadier Robert Hall, first Chairman of Wiltshire Council
Nick Harper, musician
Sir Henry Keswick, chairman of Jardine Matheson Holdings
Peter Lewis, HTV West newsreader
Peter Mandelson, Labour politician
David Newbigging, High Sheriff of Wiltshire, 2003
Claire Perry, former MP for Devizes
Shelley Rudman, winner of the silver medal in the skeleton bob, Britain's only medal at the 2006 Winter Olympics in Turin
Peter Sarstedt, musician
Andy Scott, musician of the band The Sweet
Jane Seymour, Queen consort of England
Nigel Stock, actor
Zoë Wanamaker, actress

Culture and sport
Pewsey is the centre of activity for many of the smaller villages in and around the Vale of Pewsey and, as such, offers a wide range of activities for its small size.

Places of interest
Avebury (stone circle), West Kennet Long Barrow, Savernake Forest, Crofton Pumping Station, Silbury Hill, Wilton Windmill, Alton Barnes (crop circles), Marlborough, Kennet and Avon Canal, Bruce Tunnel.

References

Valleys of Wiltshire

Vale of Pewsey


Pneumatomachi (grčki: Πνευματομάχοι), također poznati kao makedonijanci (prema začetniku, konstantinopolskom biskupu Makedoniju I. (342. – 360.)) ili polu-Arijanci u Konstantinopolu i Aleksandriji, bili su protivnici Nicejskog vjerovanja. Razvili su se u sektu koja je imala svoj procvat u zemljama susjednog Helesponta tijekom druge polovice četvrtog i početkom petog stoljeća. Nijekali su božanstvo Duha Svetoga, pa odakle dolazi grčki naziv Pneumatomachi ili 'Combators protiv Duha' (od πνεῦμα pneuma, duh + σάχη machē, bitka).

Vjerovanje

Crkveni izvori pripisuju biskupa Makedonija I. kao osnivača, iako su spisi samog Makedonija I. kao i oni Pneumatomaha izgubljeni, a ono što se tvrdi u vezi s njihovom doktrinom proizlazi iz polemičkih rasprava i opovrgnjivanja od strane crkvenih vođa, koji ih smatraju heretičkom sektom.

Makedonije je u potpunosti razvio svoje teološke poglede pred kraj svoga života, uključujući i kratki period odlaska u mirovinu prije njegove smrti, vjerojatno prije nego što se sekta ikako pojavila. Biskup Eleuzije Cizikuski i biskup Maratonije Nikomedijski su prihvatili pneumatomakijsku doktrinu, a potonji je bio glavni protagonist, i postigao je uspon vjerovanja u Carigradu, Trakiji, Bitiniji i Helespontu. Pod rimskim carem Julijanom, 361. do 363. AD, koji je osobno odbacivao kršćanstvo u korist novoplatonističkog poganstva i koji je tražio da se u Rimsko Carstvo vrati svom izvornom vjerskom eklekticizam, Pneumatomahi su vremenom stekli dovoljno snage da proglasi svoju neovisnost od oboje, Arijanaca kao i ortodoksnih.

Iako su u nekim pogledima podsjećala na arianizam, pneumatomahska uvjerenja su u suštini bila drugačija. Crkveni komentatori tvrde da su oboje zanijekali Božanstvo Duha Svetoga i da su promatrali supstanciju Isusa Krista kao "sličnu supstancu" (homoiousios), ali ne "jednaku supstancu" (homoousios) kao kod Boga Oca. Makedonijanci su podržavali Homousijansko vjerovanje prema koncilima iz Antiohije (264. – 269.) i onome iz Seleukije (27. rujna 359. AD) dok su osudili i odbacili homoijansko uvjerenje Ariminijumskog koncila (Koncil iz Riminija 359. AD) kao i ono Konstantinopolskog koncila, te su pozvali na sazivanje novih sinoda u uvjerenju da bi stekli podršku njihovim vjerovanjima i osudili svoje protivnike.
Papa Damaz I. ih je osudio 374. godine. Na svom vrhuncu, oko 380., sekta je zastupala još konzervativniji stav koji je, pored odbijanja božanstva Duha Svetoga, prihvatio konsubstancijalnost Sina Isusa Krista. Njihovo učenje je osuđeno i odbačeno na Drugom ekumenskom saboru u Konstantinopolu 381. i uskoro su nestali.

Izvori

Vanjske poveznice
Pneumatomahi
Pneumatomachi
Antiohijski koncil
Selucijski koncil
Prvi koncil u Konstantinopolu (360. AD)

Kršćanstvo

Pneumatomahi


2016 ජූලි 15–16 අතරතුර කාලය තුල, තුර්කියේ ජනාධිපති රෙචෙප් ටායිප් ඇරගෝන් සහ ඔහුගේ රජයට එරෙහිව  රාජ්‍ය විරෝධි කුමන්ත්‍රණයක්  අසාර්ථක ලෙසින්  තැත් කොට තිබුණේ තුර්කි සන්නද්ධ හමුදාවන්ගේ කොටසක් විසිනි. කුමන්ත්‍රණය සඳහා වගකිය යුතු කණ්ඩායම විසින් රූපවාහිනී නිවේදනයක් මගින් තමන් හඳුන්වා ගෙන තිබුණේ තුර්කි සාම මණ්ඩලය ලෙසිනි. අවම වශයෙන් පුද්ගලයන් 290 මිය ගිය අතර දහසකට වඩා තුවාල ලදහ. ඇන්කරා නගරයෙහි, තුර්කි පාර්ලිමේන්තුව සහ ජනාධිපති මන්දිරය වෙත බෝම්බ හෙලා තිබුණි. ඇන්කරා සහ ඉස්තාන්බුල් නගරයන්හී ප්‍රධාන ගුවන් කොටුපොළ අසල වෙඩි හඬ ඇසී තිබුණි.

මෙම සිද්ධියට දේශීය හා විදේශීය දෙයාකාරයෙන්ම ලැබුණු ප්‍රතිචාර බොහෝ ලෙසින් කුමන්ත්‍රණයට විරුද්ධ වශයෙන් වූහ. නිදසුනක් වශයෙන්, තුර්කියේ ප්‍රධාන විරුද්ධ පක්ෂ විසින් මෙම කුමන්ත්‍රණ ප්‍රයත්නය හෙළා දැක තිබුණු අතර, ජාත්‍යන්තර නායකයන් කිහිප දෙනෙක්— එක්සත් ජනපදය, නේටෝ සහ, යුරෝපියානු සංගමය වැන්නන්ගේ —ඉල්ලා සිට තිබුණේ තුර්කියේ ප්‍රජාතන්ත්‍රවාදී ආයතනවලට සහ ඒවාට තේරී පත්ව සිටින නිලධාරින්ට ගරු පක්ෂපාති වන ලෙසිනි.  කෙසේ වෙතත්, කුමන්ත්‍රණය හෙළා දකිමින් නිවේදනයක් නිකුත් කිරීමට එක්සත් ජාතීන්ගේ ආරක්ෂක මණ්ඩලය විසින් සිදු කල යෝජනාවක්, එවිට මණ්ඩලයෙහි ස්ථිර-නොවන සාමාජිකයෙකු වූ  ඊජිප්තුව විසින් නොපිළිගැනිණි.

කුමන්ත්‍රණ ප්‍රයත්නය අසාර්ථකවූ බවට තනතුරුධාරි රජය විසින් සිඝ්‍රයෙන් ප්‍රකාශ නිකුත් කරන ලද අතර එය හා හවුල් වූ අය වෙත අභිචෝදනා එල්ල කිරීම ඇරඹීය. පළමු නිල ප්‍රතිචාරය දැක්වූයේ තුර්කි අග්‍රාමාත්‍යවර  බිනාලි යිල්ඩිරිම් විසින් වන අතර, සිද්ධියට දිනකට පසු මාධ්‍යය ඇමතූ ඔහු පැවසුවේ තත්ත්වය "සම්පූර්ණයෙන් පාලනය කර ඇති බවය." ඉනික්බිතව ඇතිවූ සමූල අත්අඩංගුවට ගැනීම් විසින් අවම වශයෙන් ජනතාව 6,000 රඳවා තබා ගැනීමත්, සොල්දාදුවන් 2,839 ක්  සහ විනිසුරුවන් 2,745 සේවයෙන් පහ කිරීමත් සිදු කරන ලදි.

පසුබිම

තුර්කිය තුල 1946 වසරෙහිදී බහුපක්ෂ ප්‍රජාතන්ත්‍රවාදය පිහිටුවීමෙහි සිට, තුර්කි සන්නද්ධ හමුදා (TSK) විසින් කුමන්ත්‍රණ තුනක්— 1960, 1971 සහ, 1980 වසර වලදී— දියත් කර ඇති අතර,  1997 වසරෙහිදී හමුදාමය තීරණයක් වෙතින් එක් වරක් මැදිහත් වී ඇත.   මුස්ටෆා කෙමාල් අටාටුර්ක් යටතේ පිහිටුවන ලද අනාගමික තුර්කි රාජ්‍යයේ ආරක්ෂකයා තමන් බවට හමුදාව සිතන බවට ඓතිහාසික වශයෙන් සාක්ෂි පවතියි.

2016 කුමන්ත්‍රණ ප්‍රයත්නයට පූර්ව වසර කිහිපය තුලදී, ඇර්ගිනිකොන් නඩුවිභාග ක්‍රියාත්මක වූ අතර, හමුදාව මත ආධිපත්‍යය පැතිරවීමට රෙචෙප් ටායිප් ඇරගෝන් යටතේ වූ තුර්කියේ සිවිල් නායකයන් විසින් ගත් උත්සාහයක් ලෙසින් එය දකින ලදි. 2013 දි සිදුවූ මෙම නඩුවිභාග තුලදී—"උද්වේගකාරී" ලෙසින්  සහ "මෑත තුර්කි ඉතිහාසයෙහි විශාලතමයන්ගෙන් එකක් ලෙසින්" දැක්වුණු — " ඇර්ගිනිකොන්" නම් ලත් රහස් ජාලයක කොටසක් ලෙසින් එකල අග්‍රාමාත්‍යවරයාව සිටි ඇරගෝන්ට එරෙහිව    2003 සහ  2004 දී කුමන්ත්‍රණ මෙහෙයවූ බවට ජ්‍යෙෂ්ඨ හමුදා නිලධාරින්, මාධ්‍යවේදීන්, නීතිවේදීන් සහ ශාස්ත්‍රඥයින් ඇතුළු පුද්ගලයන් 275 වෙත චෝදනා එල්ලකෙරිණි. ( ස්ලේජ්හැමර් නම්වූ වෙනත් ප්‍රෝක්ත සැලසුමක් හා සම්බන්ධ යැයි සමහරක් හමුදා නිලධාරින් වෙත චෝදනා එල්ල කොට තිබුණි.) මේ අතරම, ඇරගෝන්  විසින් පහළ-ශ්‍රේණි වල සිටි නිලධාරින් ආඥාපති දාමයෙහි ඉහළට උසස් කර දැමීමෙන්, හමුදා මාණ්ඩලික ප්‍රධානින් තමන්ට පක්ෂපාති බව සහතික කර ගන්නා ලද අතරම, යුද්ධ හමුදාව අධෛර්යයමත් කරන ලදි.

ගුලේන්වාදී පාර්ශව සහ  ඇරගෝන්ගේ   යුක්තිය සහ සංවර්ධනය පක්ෂය (ඒකේපී) අතර සම්බන්ධතා බිඳ වැටීම හා සමගම, ඇරගෝන් තීරණය කලේ යුද්ධ හමුදාව පුනුරුත්ථාපනය කිරීම වාසිදායක වන බවයි. තුර්කියේ ඉහළම අභියාචනා අධිකරණය විසින් 2016 අප්‍රේල් මස වන විට "ඇර්ගිනිකොන්" දෝෂණ නිෂ්ප්‍රභා කල අතර ඔවුන් තීන්දු කලේ ජාලයක පැවතීම ඔප්පු නොවුනු බවයි. ජූලි 13 දිනදී, එනම් කුමන්ත්‍රණය දියත් කෙරුමට දින දෙකකට වඩා අඩු කාලයකට පෙර, තුර්කි සොල්දාදුවන් දේශීය ආරක්ෂිත මෙහෙයුම් වල යෙදීමේදී ඔවුන් වෙත චෝදනා ඉදිරිපත්වීම වෙතින් නිර්මුක්තිය ලැබීමේ  පණතකට ඇරගෝන් තම අත්සන තැබූ අතර, එය අනුව ආඥාපතීන්ට එරෙහි නඩු විභාග සඳහා අග්‍රාමාත්‍යවරයා විසින්  අනුමැතිය ලබා දිය යුතු අතර පහළ-ශ්‍රේණියන්හී සොල්දාදුවන්ට එරෙහි නඩු විභාග සඳහා සමාව ලබා දීම දිස්ත්‍රික් ආණ්ඩුකාරවරුන් විසින් කල හැකි විය. මෙම නිර්මුක්ති පණත සැලකුණේ, රජය හා සන්නද්ධ හමුදා අතර  සංහිඳියාව ගෙන දීමක කොටසක් ලෙස වන අතර, පොලීසිය සහ උපහමුදා බලකායන් විසින් කුර්දිෂ්-වාසිත ප්‍රදේශ තුල සිදු කල හමුදා මෙහෙයුම් පිළිබඳ වගකීම සන්නද්ධ හමුදා විසින් භාර ගනු ලබමින් සිටියහ.

කුමන්ත්‍රණය ඇරඹුනු මොහොතෙහි, ඇරගෝන් සිටියේ වයඹ දෙස තුර්කියේ නිවාඩුවක් ගත කරමිනි.

සිද්ධි මාලාව

බලය අල්ලා ගැනීමේ ප්‍රයත්නය

2016 ජූලි 15 දිනදී, 11:00 පව EEST (UTC+3) වෙතට මොහොතකට පෙර වාර්තා වූ පරිදී, ඇන්කරා නගරය උඩින් හමුදා ජෙට් යානා පියාසර කරනු නිරික්ෂණය කරනු ලැබූ අතර, ඉස්තාන්බුල් නගරයෙහි ඇනටෝලියාව දිශාවෙන් යුරෝපය වෙත තිබුණු  ෆාටි සුල්තාන් මෙහ්මට් සහ බොස්ෆරස් පාලම් දෙකම වසා දැමුණි.

තුර්කි අග්‍රාමාත්‍යවර බිනාලි යිල්ඩිරිම් පැවසුවේ හමුදා ක්‍රියාව සිදුකර ඇත්තේ "ආඥාපති දාමයෙන් පිටස්තරව බවත්" එය  "හමුදාවෙහි කොටසක්" විසින් බලය අල්ලා ගැනීමෙහි "නීතිවිරෝධි ප්‍රයත්නයක්" බවත්ය.

ආශ්‍රිත

2016 තුර්කි රාජ්‍ය විරෝධි කුමන්ත්‍රණ ප්‍රයත්නය


São Miguel, Portekiz'de Lizbon belediyesine bağlı olan, 0,06 km2 yüzölçümüne sahip, 1.777 nüfuslu (2001) bir bucaktır (Portekizce: freguesia).

Lizbon'ın bucakları

São Miguel (Lizbon)


Curbati, ou l'une de ses graphies, peut désigner :

Toponymes

Curbatí : capitale de la paroisse civile de José Félix Ribas de la municipalité de Pedraza dans l'État de Barinas ;
 Río Curbatí : un cours d'eau de l'État de Barinas, affluent du río Pagüey et sous affluent du río Apure et de l'Orénoque.

Homonymie de toponyme

Curbati


Leyla Saz (d. 1850, İstanbul - ö. 6 Aralık 1936, İstanbul), Türk besteci, yazar, şair.

Osmanlı İmparatorluğu'nun son dönemi ve Türkiye Cumhuriyeti'nin ilk yıllarına tanıklık etmiş, bu dönemde yaşanan kültürel geçiş sürecini eserlerine yansıtmış bir sanatçıdır. Osmanlı harem hayatını ve İmparatorluğun son döneminde kadınların yaşamını anlatan anıları değişik dillere çevrilip ilgi görmüştür. Tanınmış mimar Vedat Tek'in ve İstanbul'un işgal yıllarında şehremini (belediye başkanı) olarak görev yapmış Yusuf Razi Bel'in annesidir. "Yaslı gittim şen geldim" dizesiyle başlayan ünlü marşın ve "Seni sevda çiçeğim, tac-ı serim" (hicaz) gibi şarkıların bestecisidir.

Yaşamı

1850 yılında İstanbul'da dünyaya geldi.  Annesi Nefise Hanım; babası,  Osmanlı saray hekimlerinden Hekim İsmail Paşa'dır.  Babasının sarayın harem bölümünün özel doktoru olarak görev yapması sonucu Leyla Hanım, ablası ile birlikte sarayda yaşadı; çocukluğunda yedi yılı sarayda geçti. Bu sırada sultan hanımların nedimeliğini yaptı; harem hayatını yakından tanıdı ve iyi bir eğitim gördü. Sarayda kaldığı dönemde Nikoğos Ağa ve Medeni Aziz Efendi'den aldığı dersler ile Klasik Türk müziği alanında kendini geliştirdi, bestekârlık yeteneğini ilerletti; piyano dersi aldı.   Sultan Abdülmecit'in ölümü üzerine 11 yaşında eve döndü.

Sultan Abdülmecit'in öldüğü yıl babası Girit'e vali olarak atanmıştı; onunla birlikte Girit'e gitti. Hanya'da geçen ilk gençliği sırasında Fransızca ve Rumca öğrendi; batı kültürünü yakından tanıdı; sarayda başladığı piyano eğitimini geliştirdi.  Bir yandan da Giritli Kutbi Efendi'den Osmanlı şiirini öğrendi; ilk şiirini 14 yaşında yazdı.

Aydın'a vali olarak atanan babası ile bu kente giden Leyla Hanım; 19 yaşında iken Sırrı Efendi adlı gençle evlendi.  Eşi, daha sonra "Giritli Sırrı Paşa" olarak anılacak bir devlet adamı, şair ve hattattır.  26 yıl süren evliliklerinden Yusuf Razi, Vedat (1873), Nezihe, Feride isimli çocukları dünyaya geldi.  Eşinin görevleri nedeniyle Anadolu ve Balkanlar'da seyahat etti. Eşinin Bağdat valisi olduğu dönemde bir cariye ile ilişkisi olduğunu öğrenince o devirde bir kadın için boşanma çok zor olsa da padişahın izni ile eşinin yanına gitmedi ve böylece evliliğini bitirdi

1895'te İstanbul'a yerleşti; kendisini müziğe ve şiire adadı. Osmanlı'daki kadın hareketi içinde yer aldı. "Hanımlara Mahsus Gazete"'de yazılar yayımladı. Anılarını kaleme aldı. 70'li yaşlarında iken Bostancı semtinde bulunan köşkünün yanması ile notaları, şiirleri ve hatıra defterlerinin kül olunca eserlerini yeniden toparlama azmini gösterdi. Şiirlerini daha sonra "Solmuş Çiçekler" adlı kitapta bir araya getirdi (1928); anılarını yeniden yazdı.

1934'te Soyadı Kanunu'nun çıkmasından sonra "Saz" soyadını aldı.

Leyla Saz Hanım 6 Aralık 1936'da, İstanbul'da vefat etti. Edirnekapı Şehitliği'ne defnedildi.

Besteleri
İki yüze yakın bestesi vardır ancak Leyla Hanım'ın Bostancı'daki köşkü İstanbul'un işgali yıllarında yandığında bütün eşyaları, şiirlerinin çoğu ve hatıra defterleriyle birlikte bu beste notalarının çoğu da yandı. Günümüze 52 eseri gelebildi.  Bu eserleri arasında  Hicaz  makamındaki 'Seni sevda çiçeğim, tac-ı serim'  şarkısı vardır.  Klasik eserlerin yanı sıra Cumhuriyetin ilk yıllarında çok sevilmiş olan "Yaslı Gittim Şen Geldim"  marşının da bestecisidir.

Şiirleri
Şiir yazmaya 14 yaşında başlamış olan Leyla Hanım, Fıtnat Hanım ile birlikte dönemin mecmualarında açık imzası görülen ilk kadın şairlerdendir. Divan geleneğini takip ederek yazdığı şiirlerinin toplanabilen kısmı ilk kez 1928'de 'Solmuş Çiçekler' ismiyle yayımlanmıştır. Esere ünlü şair Abdülhak Hamit Tarhan bir önsöz yazmıştır. Klasik Osmanlı şiirlerinin yanı sıra sadeleştirilmiş bir Türkçe ile yazılmış şiirler de kaleme almıştır.

Anıları
Leyla Hanım ayrıca Harem ve Saray Adatı Kadimesi ismini verdiği, saray çevresini ve âdetlerini anlatan anılarıyla da ünlenmiştir. Bu anılar önce 1920-1922 yılları arasında Harem-i Hümayun ve Sultan Sarayları başlığı altında Vakit gazetesinde, daha sonra da, 1974 yılında Haremin İçyüzü ismiyle kitap olarak yayımlanmıştır. Bostancı yangınından sonra hafızadan yeniden yazmak zorunda kaldığı bu anılar Türkiye'de ilk yayınlanışlarından kısa bir süre sonra 1925'te, oğlu Yusuf Razi Bel  tarafından Fransızca'ya çevrilmiş, Claude Farrere'in önsözüyle Fransa'da, daha sonra da İngilizce olarak İngiltere'de yayınlanmıştır. Anılar iki bölümden oluşur. İlk bölümde Osmanlı sarayındaki harem hayatı; ikinci bölümde ise Saz'ın Osmanlı İmparatorluğunda 19. yüzyılda kadın yaşamına ilişkin gözlemleri anlatılır.

Bibliyografya

Kaynakça

Notlar

Divan edebiyatı şairleri
Klasik Türk müziği bestecileri
1850 doğumlular
1936 yılında ölenler
İstanbul doğumlu müzisyenler
Edirnekapı Şehitliği'ne defnedilenler
20. yüzyıl Türk şairleri

Leyla Saz


Institutul Volcani (în ebraică:מכון וולקני "Mahon Volkàni") sau Organizația de cercetare agricolă-Centrul Volcani (în ebraică:המנהל למחקר חקלאי-מרכז וולקני), în trecut cunoscut ca Stația de cercetare agricolă a Agenției Evreiești pentru Palestina este cea mai mare instituție de cercetare agricolă din Israel. Denumirea lui oficială este Așezământul agricol de cercetare (în ebraică:הקרייה החקלאית למחקר Hakiriyá hahaklaít lemehkar)
El este numit după Itzhak Elazari-Volcani (Wilkanski), fondatorul stației experimentale agricole care a reprezentat nucleul său. Institutul ajută pe agricultorii din Israel în rezolvarea diverselor probleme din domeniul agriculturii și inițiază, execută și supraveghează cercetări din domeniul agricol și al industriei alimentare.
Numeroase inovații ale institutului au fost aplicate pe ogoare, în plantații și pieți în Israel si peste hotare. Domeniile în care s-au distins cercetătorii institutului sunt culturile protejate (din sere), irigațiile, agricultura în zonele aride , tratarea recoltei după seceriș, mecanizarea agricolă, obținerea de noi soiuri de fructe, legume și plante decorative.
Cercetătorii institutului sunt cadre didactice în instituții de învățământ superior în Israel și în cadrul unor cursuri pentru studenți din Israel și străinătate, și servesc de conducatori de lucrări ale unor candidați la titluri academice. La Institutul Volcani lucrează circa 200 oameni de știință cu titlul de doctor în științe, circa 300 ingineri și tehnicieni și peste 220 studenți candidați la titluri universitare. Încă 73 persoane lucrează la filialele și fermele institutului din nordul Israelului, iar 57 în cele din sudul țării.

Institutul, secțiile și fermele sale se întind pe o arie de 320 hectare lângă localitatea Beit Dagan, în zona dependentă administrativ de orașul Rishon Letzion. În cadrul lui funcționează și Spitalul veterinar universitar, care ține de Facultatea de agronomie a Universității Ebraice din Ierusalim, de asemenea Serviciul meteorologic al Israelului și Institutul de Inginerie agricolă.
În anul 2015 personalul Institutului Volcani a numărat 700 persoane

Logo-ul Institutului
Logo-ul institutului a fost realizat în anul 1926 de către pictorul și cercetătorul Aharon Halevi (1887-1957) și reprezintă cele șapte tipuri de plante și produse agricole cu care a fost binecuvântată Țara Canaanului sau Țara lui Israel - așa cum sunt enumerate în versetul 8,8-9 :
.

Istorie
Conducerea mișcării sioniste a decis că este necesar să se înființeze un sistem de cercetare agricolă în Palestina și drept consecință, în anul 1921 Itzhak Elazari-Volcani (Wilkanski) a întemeiat la Ben Shemen o stație experimentală agricolă. În 1932 stația s-a mutat la Rehovot, fiind inaugurată oficial în anul 1935 în prezența Înaltului Comisar al Palestinei, Sir Arthur Wauchope, a lui Haim Weizmann și Arthur Ruppin. La întemeierea ei, Elazari-Volcani a formulat un plan după care ea trebuia să se ocupe cu cercetarea, îndrumarea și învățământul.
La început instituția s-a ocupat numai cu cercetarea și cu îndrumarea, însă, în 1942 a fost creat in cadrul ei Institutul de studii agricole, destinat si învățământului. După întemeierea Statului Israel, în anul 1951 statul și Agenția Evreiască au convenit asupra împărțirii proprietății asupra stației din Rehovot, între Facultatea de agronomie a Universității Ebraice din Ierusalim și o nouă instituție guvernamentală destinată cercetării în agricultură. Lucrătorii stației au devenit astfel salariați ai serviciului public. La fața locului a început să funcționeze și Consiliul pentru comercializarea agrumelor.

Începând din anul 1955 institutului i s-au alocat terenuri în zona Rishon Letzion-Beit Dagan (pe Dereh Hamakabim -Aleea Macabeilor) și pe parcursul a mai mulți ani diverse sectii ale institutului au fost transferate acolo. Una din secții a rămas până în zilele noastre la Rehovot.
Elyakim Vega a efectuat în cadrul institutului lucrări care au pus bazele dezvoltării ramurii florăritului în economia israeliană.

În anul 1966 premierul Levi Eshkol l-a numit pe Efraim Katchalski ca președinte al comisiei răspunzătoare de organizarea sistemelor guvernamentale de cercetare și dezvoltare. Comisia a acordat un loc aparte cercetării în domeniul agricol și a recomandat înființarea Direcției de cercetare agricolă de pe lângă Ministerul Agriculturii, definirea funcțiilor Institutului, a legăturii lui cu Ministerul agriculturii, numirea unui Reponsabil științific al Ministerului Agriculturii, reglemantarea condițiilor de salarizare și promovare a lucratorilor institutului și acțiuni pentru încurajarea unui nivel înalt de activitate academică. Concluziile comisiei, a căror aplicare a început în anii 1970 au orientat activitatea institutului până în prezent.

Din anul 2011 Institutul Volcani este condus de profesorul Yoram Kopelnik. Înaintea sa au îndeplinit acest post profesorii Itzhak Spiegel și Eli Potivski.
Cu timpul au fost înființate mai multe filiale și ferme care depind de Institutul Volcani:
Stația experimentală regională Neve-Yaar
Stația experimentală regională Gilat (Ghilat)
Stația experimentală centru Beit Dagan
Stația de piscicultură și agricultură Maim Bador
Ferma experimentală Lahish
Ferma HaBesor
Ferma de piscicultură din Neghev
Ferma Matityahu din Galileea superioară

În prezent Directia cercetării agricole cuprinde următoarele institute:
Institutul de științe botanice
Institutul de cercetare zoologică
Institutul de stiințele solului, apelor și ale mediului înconjurător
Institutul de tehnologia și depozitarea producției agricole
Institutul de inginerie agricolă
Institutul de protecție a vegetației

Între realizarile Institutului Volcani se pot menționa soiul de mere Anna, cu necesități reduse de frig, adaptat la zone calde (obținut de Abba Stein din Eyn Shemer), roșii îmbogățite în licopen, pepene galben de tip Galia, lămâi și clementine fără sâmburi, un soi de dovlecei cu gust de castane,soiurile de mango Maia, Sheli si Omer etc

Legături externe
Institutul Volcani  - situl pe internet al Institutului Volcani
Igal Mashiah Legenda macului castrat - reportaj în ziarul Haaretz 7 octombrie 2011
Hila Weissberg Cum a reușit o clementină să salveze ramura citricelor ? , reportaj din ziarul Haaretz, 3 iunie 2014
אור לגויים - איך הצליחה קלמנטינה אחת להציל את ענף ההדרים
Ofer Aderet - Dr.Cartof și Doamna Conservă - aceștia sunt bărbații - și femeile - care au stat pe linia frontului agriculturii în Țara Israelului - reportaj din 4 februarie 2016 în ziarul "Haaretz"
Anat Djordji și Ora Koren - De ce nimeni nu este dispus să investească în hummus -nici măcar 80,000 dolari?, în suplimentul The Marker al ziarului Haaretz, 3 iunie 2016

Note

Agricultură
Israel

Institutul Volcani


Die Japanische Badmintonmeisterschaft 2010 fand vom 7. bis zum 12. Dezember 2010 in Tokio statt. Es war die 64. Austragung der nationalen Titelkämpfe im Badminton in Japan.

Medaillengewinner

Weblinks
http://www.badminton.or.jp/2010/alljapan/index.htm

2010
Badminton 2010
Badmintonwettbewerb in der Präfektur Tokio

Japanische Badmintonmeisterschaft 2010


Scooby-Doo! în Unde e mumia mea? (În engleză Scooby-Doo! in Where's My Mummy?) este al nouălea din seria de filme animate direct-pe-video bazate pe desenul animat Scooby-Doo. În acest film gașca merge în Egipt, unde blestemul ultimului faraon Egiptean, Cleopatra, este posibil să fie sursa problemelor. A fost lansat în cinematografe în anumite orașe din Statele Unite în 13 mai 2005. În timpul lansării sale cinematografice de scurtă durată de către Kidtoon Films, a fost difuzat pentru prima oară în Statele Unite pe Cartoon Network în 24 noiembrie 2005. S-a lansat și pe VHS și DVD în Statele Unite și Canada în 13 decembrie 2005.

Filmul a fost produs de studioul de animație Warner Bros., chiar dacă la sfârșit apare un logo pentru Hanna-Barbera Cartoons, Inc. Acesta este ultimul film cu Scooby-Doo lansat pe VHS.

Premiera filmului în România a fost în 28 noiembrie 2009 pe canalul Boomerang (în cadrul lui Boomerang Cinema) după care a început să se difuzeze și pe Cartoon Network (în cadrul lui Cartoon Network Cinema) în 19 decembrie 2009.

Premis
Aventurile echipei misterelor continuă numai că de această dată Velma este în expeditie în Egipt la o piramidă numai că dispoziția Velmei este stricată când o mumie apare vrând s-o alunge de pe piramidă. Atunci prietenii sunt în drum spre piramidă ca să-i facă Velmei o surpriză. Toată gașca cade la țanc pentru că au găsit un nou mister care trebuie dezlegat. O descoperire uluitoare este făcută: un mormânt antic, care ascunde un blestem înfricoșător. După multe peripeții cu suișuri și coborâșuri în cele din urmă mumia este prinsă.

Legături externe

Filme de animație din anii 2000
Filme de animație
Cartoon Network
Boomerang
Filme americane
Scooby Doo
Filme de animație Warner Bros.
Filme Warner Bros.
Filme de televiziune din 2005
Filme din 2005
Filme de mister
Filme cu mumii

Scooby-Doo în Unde e Mumia mea?


Gabriel Simion ()

Note

Nașteri în 1998
Fundași
Fotbaliști ai FC Steaua București
Fotbaliști ai FC Steaua II București
Oameni în viață
Călărășeni
Fotbaliști români

Gabriel Simion