غولوبيتسكايا  هي مدينة في مقاطعة كراسنودار كراي في روسيا. وتعتبر من أصغر المدن الروسية مساحة.

مراجع

تأسيسات سنة 1879
كراسنودار كراي
مدن كراسنودار كراي

غولوبيتسكايا


Flughafen Jakarta steht für folgende Flughäfen:

 Flughafen Soekarno-Hatta, ab 1984 der größte Flughafen Indonesiens
 Flughafen Halim Perdanakusuma, der zweitgrößte Flughafen Jakartas
 Flughafen Jakarta-Kemayoran, bis 1985 der größte Inlandsflughafen Jakartas

Flughafen Jakarta


Jenny Rossander (født 27. januar 1990) med kunstnernavnet Lydmor er en dansk sanger, sangskriver og producer af elektronisk dancemusik, samt feminist med base i København. Hun er oprindeligt fra Aarup på Fyn, har gået på efterskole på Langeland og gymnasium i Struer og Aarhus.

Jenny Rossander begyndte at skrive sange som 14-årig, lave elektronisk musik som 18-årig, og begyndte at kalde sig Lydmor som 20-årig.

Kunstnernavnet Lydmor  stammer fra tiden i Aarhus, fortæller hun: "Vi var en masse mennesker. Blandt andre en kvinde med en madvogn. Hun blev kaldt madmor. Og så var der mig. Jeg havde en lydvogn, hvor jeg hyrede bands og indspillede folks demoer gratis. Det var der, jeg fik navnet Lydmor."

I 2019 har hun optrådt på festivalerne Northside, Tinderbox, Roskilde Festival og Ja Ja Ja Festival.

Diskografi

Albums
 A Pile of Empty Tapes (2012)
 Y (2015)
 Seven Dreams of Fire (2015) sammen med Bon Homme
 I Told You I'd Tell Them Our Story (2018)
 Capacity (2021)
 Nimue (2022)

SinglerDiscogs - https://www.discogs.com/artist/2570269-Lydmor
 Det skinnende
 If You Want Capacity
 I Love You
 Nevada
 Someone We Used To Love
 Shanghai Roar
 Dream Of Fire
 Heard You The First Time
 LSD Heart

Andet
 Musik til teaterstykket "Orestien" på Aarhus Teater (2019).
 Sangen "Vild" til filmen Vildheks.

= Gæsteoptræden
 Vokal på "...Like a Trance Like..." og "Stroke of Midnight" fra albummet Stor langsom stjerne (2017) med Sort Sol

Referencer

Eksterne henvisninger

Sangere fra Danmark
Har spillet på Roskilde Festival

Lydmor


Sylwia Chutnik (geboren 1979  in Warschau) ist eine polnische Schriftstellerin und Publizistin.

Leben
Sylwia Chutnik studierte in Warschau Kulturwissenschaften und Gender Studies. Nachdem sie 2002 ein Kind bekommen hatte, gehörte sie 2006 zu den Gründerinnen der Stiftung Fundacja MaMa, die sich aus feministischer Sicht für Rechte der Mütter in Polen einsetzt. Sie erhielt 2009 den "Ashoka Online-Nobel."

Chutniks Roman Weibskram wurde 2008 mit dem Paszport Polityki ausgezeichnet und er landete 2009 auf der Nominierungsliste des polnischen Literaturpreises Nike.

Werke (Auswahl)
 Kieszonkowy atlas kobiet. Roman, 2008 ("Taschenfrauenatlas")
 Weibskram. Übersetzung Antje Ritter-Jasińska. Berlin : Vliegen Verlag, 2011
 Dzidzia, 2009
 Warszawa kobiet = Warsaw of women, 2011
 Muranooo, ein Theaterstück. Warsaw, 2012
 Cwaniary, 2012

Weblinks

 Lothar Quinkenstein: Rezension Weibskram bei Poetenladen
 Agnieszka Grzybek: "Mama hat auch Rechte". Interview mit Sylwia Chutnik, feministische polnische Schriftstellerin (PDF; 72 kB), Übersetzung aus dem Polnischen bei Gunda-Werner-Institut
 Warschauer Gespenster – Das polnische Theaterstück »Muranooo« in Tel Aviv, Alexandra Belopolsky, Jüdische Allgemeine

Einzelnachweise

Autor
Person (Feminismus)
Roman, Epik
Literatur (Polnisch)
Literatur (21. Jahrhundert)
Pole
Geboren 1979
Frau

Sylwia Chutnik


عبد العزيز حمد عبد الله الصقر (1913 - 23 مايو 2005) سياسي واقتصادي كويتي.

السيرة الذاتية
ولد في مدينة الكويت بمنطقة القبلة، والده هو حمد عبد الله الصقر رئيس مجلس الشورى في عام 1921، وثاني أكبر إخوته من حيث العمر، حيث يأتي عبد الله ثم عبد العزيز ثم محمد وجاسم وعبد الوهاب. درس في البداية في المدرسة المباركية، ثم درس في المدرسة الأحمدية، وبعدها سافر إلى كراتشي مع خاله ودرس هناك اللغة الإنجليزية، وقام والده بإرساله إلى الهند لتعلم تجارة التمور، وقام بإكمال مشوار والده بالتجارة بين الكويت والهند بعد وفاة والده، وفي عام 1951 عاد إلى الكويت.

مساهماته وعضوياته
 ساهم بتأسيس بنك الكويت الوطني في عام 1952
 ساهم بتأسيس الخطوط الجوية الكويتية في عام 1954
 ساهم بتأسيس شركة ناقلات نفط الكويت في عام 1957
 ساهم بتأسيس شركة السينما الكويتية في 1957
 ساهم في تأسيس غرفة تجارة وصناعة الكويت في عام 1959 وترأسها لمدة 36 سنة.
 عضو في المجلس البلدي في عامي 1952 و 1955.
 انتخب عضواً في المجلس التأسيسي في عام 1962.
 وزير الصحة في أول مجلس للوزراء بتاريخ الكويت.
 عضواً في مجلس الأمة لعام 1963 الذي ترشح له وبعد فوزه في الانتخابات أصبح أول رئيس له.
 ترشح في انتخابات المجلس لعام 1967 وفاز فيها ولكنه رفض المقعد بسبب تزوير الانتخابات.
ساهم في تأسيس مبنى كلية القانون في جامعة النجاح الوطنية.

مراجع

أعضاء مجلس الأمة الكويتي 1963
أعضاء مجلس الأمة الكويتي 1967
أعضاء مجلس الوزراء الكويتي 1962
خريجو المدرسة المباركية
رؤساء مجلس الأمة الكويتي
وزراء صحة كويتيون
وفيات 1426 هـ
مدفونون في مقبرة الصليبخات

عبد العزيز الصقر


Toelt er en landsby i Asminderød Sogn (senere Humlebæk Sogn), Lynge-Kronborg Herred, Frederiksborg Amt, til 1970 Asminderød-Grønholt Kommune, fra 1970 til 2006 i Fredensborg-Humlebæk Kommune, siden 2006 i Fredensborg Kommune.

Historie

Toelt var fra middelalderen en landsby. I 1682 talte landsbyen 5 gårde. Det samlede dyrkede areal udgjorde 169,3 tønder land skyldsat til 22,62 tdr hartkorn. Dyrkningsformen var trevangsbrug.

Noter

Litteratur
 Karl-Erik Frandsen: Vang og tægt. Studier over dyrkningssystemer og agrarstrukturer i Danmarks landsbyer 1682-83 (Bygd 1983),
 Henrik Pedersen: De danske Landbrug fremstillet paa Grundlag af Forarbejderne til Christian V.s Matrikel 1688. Udgivet efter hans Død paa Bekostning af Carlsbergfondet (København MCMXXVIII; Reprotryk for Landbohistorisk Selskab, København 1975),

Byer i Fredensborg Kommune

Toelt


Allan Gardens ist ein öffentlicher Park in Toronto. Die Anlage verfügt über sechs Gewächshäuser. Benannt ist der Park nach George William Allan. Im Norden grenzt die Anlage an die Carlton Street, im Osten an die Sherbourne Street, im Süden an die Gerrard Street und im Westen an die Jarvis Street.

Weblinks

Bauwerk in Toronto
Parkanlage in Toronto
Parkanlage in Nordamerika

Allan Gardens


360 (three hundred sixty) is the natural number following 359 and preceding 361.

In mathematics

360 is a highly composite number and one of only seven numbers such that no number less than twice as much has more divisors; the others are 1, 2, 6, 12, 60, and 2520 .

360 is also a superior highly composite number, a colossally abundant number, a refactorable number, a 5-smooth number, and a Harshad number in decimal since the sum of its digits (9) is a divisor of 360.

360 is divisible by the number of its divisors (24), and it is the smallest number divisible by every natural number from 1 to 10, except for 7. Furthermore, one of the divisors of 360 is 72, which is the number of primes below it.

360 is the sum of twin primes (179 + 181) and the sum of four consecutive powers of 3 (9 + 27 + 81 + 243).

The sum of Euler's totient function φ(x) over the first thirty-four integers is 360.

360 is a triangular matchstick number.

A circle is divided into 360 degrees for angular measurement.  is also called a round angle. This unit choice divides round angles into equal sectors measured in integer rather than fractional degrees. Many angles commonly appearing in planimetrics have an integer number of degrees. For a simple non-intersecting polygon, the sum of the internal angles of a quadrilateral always equals 360 degrees.

Integers from 361 to 369

361

361 = 192, centered triangular number, centered octagonal number, centered decagonal number, member of the Mian–Chowla sequence; also the number of positions on a standard 19 x 19 Go board.

362

362 = 2 × 181 = σ2(19): sum of squares of divisors of 19, Mertens function returns 0, nontotient, noncototient.

363

364

364 = 22 × 7 × 13, tetrahedral number, sum of twelve consecutive primes (11 + 13 + 17 + 19 + 23 + 29 + 31 + 37 + 41 + 43 + 47 + 53), Mertens function returns 0, nontotient.
It is a repdigit in base 3 (111111), base 9 (444), base 25 (EE), base 27 (DD), base 51 (77) and base 90 (44), the sum of six consecutive powers of 3 (1 + 3 + 9 + 27 + 81 + 243), and because it is the twelfth non-zero tetrahedral number.

365

366

366 = 2 × 3 × 61, sphenic number, Mertens function returns 0, noncototient, number of complete partitions of 20, 26-gonal and 123-gonal.

367

367 is a prime number, Perrin number, happy number, prime index prime and a strictly non-palindromic number.

368

368 = 24 × 23. It is also a Leyland number.

369

References

Sources
 Wells, D. (1987). The Penguin Dictionary of Curious and Interesting Numbers (p. 152). London: Penguin Group.

External links

Integers

360 (number)


Trosbekendelse er en dansk eksperimentalfilm fra 1992 instrueret af Mads Tobias Olsen efter eget manuskript.

Handling
Den nysgerrige er altid på VEJ, i bevægelse. Når han fokuserer på noget, kaster sin SÆD, vil det gro og en KONFLIKT må opstå. Med TROSKAB når han alligevel sit MÅL og er snart på VEJ igen...Vi kradser os vej igennem endeløse og kaotiske informationer, reklamer og fiktioner. Undervejs trækker vi en streg, så vi ikke farer vild.

Referencer

Eksterne henvisninger

Eksperimentalfilm fra Danmark
Danske film fra 1992

Trosbekendelse (eksperimentalfilm)


Tayfun Korkut (Stuttgart, Alemania Federal, 2 de abril de 1974), es un exfutbolista y entrenador turco aunque alemán de nacimiento. Se desempeñaba como centrocampista y jugó en 6 clubes distintos. Disputó 42 partidos con la selección de fútbol de Turquía.

Carrera como jugador
Creció en Ostfildern, cerca de Stuttgart. Centrocampista de posición (extremo o interior derecho), comenzó su carrera en las divisiones inferiores del Stuttgarter Kickers (filial del VfB Stuttgart). Se trasladó en 1995 al Fenerbahçe SK turco, club donde comenzó su carrera internacional. Ahí jugó 145 partidos repartidos en 5 temporadas y media donde anotó 12 goles. Su brega y relativa facilidad tanto para marcar como para dar pases de gol le abrió las puertas de España, concretamente las de la Real Sociedad.

De Turquía a España

En etapas posteriores de su carrera siguió en España, principalmente en la Real Sociedad y después en el Espanyol. En San Sebastián estuvo hasta el 2003 donde, a pesar de las dificultades iniciales, fue testigo directo de la evolución del equipo que al final plantó cara al Real Madrid el año 2003 hasta el último partido de Liga en la lucha por el título. Pero ese año, tuvo un gran Valeri Karpin que le cerró las puertas de la titularidad y la repentina irrupción de Xabi Prieto le dejó como tercer extremo en discordia, así que abandonó la Real para irse al Espanyol. En tres años y medio, se ganó a la grada de Anoeta y es considerado uno de los jugadores más queridos de aquella época.

Vuelta a Turquía
En Barcelona estuvo una temporada más, donde jugó 21 partidos sin anotar ni un gol, y al final de temporada volvió a Turquía, al Beşiktaş JK. Finalmente, jugó su última temporada en el Gençlerbirliği SK.

Carrera como entrenador
Inicios
Tayfun Korkut puso fin a su carrera como jugador en 2006, y comenzó como entrenador de juveniles de la Real Sociedad.

En la temporada 2009/10 estuvo a cargo del equipo sub-17 del TSG 1899 Hoffenheim como primer entrenador. En marzo de 2011, consigue su licencia profesional UEFA. Para la temporada 2011/12, Tayfun Korkut entrenó al equipo sub-19 del VfB Stuttgart. Al final del año en que se resolvió su contrato porque había recibido una oferta de la Federación Turca de Fútbol, y desde el 1 de enero de 2012 se desempeñó como 2º entrenador de la selección turca.

Hannover 96
El 31 de diciembre de 2013, aceptó ser el nuevo entrenador del Hannover 96. Logró la permanencia para el equipo alemán a falta de dos jornadas para el final de la 1. Bundesliga 2013-14, terminando en 10º puesto. Continuó en el banquillo del HDI-Arena y completó una buena primera vuelta de la Bundesliga 2014-15 en 8ª posición. Sin embargo, en la segunda parte del campeonato encadenó hasta 13 partidos sin ganar y finalmente Tayfun fue destituido el 20 de abril de 2015, dejando al Hannover 96 como 15º clasificado con 29 puntos, a tres del play-off de descenso.

1. FC Kaiserslautern
El 15 de junio de 2016, se convirtió en el nuevo técnico del 1. FC Kaiserslautern; pero no llegó a completar la temporada, dejando el club el 27 de diciembre.

Bayer 04 Leverkusen
El 6 de marzo de 2017, relevó a Roger Schmidt al frente del Bayer 04 Leverkusen. Llevó al conjunto alemán al 12º puesto en la Bundesliga tras sumar 11 puntos en 11 partidos y no pudo evitar la eliminación en octavos de final de la Liga de Campeones.

VfB Stuttgart
El 29 de enero de 2018, fue presentado como nuevo técnico del VfB Stuttgart. Bajo su mando, el equipo alemán se alejó de las últimas posiciones de la clasificación y remontó hasta conseguir un 7º puesto al término de la Bundesliga, por lo que el club renovó su contrato por dos temporadas. Sin embargo, fue despedido el 8 de octubre de 2018, tras perder 4 de los 7 primeros partidos en la Bundesliga, ocupando la última posición de la tabla.

Hertha Berlín
El 29 de noviembre de 2021, se incorporó al Hertha Berlín. El 13 de marzo de 2022, tras encajar 5 derrotas consecutivas, fue destituido.

Estadísticas

Actualizado al .

Referencias

Futbolistas de Alemania
Entrenadores de fútbol de Alemania
Futbolistas nacionalizados en Turquía
Futbolistas de Turquía en la Eurocopa 1996
Futbolistas de Turquía en la Eurocopa 2000
Futbolistas del Stuttgarter Kickers en los años 1990
Futbolistas del Fenerbahçe Spor Kulübü
Futbolistas de la Real Sociedad de Fútbol en los años 2000
Futbolistas del Real Club Deportivo Espanyol en los años 2000
Futbolistas del Beşiktaş Jimnastik Kulübü
Futbolistas del Gençlerbirliği Spor Kulübü
Entrenadores del Hannover 96
Entrenadores del 1. FC Kaiserslautern
Entrenadores del Bayer 04 Leverkusen
Entrenadores del VfB Stuttgart
Entrenadores del Hertha Berlín
Nacidos en Stuttgart

Tayfun Korkut


Hanuman (Sanskritçe: हनुमत् hanumat; yalın hali tekil हनुमान् hanumān) Rama'ya (Vişnu'nun avatarlarından biri) karısı Sita'yı kurtarmasında yardım eden bir vanara. Bhakti'nin zirvesini sembolize eder ve kimilerine göre Şiva'nın avatarlarındandır. Daha çok Vayu deva yani rüzgâr tanrısının oğlu olarak tanınır. Bazı akademisyenlere göre Çin mitolojik karakteri Sun Wukong'dur.

Ramayana
Hint tanrıları
Edebiyat karakterleri
Kurgusal maymunlar
Masal karakterleri
Ramayana karakterleri
Hayvan tanrıları
Mahabharata karakterleri
Hikmet tanrıları

Hanuman


«It's For You» —«Es para vos»— es una canción interpretada por el grupo de rock Player, que representa los géneros pop rock, hard rock y adult oriented rock. Fue lanzada como segundo corte de su tercer álbum Room With A View en 1980.

Al confirmar su contrato con Casablanca, la banda comienza a grabar pero sin muchas esperanzas de tener éxito. Su desempeño no fue muy notable en los Estados Unidos, debido también al cambio de su estilo melódico al pesado. No pudieron atraer la atención del público pero este sencillo fue el que destacó el LP, alcanzando solamente el Top 40 en el puesto #46 por 8 semanas.

Para la canción, agregaron a un desconocido bajista, Miles Joseph, quien años más tarde pasaría a ser parte del grupo. Gabriel Katona y Wayne Cook fueron los principales tecladistas, pero no duraron mucho tiempo. Sin embargo, Peter fue reconocido por ser el autor.

Tip Of the Iceberg
«Tip Of the Iceberg» fue el lado B de «It's For You», la canción apertura del tercer álbum Room With A  View, y fue publicada en diciembre de 1979 por Casablanca Records.

Fue compuesta por el cantante Peter Beckett y producida por Tony Peluso, productor de la banda durante sus últimos años.

Lista de canciones

Formato de 12" (Estados Unidos)

Formato de 7" (Italia)

Formato de 7", Mono y Promo (Estados Unidos)

Listas de popularidad

Miembros
 Peter Beckett (voz, guitarra)
 Ronn Moss (voz, bajo)
 John Fiesen (batería)
 Miles Joseph (bajo)
 Gabriel Katona (teclados)
 Wayne Cook (teclados)

Enlaces externos
 It's For You - Player

Canciones de 1979
Sencillos de 1980
Sencillos de Player
Canciones de Player
Sencillos de rock
Canciones compuestas por Peter Beckett
Canciones en inglés
Canciones de pop rock
Canciones de hard rock

It's for You (canción de Player)


José Antonio Muñiz ( - ) est un lieutenant-colonel de l'armée de l'air des États-Unis qui, pendant la Seconde Guerre mondiale, a servi dans les forces aériennes de l'armée américaine. Il fut cofondateur de la Garde nationale aérienne de Porto Rico avec les colonels de l'époque Alberto A. Nido et Mihiel Gilormini.

Il sert avec distinction sur le théâtre Chine-Birmanie-Inde. Au cours de sa période de service, il effectue 20 missions de combat contre l'armée de l'air impériale japonaise et abat un Mitsubishi A6M Zero. En 1960, Muñiz pilote une formation de F-86 célébrant les festivités du 4 juillet à Porto Rico et au décollage, son avion s'écrase accidentellement. En 1963, la base de la garde nationale aérienne, à l'aéroport international de San Juan à Porto Rico, a été rebaptisée « base de la garde nationale aérienne de Muñiz » en son honneur.

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Histoire de Porto Rico pendant la Seconde Guerre mondiale
 Histoire militaire de Porto Rico
 Mihiel Gilormini

Bibliographie
 Puertorriquenos Who Served With Guts, Glory, and Honor. Fighting to Defend a Nation Not Completely Their Own, by Greg Boudonck;
 Héctor Andrés Negroni. Historia Militar de Puerto Rico (A Military History of Puerto Rico). Turner Publishing, 1992. 536 pp.

Récipiendaire de la Soldier's Medal
Officier de l'United States Air Force
Officier des United States Army Air Forces
Aviateur des United States Army Air Forces de la Seconde Guerre mondiale
Récipiendaire de l'Air Medal
Militaire portoricain
Naissance en octobre 1919
Décès en juillet 1960
Mort dans un accident aérien
Décès à 40 ans
Décès à San Juan (Porto Rico)
Lieutenant-colonel de l'United States Air Force

José Antonio Muñiz


Čáry je naseljeno mjesto u okrugu Senica u Trnavskom kraju u Slovačkoj. Naselje je 5 km udaljeno od Senice, glavnog grada okruga.

Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2021. godine naselje je imalo 1008 stanovnika.

Vidi još
Trnavský kraj
Okrug Senica

Izvori

Vanjske poveznice

 Krajevi i okruzi u Slovačkoj

Okrug Senica
Naselja u Slovačkoj

Hlboké


James Sinclair (13 de octubre de 1913 - 26 de febrero de 1968) fue un taxónomo botánico británico. Realizó extensas expediciones botánicas en Singapur.

Algunas publicaciones
 . 2010. A History and Description of the Different Varieties of the Pansey, Or Heartsease, Now in Cultivation in the British Gardens: Illustrated. Edición reimpresa de BiblioBazaar, 162 pp. ISBN 114476176X

 ----------------------. 1974. The genus Horsfeldia (Myristicaceae) in and outside Malesia I: H. sabulosa and H. whitmorei J. Sinclair spp. nov. Vol. 27, Parte 1 de Gardens' bulletin, Singapore. Editor Gov. Print. Office, 9 pp.

Honores

Epónimos
Especies
 (Clusiaceae) Mammea sinclairii Kosterm.

 (Myristicaceae) Horsfieldia sinclairii W.J.de Wilde

Véase también
 Anexo:naturalistas y epónimos

Referencias

Enlaces externos

Botánicos de Inglaterra del siglo XX
Plantas descritas por J.Sinclair
Taxónomos de Inglaterra

James Sinclair


Europa-Parlamentsvalget 2019 i Danmark fandt sted 26. maj 2019 som del af Europa-Parlamentsvalget i hele EU. Der skulle vælges 13 danske medlemmer til Europa-Parlamentet, samt et fjortende mandat, som vil indtræde i parlamentet når Storbritannien udtræder af EU, hvor det samlede antal parlamentsmedlemmer bliver reduceret fra 751 til 705, og antallet for de enkelte lande reguleres.

Stemmeret
Ved Europa-Parlamentsvalg har ikke kun danske statsborgere valgret, men også EU-borgere i Danmark og – efter anmodning – danskere i andre EU-lande. Valgretsalderen er 18 år. Danskere i et andet EU-land kan vælge om de vil stemme i Danmark eller i bopælslandet, men ikke i begge lande. Tilsvarende kan udenlandske EU-borgere som bor i Danmark, vælge mellem at stemme i Danmark eller i hjemlandet. EU-borgere, der boede i Grønland eller på Færøerne, kunne ikke stemme til Europa-Parlamentet.

Kandidater
Kun partier kan deltage i Europa-Parlamentsvalg; opstilling uden for partierne er ikke mulig. Partier var opstillingsberettigede hvis de seks uger før valget er repræsenteret i enten Europa-Parlamentet eller Folketinget, eller hvis de senest otte uger før valget havde indsamlet 70.380 vælgererklæringer, svarende til 2% af de gyldige stemmer ved det seneste folketingsvalg.

Opstillede partier
De opstillingsberettigede partier var:
 A. Socialdemokratiet
 B. Radikale Venstre
 C. Det Konservative Folkeparti
 F. SF – Socialistisk Folkeparti
 I. Liberal Alliance
 N. Folkebevægelsen mod EU
 O. Dansk Folkeparti
 V. Venstre, Danmarks Liberale Parti
 Ø. Enhedslisten - De Rød-Grønne
 Å. Alternativet

Alle 10 opstillingsberettigede partier havde valgt at stille op.

Valgforbund
Følgende valgforbund blev indgået:
 Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti
 Radikale Venstre og Alternativet
 Det Konservative Folkeparti, Liberal Alliance og Venstre
 Folkebevægelsen mod EU og Enhedslisten

Enhedslisten stillede op til Europa-Parlamentet for første gang. Ved tidligere valg havde partiet i stedet anbefalet at stemme på Folkebevægelsen mod EU som Enhedslisten deltager i som kollektivt medlem. En del medlemmer af Enhedslisten, herunder folketingsmedlem Christian Juhl, valgte dog ligesom tidligere at stille op for Folkebevægelsen mod EU.

Også Alternativet opstillede for første gang. De øvrige otte partier deltog også ved Europa-Parlamentsvalget i 2014.

Resultat

Valgdeltagelsen var 66,08% ud af de 4.237.550 stemmeberettigede vælgere. Det var den højeste stemmeprocent ved et europaparlamentsvalg i Danmark nogensinde. Den tidligere rekord var 59,5% ved valget i 2009, hvor valgdeltagelsen blev fremmet af afholdelsen samtidig en folkeafstemning om tronfølgeloven.

Valgforbundenes betydning

Radikale Venstre fik to mandater med 10,1% af stemmerne, mens Dansk Folkeparti med 10,7% af stemmerne fik ét mandat. Det skyldtes at de Radikale var i valgforbund med Alternativet, så valgforbundet samlet opnåede stemmer til to mandater. Dansk Folkeparti indgik som det eneste parti ikke i valgforbund.

Valgte medlemmer
Følgende kandidater blev valgt til EU-parlamentet med antal personlige stemmer i parentes:

Venstre
 Morten Løkkegaard (207.558)
 Søren Gade (201.626)
 Asger Christensen (31.303)
 Linea Søgaard-Lidell (24.145)

Socialdemokratiet
 Jeppe Kofod (188.757)
 Christel Schaldemose (65.179)
 Niels Fuglsang (29.444)

SF
 Margrete Auken (199.522)
 Karsten Hønge (19.687)

Radikale Venstre
 Morten Helveg Petersen (97.667)
 Karen Melchior (17.292)

Dansk Folkeparti
 Peter Kofod (119.408)

Det Konservative Folkeparti
 Pernille Weiss (80.104)

Enhedslisten
 Nikolaj Villumsen (50.567)

Personlige stemmer på andre kandidater
Følgende kandidater fik mindst 10.000 personlige stemmer uden at blive valgt:
 Rina Ronja Kari (45.824) – Folkebevægelsen mod EU
 Mette Bock (35.244) – Liberal Alliance
 Rasmus Nordqvist (27.943) – Alternativet
 Marianne Vind (27.396) – 1. stedfortræder for Socialdemokratiet (er siden indtrådt i parlamentet som stedfortræder for Jeppe Kofod)
 Morten Klessen (24.005) – 2. stedfortræder for Socialdemokratiet
 Anders Vistisen (16.960) – 1. stedfortræder for Dansk Folkeparti (er siden indtrådt i parlamentet som stedfortræder for Peter Kofod)
 Kira Marie Peter-Hansen (15.765) – 1. stedfortræder for SF (er siden indtrådt i parlamentet som stedfortræder for Karsten Hønge)
 Bergur Løkke Rasmussen (11.615) – 1. stedfortræder for Venstre (er siden indtrådt i parlamentet som stedfortræder for Søren Gade)
 Mette Poulsen (10.437) – 3. stedfortræder for Socialdemokratiet

Se også
 Europa-Parlamentsvalget 2019
 Folketingsvalget 2019

Noter

Referencer

Eksterne links
 Kandidater til EU-valget 2019

Danmark
Europa-Parlamentsvalg i Danmark

Europa-Parlamentsvalget 2019 i Danmark


Most na Cetini u Kreševu Polju je most u Hrvatskoj, preko rijeke Cetine. Nalazi se u polju sela Kreševo u općini Šestanovac, Kreševu Polju, nizvodno od mosta u Blatu na Cetini, a prije auto-cestovnog mosta na Autocesti A1.

Podignut je u vrijeme Austro-Ugarske. Most je dug 30-ak metara, širok 4m, a je bio u ruševnom stanju do 1972. godine kada je obnovljen kamenom građom po starom principu, slično kao i Pavića most na Cetini ispod Pograđa, te željeznom konstrukcijom i žičanom ogradom. Most je obnovljen 2016. godine kada je poravnat daskom, ograda je učvršćena i stavljeno je pletivo. Most vodi iz Kreševa put polja Bročuja koje pripada Blatu na Cetini na strani nekadašnje Poljičke Republike. Do njega vodi kameni makadam, a na cesti u Kreševu je vidljiva smeđa oznaka Kreševski most.

Zaštita
Po osobinama je spomenik kulture i za puno postizanje tog statusa potrebno je okončati službeni postupak zaštite mosta kao kulturnog dobra te napraviti zabilježbu u zemljišnim knjigama. Projektna dokumentacija već postoji, slijedi ucrtavanje mosta u katastarske knjige i zabilježbe kao kulturnog dobra.

Izvori

Pješački mostovi u Hrvatskoj
Kreševo (Šestanovac)
Mostovi na Cetini

Most na Cetini u Kreševu Polju


Holstebro Avis, grundlagt 1851, var et dansk dagblad, der blev udgivet frem til 1962. Avisen var ejet og udgivet af redaktør G. Lund fra 1851 til 1879, fra 1879 til 1915 af Red. V. F. Welsch og fra 1915 til 1920 af A/S Holstebro Avis med en kapital på 30.000 kr. blandt andet ledet af proprietær A. M. Berg. Fra 1920 til 1921 var avisen ejet og udgivet af A/S Den Konservative Presse i Ringkøbing Amt med en kapital på 45.000 kr. blandt andet ledet af P. Olufsen, fra 1922-1925 af Red. Haagensen, fra 1925-1945 af Ringkøbing Amts konservative Blade (RAKOB) .

Historie
Bladet blev i sin begyndelse opfattet som beskedent og farveløst, men vandt efterhånden indpas i byen. Holstebro Avis fik politisk farve og hørte i 1880'erne til blandt de stridbareste højreblade. Dette skete efter at bladet fastansatte dyrlæge Welsch. Den konservative avis gjorde den til byens avis og i mindre grad landdistriktets avis, hvilket medførte at avisens ikke havde en særlig stor vækst. Avisen var præget af økonomiske problemer og modtog blandt andet støtte fra partiet. I 1946 blev det besluttet at Holstebro Avis skulle indgå i en konservativ bladkoncentration for hele amtet, som forseglede isolationen fra det bredere publikum .

Navnevarianter
 Holstebro Avis (1851-1962)

Referencer

 De Danske Aviser

Eksterne henvisninger
 Digitaliserede udgaver af Holstebro Avis i Mediestream
 Holstebro Avis i opslagsværket "De Danske Aviser"

Aviser fra Danmark
Etableret i 1851

Holstebro Avis


التأسيسي
أنشئت وزارة التعليم العالي السودانية عام 1970 للقيام بمهمة وضع السياسات والخطط والبرامج للتعليم العالي والبحث العلمي والتنسيق بين مؤسساته. وتتكون مؤسسات التعليم العالي والبحث العلمي من الجامعات والمعاهد الحكومية والأهلية والمراكز والمعاهد البحثية التي تنشأ بموجب قوانين وأوامر تأسيس خاصة بها وتتمتع هذه المؤسسات بالاستقلالية العلمية والإدارية والمالية وتشرف عليها مجالسها وأجهزتها الإدارية.

موقع الوزارة
تقع الوزارة في شارع عثمان دقنه بالعاصمة الخرطوم

المكونات والاجسام التابعه للوزارة
تدير الوزارة عدد من الاجسام والهيئات التابعة لها كالاتي

الإدارات

 السكرتارية التنفيذية للمجلس
 المكتب التنفيذي الوزاري
 إدارة تأصيل المعرفة
 إدارة العلاقات العامة والاعلام
 إدارة شئون الطلاب

الهيئات

 هيئة البحث العلمي والابتكار
 هيئة التقويم والاعتماد
 المفوضية الوطنية لتقويم واعتماد التعليم العالي

خدمات الوزاة
تقدم الوزراة عدد من الخدمات من ضمنها دعم وتمويل البحث العلمي.

قائمة الوزراء
بروفسير محمد دهب (2022-) الوزير المكلف
إنتصار صغيرون (2019-) الحكومة الانتقالية

سمية أبو كشوة (2013)

بروفيسير إبراهيم أحمد عمر 1990 – 1996

أجسام ذات صلة
المركز القومي للبحوث

وزارة التربية والتعليم

مقالات ذات صلة
قائمة الجامعات في االسودان

مراجع

وصلات الخارجية
 الموقع الرسمي
 قضية طلاب كليه طب جامعة السلام

وزارات تعليم عال
وزارات حكومة السودان

وزارة التعليم العالي والبحث العلمي (السودان)


Runnadúnurt (fræðiheiti: Epilobium montanum) er plöntutegund af eyrarrósarætt.  Vætudúnurt vex á Íslandi sem sjaldgæfur slæðingur. Hún er upphaflega frá Evrasíu, en hefur breiðst út um N-Ameríku og víðar.

Runnadúnurt líkist helst vætudúnurt (E. ciliatum) en er með dýpri tenningu og stutta blaðstilka. Hún er öll mun stærri en innfæddar tegundir og þekkist að öðru leiti á því.

Tilvísandir

Dúnurtir
Eyrarrósarætt
Plöntur á Íslandi

Runnadúnurt


Hâlen Şekip Ensari yönetiminde çalışmalarına devam eden Kopuz Oda Orkestrası, 1982 yılında Prof Fethi Kopuz ve bir grup amatör müzisyen tarafından kurulmuştur.

Amatör bir orkestra olmasına rağmen disiplinli bir şekilde çalışmalarına devam eden orkestra davet aldığı üniversitelerde, okullarda, kültür merkezlerinde konserler vermektedir.

Orkestranın repertuvarında klasik batı müziğinden örnekler olmakla beraber konserlerinde genç Türk bestecilerinin eserlerine de yer vermektedir.

Çeşitli mesleklerden müzikseverlerden oluşan topluluk aynı zamanda müzik öğrencilerine de orkestra ortamında çalışma imkânı sunmaktadır.

Dış bağlantılar

 Kopuz Oda Orkestrası resmi sitesi - http://www.kopuzodaorkestrasi.com

İstanbul'daki orkestralar
1982'de kurulan müzik grupları
1982'de Türkiye'de kurulan oluşumlar

Kopuz Oda Orkestrası


Kuća Bilić nalazi se u selu Donjem Dolcu, na području Grada Omiša.

Opis
Kuća Bilić u Docu Donjem građena 1798. stambena je katnica s dvoslivnim krovom pokrivenim kamenim pločama. Građena je od pravilno klesanog kamena, a vrata i prozori uokvireni su kamenim pragovima. Na kat vode dvije balature, a iznad ulaznih vrata se nalazi uokvireni natpis na arvatici. Osobitost i iznimna vrijednost kuće Bilić je dvanaest čelinki na sjevernom i istočnom zidu kata, a u unutrašnjosti prostorija nalazila su se drvena vratašca koja su se otvarala zbog vađenja saća. Takav način čuvanja pčela bio je poznat još u antičko doba.

Zaštita
Pod oznakom Z-5832 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "profana graditeljska baština".

Izvori

Zaštićene stambeno-gospodarske građevine u Splitsko-dalmatinskoj županiji
Građevine u Omišu

Kuća Bilić u Donjem Dolcu


Le pupille (, "The Pupils") é um curta-metragem italiano lançado em 2022 escrito e dirigido por Alice Rohrwacher. Filmado com películas Super 16 e 35 mm, e com estreia no Festival de Cannes antes de ser exibido em vários outros festivais. Produzido por Alfonso Cuarón, foi lançado no serviço de streaming Disney+ em 16 de dezembro de 2022. E foi indicado ao prêmio de Melhor Curta-Metragem em Live Action na 95º cerimônia do Oscar, tornando-se o primeiro curta-metragem em live-action lançado pela Disney+ a ser indicado ao prêmio.

Sinopse
Este curta-metragem segue um grupo de meninas rebeldes em um internato católico na Itália durante a época do advento (antes do Natal), durante um período de escassez e guerra, baseado em uma carta enviada por Elsa Morante para seu amigo, Goffredo Fofi, no natal de 1971.

A escritora/produtora, Rohrwacher afirmou que o filme é "sobre desejos, puros e egoístas, sobre liberdade e devoção, sobre a anarquia que é capaz de florescer na mente de cada um deles dentro dos limites do internato estrito". Ela acrescentou que "embora as meninas obedientes não possam se mover, suas pupilas podem dançar a dança desenfreada da liberdade".

Lançamento
O filme teve sua estreia mundial no Festival de Cinema de Cannes antes de percorrer o circuito de festivais e lançado na plataforma de streaming Disney+ em 2022.

Recepção
Le Pupille foi indicado ao prêmio "IMDbPro Short Cuts Award for Best Film" no Festival Internacional de Cinema de Toronto em 2022. Também foi indicado para melhor curta-metragem no Festival de Cinema da Filadélfia em 2022 e recebeu menções honrosas de Melhor Design de Produção (para Emita Frigato e Eachele Meliadò) e de melhor atriz (Melissa Falasconi).

Noel Murray, do Los Angeles Times, disse que "este filme encantador e surpreendentemente cheio de suspense compartilha com o outro trabalho de Rohrwacher um senso de humor travesso e uma profunda compreensão de como às vezes, em nome da justiça, as pessoas podem ser terrivelmente perversas".

John Serbe, do Decider, afirmou que "Le Pupille é uma coisinha travessa com um cenário inteligente e uma estética visual. Filmado em um película granulada de 16 mm, parece adequadamente autêntico - e as emoções e risadas que você experimentará também."

Ligações Externas

Filmes da Itália de 2022
Curtas-metragens de 2022
Curtas-metragens da Disney
Programas originais do Disney+
Filmes sobre freiras
Filmes com órfãos

Le Pupille


At the Gates drugi je EP mađarskog power metal sastava Wisdom. EP je 23. prosinca 2007. godine objavila diskografska kuća Nail Records.

Popis pjesama

Osoblje
Wisdom
Máté Molnár — bas-gitara
Zsolt "Dime" Galambos — gitara
Gábor Kovács — gitara, glazba
Péter Kern — bubnjevi
István Nachladal — vokali
Dodatni glazbenici
Zoltán Kiss — vokali
Ostalo osoblje
Gábor Kovács — miksanje, mastering
Péter Sallai — omot albuma

Izvori

EP
Albumi iz 2007.
Albumi sastava Wisdom

At the Gates (EP)


Castelul Tholdalagi din Corunca este un ansamblu de monumente istorice aflat pe teritoriul satului Corunca, comuna Corunca, operă a arhitectului Joseph Weixelbraun. În Repertoriul Arheologic Național, monumentul apare cu codul 117952.02.01.

Ansamblul este format din două monumente:
 Turnul castelului Tholdalagi ()
 Cripta familiei Tholdalagi ()

Note

Monumente istorice din județul Mureș
Castele din județul Mureș

Castelul Tholdalagi din Corunca


Berserkir voru sérstök tegund stríðsmanna á forn norrænum tímum. Berserkir virðast hafa tileinkað sér sérstakan hátt í bardaga og tilheyrt heimullegum stríðs- og trúarreglum innan forn norænnar menningar. Þeir dýrkuðu Óðinn í birtingarmynd hans sem guðs tortímingar, stríðs og dauða. Þeir tóku á sig ham og skap vargsins á vígvellinum, hvort um ræðir úlfa Óðins eða fylgjudýr þ.e. andleg máttardýr sem þeir sóttu kraft í, er óljóst. Þannig klæddu þeir sig í feld úlfa og bjarna og létu eins og óð villidýr í bardaga, gengu svokallaðan berserksgang.

Berserksgangur er svo að innblásnir af Óðni sem dauðanum sjálfum rennur á þá æðiskast (verða óðir) þar sem þeir drepa og tortíma öllu sem fyrir þeim verður, jafnvel eigin bandamönnum. Margir berserkir voru víkingar, en ekki allir víkingar voru þó berserkir.

Í Ynglinga sögu segir af berserksganginum:Óðinn kunni svo gera, að í orustu urðu óvinir hans blindir eða daufir eða óttafullir en vopn þeirra bitu eigi heldur en vendir en hans menn fóru brynjulausir og voru galnir sem hundar eða vargar, bitu í skjöldu sína, voru sterkir sem birnir eða griðungar. Þeir drápu mannfólkið en hvorki eldur né járn orti á þá. Það er kallaður berserksgangur.Talið er að berserkir hafi jafnvel neytt vímugefandi jurta og sveppa til að magna upp æði sitt í bardaga, þaðan dregur berserkjasveppurinn nafn sitt, en aðeins hægt er að rekja heimildir um áætlaða notkun sveppsins til 17.aldar.

Berserkir koma víða við sögu í Íslendingasögum þar á meðal Grettis sögu, Heiðarvígasögu og Vatnsdæla sögu. Í Grettis sögu kallaði Haraldur hárfagri berserki sína úlfhéðna. Deilt er um hvort berserkir og úlfhéðnar séu það eitt og sama, eða hvort úlfhéðnar hafi verið sér bræðalag á meðal berserkja.

Í Hrólfs sögu Kraka segir hvernig berserkurinn Böðvar Bjarki umbreytist í öskrandi björn á vígvellinum með hramma sem drepa á við fimm menn. Hann drepur bæði hesta og menn, og vopn virðast ekki bíta ekki á honum. Andstæðingarnir verða logandi hræddir við hann: Þat sjá þeir Hjörvarðr ok menn hans, at björn einn mikill ferr fyrir Hrólfs konungs mönnum ok jafnan þar næst, sem konungrinn var. Hann drepr fleiri menn með sínum hrammi en fimm aðrir kappar konungs. Hrjóta af honum högg ok skotvápn. en hann brýtr undir sik bæði menn ok hesta af liði Hjörvarðs konungs, ok allt þat, sem í nánd er, mylr hann með sínum tönnum, svá at illr kurr kemr í lið Hjörvarðs konungs.Úlfhéðnar og berserkir, sem menn sem tóku á sig mynd dýra líkt og úlfa, hafa að öllum líkindum haft mikil áhrif á og verið innblásturinn fyrir þjóðsagnaverur á borð við varúlfa sem seinna náðu útbreiddum vinsældum í Evrópu.

Á Íslandi er enn talað um að "ganga berserksgang" eða "fara hamförum" (skipta um ham úr manni í dýr) þegar menn missa stjórn á skapi sínu og jafnvel brjóta allt og bramla í kringum sig.

Orðsifjar
Bæði orðin Berserkur og Úlfhéðinn koma úr fornnorrænu (Íslensku). Tvær nálganir eru á merkingu orðsins berserkur þ e ber- 'björn' og serkur, eiginl. 'sá sem klæðist bjarnarfeldi', sbr. úlfhéðnar 'þeir sem klæðast úlfahúðum'. Aðrir telja að berserkur merki mann sem berst á serknum einum, af lo. ber og serkur þýðir "maður á berum serk", þ.e. maður sem er lítt klæddur, og vísar þar til að berserkir börðust án brynju, jafnvel aðeins íklæddir bjarnarfeld.

Vinsæl dægurmenning

 Kvikmyndin "The Northman" segir hefndarsögu af munaðarlausan dreng sem er tekinn inn í reglu berserkja og alinn upp af þeim. Myndin gerist að hluta til á Íslandi og Hafþór Júlíus Björnsson fer með hlutverk í myndinni.
 Berserkur er sýndur sem launmorðingi í vinsælum þáttum "Vikings", ráðinn til að myrða Björn Járnsíðu, son Ragnars Loðbrókar.

Heimildir
Berserkir

Íslendingasögur
Norræn goðafræði
Forn norræn menning

Berserkur


Denys Puech (født 3. december 1854 i Gavernac, død december 1942 i Rodez) var en fransk billedhugger.

Puechs familie var landbrugere, men Denys var interesseret i kunsten, og han begyndte som lærling i et marmorværksted i Rodez. Efter to års læretid fik han i 1872 lærepladser i Paris hos François Jouffroy, Alexandre Falguière og Henri Chapu.

I 1881 og 1883 modtog han andenprisen i prix de Rome, inden han i 1884 fik førstepladsen med Den sårede Mezentius. Dette gennembrud gav ham en række opgaver for staten med at lave buster af en række ledende skikkelser, også af Benito Mussolini (1925). I alt er der registreret 573 værker af Puech. Han grundlagde kunstmuseet i Rodez i 1903.

Billedhuggere fra Frankrig

Denys Puech


Der Bahnhof Oberhausen West ist ein Güter- und Rangierbahnhof im Westen von Oberhausen in Nordrhein-Westfalen. In den ersten Jahren nach seiner Inbetriebnahme diente er darüber hinaus als Personenbahnhof.

Lage und Aufbau

Der Bahnhof befindet sich im Stadtteil Lirich im Westen der Stadt Oberhausen. Die auf den Bahnhof zulaufenden Strecken führen von Osten her aus Richtung Oberhausen-Sterkrade und der Walsumbahn, aus Richtung Oberhausen-Osterfeld, Bottrop Hbf, Bottrop Süd, Essen-Altenessen und Oberhausen Hbf hinein. Nach Westen bestehen Fahrmöglichkeiten nach Moers, Duisburg-Ruhrort Hafen, Duisburg Hbf und Duisburg-Wedau. Die genannten Ziele sind neben der Fahrt über den Bahnhof auch über Gleise der freien Strecke miteinander verbunden. Die Gleise verlaufen südlich am Bahnhof vorbei und sind über die Abzweigstelle Oberhausen Mathilde miteinander verknüpft.

Der Bahnhof ist als einseitiger Rangierbahnhof angelegt. Die Einfahrgruppe befindet sich im Osten, westlich davon ist die Ausfahrgruppe, südlich davon die Umspanngruppe (Sperre). In Höhe des seit 2006 nicht mehr genutzten Ablaufbergs münden mehrere Anschlussgleise der ThyssenKrupp Steel (Anschluss DK, nach der ehemaligen Gewerkschaft Deutscher Kaiser benannt) in den Bahnhof.

Der Bahnhof ist in mehrere Bahnhofsteile unterteilt, die sich nach den einzelnen, teils ehemaligen Stellwerksbereichen orientieren. Der Ostkopf wird von den Stellwerken Oro und Maf aus gesteuert, wobei das Befehlsstellwerk Oro lediglich die nur in den Bahnhof führenden Gleise steuert. In Höhe des Ablaufbergs befindet sich das ehemalige Befehlsstellwerk Orm für die Weichenstraßen zwischen der Einfahrgruppe und der Sperre. Die Ausfahrgruppe (Talgleise) wurden bis 2010 vom Rangierstellwerk R1 aus gesteuert. Die Weichen werden seitdem über den Bedienplatzrechner RaStw von Orm aus gesteuert. Das Befehlsstellwerk Orw regelte die Ausfahrten in Richtung Duisburg und Moers. Ihm untergeordnet waren die Wärterstellwerke 1 und 2, wobei Stw 1 die Ein- und Ausfahrsignale bediente und Stellwerk 2 die Zwischensignale in Richtung Westen. Bei den Stellwerken handelte es sich um elektromechanische Stellwerke der Bauart S&H 1912 (Siemens & Halske); Stellwerk 2 war ein elektromechanisches Vierreihen-Stellwerk der VES aus dem Jahr 1942. Das Streckenstellwerk Maf aus dem Jahr 1974, welches neben dem namensgebenden Abzweig und dem Bahnhofsteil Abzw Oro die angrenzenden Streckenabschnitte überwacht, ist ein Relaisstellwerk der Bauart SpDrS60 (Siemens). Es ersetzte bei Inbetriebnahme 17 mechanische Stellwerke. Der Anschluss DK wird von einem elektronischen Stellwerk vom Typ MCDS (Bombardier) gesteuert. Im September 2019 übernahm das elektronische Stellwerk Owf (EBI Lock 950) die Aufgaben der Stellwerke 1, 2, Orw und Orm.

Der Anschluss DK hat 15 Gleise. Er ist nur etwa 100 Meter weit elektrifiziert, so dass Züge mit elektrischer Traktion in den Bahnhof geschoben werden müssen. Über den Anschluss werden jährlich rund 17 Millionen Tonnen Fracht (2016) abgewickelt.

Früher war die Zahl der Anschlüsse größer, 1912 gab es zwölf. Unter anderem die ehemalige Zeche Concordia, deren Zechenbahn den Bahnhof in einem 1902 bis 1905 gebauten Tunnel unterquerte, um die südlich und nördlich gelegene Schachtanlagen zu verbinden.

Geschichte

Der Bahnhof wurde am 1. Juli 1879 von der Rheinischen Eisenbahn-Gesellschaft zusammen mit ihrer Bahnstrecke Duisburg–Quakenbrück eröffnet. Ab 1880 wurde er zur Unterscheidung vom bereits 1847 errichteten Bahnhof Oberhausen CM der ehemaligen Cöln-Mindener Eisenbahn-Gesellschaft (dem heutigen Oberhausener Hauptbahnhof) als Oberhausen Rh bezeichnet. Nach der Verstaatlichung der privaten Eisenbahngesellschaften durch die Preußischen Staatseisenbahnen in den 1880er Jahren wurden die Schienenwege im Ruhrgebiet komplett neu geordnet. Mit dem Neubau des Duisburger Hauptbahnhofs wurde daher am 1. Oktober 1886 der Personenverkehr auf dem Streckenabschnitt bis zum Bahnhof Oberhausen-Osterfeld Nord eingestellt und vom nunmehr Oberhausen West genannten Bahnhof nach Oberhausen Hauptbahnhof verlegt.

1892 wurde das erste Bahnbetriebswerk Oberhausen West mit einem Rundschuppen und Drehscheibe angelegt.

Zwischen 1902 und 1904 wurde der Güterbahnhof umgebaut, wobei er die heute noch vorhandene Struktur erhielt.

1957 wurden die ersten Zulaufstrecken elektrifiziert.

Das Bw Oberhausen West wurde 1959 als Dienststelle aufgelöst. Bis Anfang der 1970er-Jahre diente es noch zur Bevorratung von Dampflokomotiven, bis 1978 noch als Einsatzstelle. Der Lokschuppen brannte 2007 nieder.

Bis Ende 2006 diente der Bahnhof zur Neubildung von Zügen im Ablaufbetrieb; zu dieser Zeit rollten bis zu 1500 Güterwagen über den Ablaufberg. Diese Aufgaben übernahm seither der benachbarte Bahnhof Oberhausen-Osterfeld. Oberhausen West dient seither vorrangig zum Abstellen und Umspannen von Zügen. Hinzu kommt der Anschlussverkehr zum Werknetz der ThyssenKrupp sowie zur Hütte Stollberg.

Im Zuge des Ausbaus der Strecke Oberhausen – Emmerich für den Schienengüterverkehr war die Errichtung eines Elektronischen Stellwerks (ESTW) für den Bahnhof Oberhausen West vorgesehen. Die erste Baustufe umfasst die Befehlsstellwerke Orm und Orw sowie die beiden Wärterstellwerke 1 und 2. Der Bedienplatz RaStw und das Stellwerk Oro bleiben weiterhin erhalten, ebenso das Streckenstellwerk Maf. Die Inbetriebnahme erfolgte im September 2019, sie war nach ersten Plänen ursprünglich für das Jahr 2012 vorgesehen. Im März 2020 wurde das ehemalige Stellwerk 2 abgerissen.

Weblinks

 [esn/EOBR.htm Beschreibung der Betriebsstelle EOBR] im NRWbahnarchiv
 Gesamtplan Oberhausen Hbf und West: Projekt 1929, teilweise nicht ausgeführt

Einzelnachweise

West
Oberhausen West
Oberhausenwest
Erbaut in den 1870er Jahren

Bahnhof Oberhausen West