Chorągiew Podkarpacka ZHP – jednostka terenowa Związku Harcerstwa Polskiego, obejmująca województwo podkarpackie.

Bohaterem chorągwi jest małżeństwo twórców polskiego harcerstwa – Olga i Andrzej Małkowscy.

Hufce
W skład chorągwi wchodzą hufce:
 Hufiec Brzozów
 Hufiec Dębica im. Dębickich Szarych Szeregów
 Hufiec Jarosław im. Czesławy "Baśki" Puzon
 Hufiec Jasło im. Rodziny Madejewskich
 Hufiec Kolbuszowa
 Hufiec Krosno
 Hufiec Bieszczadzki z siedzibą w Lesku
 Hufiec Leżajsk
 Hufiec Lubaczów
 Hufiec Łańcut
 Hufiec Mielec
 Hufiec Nisko
 Hufiec Ziemi Pilźnieńskiej z siedzibą w Pilźnie
 Hufiec Ziemi Przemyskiej im. Orląt Przemyskich z siedzibą w Przemyślu
 Hufiec Ropczycko-Sędziszowski z siedzibą w Ropczycach
 Hufiec Rzeszów
 Hufiec Ziemi Sanockiej im. ks. hm. Zdzisława Peszkowskiego z siedzibą w Sanoku
 Hufiec Lasowiacki z siedzibą w Stalowej Woli
 Hufiec Tarnobrzeg

Historia

Początki harcerstwa na Podkarpaciu
Pierwsze wzmianki o działalności skautingu na Podkarpaciu pochodzą z 1910, kiedy uczeń gimnazjum Antoni Froń założył w Sanoku drużynę harcerską. Drużyna nosiła imię hetmana Stefana Żółkiewskiego i istniała do 1949. W sierpniu 1911 powstała pierwsza drużyna w Bieczu, przekształcona z Drużyny Bartoszowej, a w listopadzie tego roku – najstarsza drużyna skautek, prowadzona przez Zofię Chrzanowską w seminarium nauczycielskim w Sanoku, drużyny skautowe w Przemyślu (I im. Dezyderego Chłapowskiego i II im. Kazimierza Pułaskiego) oraz I drużyna im. Dionizego Czachowskiego w Jarosławiu.

5 listopada 1911 w Olszynce pod Rzeszowem gawędę przy ognisku wygłosił Andrzej Małkowski, a jednym z obecnych tam skautów był tam Stanisław Bytnar – ojciec Jana Bytnara "Rudego", harcerza Szarych Szeregów, odbitego w Akcji pod Arsenałem. W kolejnych tygodniach Małkowski uczestniczył w cyklu spotkań z młodzieżą w Rzeszowie, Sanoku, Przemyślu i Jarosławiu. W sierpniu 1912 w Żółkowie k. Jasła zorganizowano skautowy kurs instruktorski dla członków organizacji Eleusis, w którym uczestniczyli Andrzej Małkowski i Olga Drahonowska.

Już przed 1914 działała 1 rzeszowska drużyna harcerska, której później nadano imię Józefa Piłsudskiego, rozwiązana po wybuchu I wojny światowej, gdy wielu jej harcerzy odeszło do Legionów lub zostało powołanych do austriackiego wojska. Ponownie powoływana i kilkakrotnie rozwiązywana; jej członkowie, podobnie jak harcerze z Jarosławia i Przemyśla, uczestniczyli w 1918 w obronie Lwowa, niektórzy z nich zginęli. Z kolei harcerki w latach 1914–1918 organizowały pomoc sanitarną dla walczących na froncie żołnierzy Legionów, pełniły służbę kurierską i wywiadowczą. Harcerze rzeszowskiej "Jedynki" utworzyli w lipcu 1920 Ochotnicze Pogotowie Harcerskie.

Okres międzywojenny
Jeszcze przed 1920 działały drużyny harcerskie w Rzeszowie, Bieczu, Dębicy, Jarosławiu, Mielcu, Przemyślu, Tarnobrzegu i Zagórzu. W 1918 utworzono Komendę Okręgu Przemyskiego, obejmującą również Jarosław. W latach 30. w składzie Hufca Przemyskiego znajdowały się również drużyny z Radymna, Dobromila, Nowego Miasta, Niżankowic i Dubiecka.

Oprócz drużyn Związku Harcerstwa Polskiego powstały na Podkarpaciu w 1921-1924 pierwsze drużyny Wolnego Harcerstwa, a od 1926 – również Czerwonego Harcerstwa TUR.

W ośrodkach lotnictwa szybowcowego w Bezmiechowej i Ustjanowej oraz na lotnisku sportowym w Krośnie prowadzono liczne harcerskie obozy szkolenia szybowcowego.

Okres okupacji
Latem 1939 w Bieczu, Dębicy, Jarosławiu, Lubaczowie, Łańcucie i Przemyślu zorganizowali Pogotowie Harcerzy i Harcerek. Od chwili wybuchu II wojny światowej uczestniczyli w obronie przeciwlotniczej i w walkach zbrojnych. W powiecie tarnobrzeskim i mieleckim działała grupa byłych harcerzy, która wsławiła się akcją odbijania więźniów w Opatowie. W Rzeszowie, Dębicy, Jarosławiu, Jaśle, Krośnie, Łańcucie, Mielcu, Nisku, Przemyślu, Stalowej Woli i Tarnobrzegu działały grupy Szarych Szeregów. Harcerze pełnili służbę wywiadowczą i sanitarną, prowadzili akcje małego sabotażu. Konspiracyjna drużyna z Niebylca uczestniczyła w akcji odbicia więźniów w Jaśle.

Okres powojenny
Po wojnie struktury podkarpackiego harcerstwa organizowano od 1944, w listopadzie powołano, jako pierwszą w kraju, Rzeszowską Chorągiew Harcerzy z komendantem Stanisławem Nowakowskim. W kwietniu 1945 utworzono Rzeszowską Chorągiew Harcerek, początkowo z siedzibą w Stalowej Woli. Pierwsze komendy hufców w 1944–1945 powstały w Rzeszowie, Dębicy (z siedzibą w Ropczycach), Strzyżowie i Tarnobrzegu, kolejne w Mielcu, Nisku, Krośnie, Łańcucie, Jarosławiu, Przemyślu, Stalowej Woli, Sanoku, Kolbuszowej, Przeworsku, Lesku, Dynowie, Rozwadowie i Gorlicach. W Szymbarku k. Gorlic powstał ośrodek kształcący instruktorów. W 1947 na obszarze ówczesnego województwa działało ok. 7 tys. harcerzy i harcerek w 270 drużynach.

Po rozwiązaniu ZHP i jego reaktywowaniu Naczelnik ZHP w rozkazie z 1 stycznia 1957 ponownie powołał Chorągiew Rzeszowską. Odnowa harcerstwa sprzyjała zacieśnieniu istniejącej od dawna współpracy między hufcami w Przemyślu, Jarosławiu i Radymnie, które podpisały tzw. Trójprzymierze Starych Grodów.

W kolejnych latach w chorągwi prowadzono akcje szkoleniowe i duże kampanie programowe: HALMS – "Bieszczady" i kolejne akcje związane z zagospodarowywaniem Bieszczadów. Podkarpackie harcerstwo w dużym stopniu poddawano komunistycznej indoktrynacji: w 1961 Główna Kwatera ZHP nadała chorągwi sztandar i imię gen. Karola Świerczewskiego, odtąd przez wiele lat w drużynach chorągwi organizowano "Dni Walterowskie". Od 1967 odbywały się coroczne Lipcowe Spotkania Przyjaciół z młodzieżą organizacji pionierskich krajów socjalistycznych, w 1968 w Mielcu odbyły się I Centralne Manewry Techniczno-Obronne, w 1969 w Ustrzykach Dolnych – zlot młodzieży harcerskiej z obozów bieszczadzkich i przedstawicieli organizacji pionierskich, zorganizowany z okazji 25-lecia PRL i 10-lecia Harcerskiej Służby Bieszczadom, w 1970 w Rzeszowie odbył się III Zlot Chorągwi z okazji zakończenia akcji "Iskra-70" poświęconej 100. rocznicy urodzin Włodzimierza Lenina.

W latach 70. rozwijała się specjalność Harcerskiej Służby Granicznej oraz wodna, organizowano obozy żeglarskie w Polańczyku nad Jeziorem Solińskim. Uruchomiono ośrodek szkoleniowo-wypoczynkowy chorągwi w Ustrzykach Dolnych.

Chorągiew Rzeszowska w 1970 skupiała 125 tys. członków ZHP, w 1973 w jej skład wchodziły 23 hufce: Brzozów, Dębica, Gorlice, Jarosław, Jasło, Kolbuszowa, Krosno, Lesko, Leżajsk, Lubaczów, Łańcut, Mielec, Nisko, Przemyśl, Przeworsk, Rzeszów-miasto, Rzeszów-powiat, Ropczyce, Sanok, Stalowa Wola, Strzyżów, Tarnobrzeg i Ustrzyki Dolne.

W 1975 wraz z wprowadzeniem nowego podziału administracyjnego kraju z dotychczasowej Chorągwi Rzeszowskiej powstały 4 chorągwie: Krośnieńska, Przemyska, Rzeszowska i Tarnobrzeska (ponadto Hufiec Dębica włączono do Chorągwi Tarnowskiej, a część Hufca Gorlice – do Chorągwi Nowosądeckiej):
 Chorągiew Krośnieńska liczyła w 1976 40,4 tys. harcerek i harcerzy, w jej skład wchodziło wówczas 14 hufców (w 1977 – 36 hufców). W 1978 przyjęła imię Ignacego Łukasiewicza i otrzymała sztandar. Odtąd harcerze tego regionu uczestniczyli w przedsięwzięciach programowych związanych z bohaterem, m.in. w rajdach "Szlakami przemysłu naftowego", chorągiew objęła też patronat nad skansenem przemysłu naftowego w Bóbrce. Powstał ośrodek żeglarski chorągwi nad Jeziorem Myczkowskim.
 Chorągiew Przemyska skupiała w 1975 37,2 tys. członków ZHP, w 1980 – 41,7 tys., w 1984 – 25,5 tys. W 1984 składała się z 10 hufców. W dniu 9 maja 1981 chorągiew ta przyjęła imię gen. Zygmunta Berlinga. W Chorągwi Przemyskiej działało wiele zespołów artystycznych, m.in. harcerska orkiestra dęta, założona w 1946 i reaktywowana w 1959.
 Chorągiew Rzeszowska w 1976 liczyła 58,7 tys. harcerek i harcerzy, w 1984 – 35,3 tys. w 12 hufcach.
 Chorągiew Tarnobrzeska skupiała w 1984 37,9 tys. członków w 8 hufcach. Na zlocie w 1977 otrzymała imię Bohaterów Porytowego Wzgórza.

W 1981 odbywały się uroczystości 70-lecia ZHP i powstania pierwszych drużyn skautowych. W hufcach Przemyśl i Jarosław zorganizowano wystawy i spotkania oraz wmurowano tablice pamiątkowe.

W latach 1986–1989 komendantem Chorągwi Rzeszowskiej był hm. Krzysztof Grzebyk, który następnie w 1989-1990 pełnił funkcję Naczelnika ZHP.

Przypisy

Chorągwie Związku Harcerstwa Polskiego

Chorągiew Podkarpacka ZHP


Biografia
Bevilacqua era figlio di genitori italiani emigrati negli Stati Uniti, il papà da Spinazzola e la mamma da Calitri.

Ordinato sacerdote l'11 giugno 1949 a Brooklyn, il 4 ottobre 1980 fu eletto vescovo titolare di Acque Albe di Bizacena e nominato ausiliare di Brooklyn. Ricevette l'ordinazione episcopale il 24 novembre dello stesso anno.

Il 7 ottobre 1983 fu nominato vescovo di Pittsburgh.

Fu arcivescovo di Filadelfia dall'8 dicembre 1987 al 15 luglio 2003, giorno in cui gli succedette Justin Francis Rigali.

Papa Giovanni Paolo II lo innalzò alla dignità cardinalizia nel concistoro del 28 giugno 1991.

Nel febbraio 2011 è stato riferito che il cardinale Bevilacqua era affetto da cancro e demenza senile.

È scomparso il 31 gennaio 2012 all'età di 88 anni. È sepolto nella cattedrale dei Santi Pietro e Paolo a Filadelfia.

Genealogia episcopale e successione apostolica
La genealogia episcopale è:
 Cardinale Scipione Rebiba
 Cardinale Giulio Antonio Santori
 Cardinale Girolamo Bernerio, O.P.
 Arcivescovo Galeazzo Sanvitale
 Cardinale Ludovico Ludovisi
 Cardinale Luigi Caetani
 Cardinale Ulderico Carpegna
 Cardinale Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni
 Papa Benedetto XIII
 Papa Benedetto XIV
 Cardinale Enrico Enriquez
 Arcivescovo Manuel Quintano Bonifaz
 Cardinale Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda
 Cardinale Giuseppe Maria Doria Pamphilj
 Papa Pio VIII
 Papa Pio IX
 Cardinale Alessandro Franchi
 Cardinale Giovanni Simeoni
 Cardinale Antonio Agliardi
 Cardinale Basilio Pompilj
 Cardinale Adeodato Piazza, O.C.D.
 Cardinale Luigi Raimondi
 Vescovo Francis John Mugavero
 Cardinale Anthony Joseph Bevilacqua

La successione apostolica è:
 Vescovo Nicholas Carmen Dattilo (1990)
 Vescovo Edward Peter Cullen (1994)
 Vescovo Robert Patrick Maginnis (1996)
 Vescovo Joseph Francis Martino (1996)
 Vescovo Michael Francis Burbidge (2002)

Note

Bibliografia
  Gaetano L. Vincitorio, "Cardinal Anthony Bevilacqua." In The Italian American Experience: An Encyclopedia, ed. S.J. LaGumina, et al. (New York: Garland, 2000), pp. 62–63.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Morti nella contea di Montgomery (Pennsylvania)
Cardinali nominati da Giovanni Paolo II
Italoamericani

Anthony Bevilacqua


Den Podoliske slette (Podolianske Plateau) eller Podiliske højland (, podilska vysochyna ) er et arealmæssigt stort  højland i det sydvestlige Ukraine på venstre bred af Dnestr, med en lille nordvestlig del der går ind i det østlige Polen.

Langs Dnestr strækker regionen sig fra nordvest for Vestlige Bug til  Sydlige Buh. Vestlige Bug adskiller den fra Lublin Højland, og Sydlige Buh fra Dnepr Højland. Den gennemsnitlige højde af Podoliske slette er over 300 moh.  med maksimum en bakke kendt som Kamulabjerget der er 471 moh.

Overfladen er karakteriseret ved en kombination af brede flade strækninger og dybe kløftlignende dale.

Galleri

Kilder og henvisninger

 Podolian Upland ved Encyclopedia of Ukraine .
 Herenchuk, KI Podolian Upland . Ukrainsk sovjetisk encyklopædi
 Shabliy, OI, Mukha, BP, Huryn, AV, Zinkevych, MV Lviv Oblast-relief. Podolian Upland (Рельєф Львівської області. Подільська височина) . "Geografi: Lviv Oblast".
Ukraines geografi

Podoliske slette


An Fomoria hypericifolia in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Inoue et al. hadton 1982. An Fomoria hypericifolia in nahilalakip ha genus nga Fomoria, ngan familia nga Nepticulidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Fomoria

Fomoria hypericifolia


An Atralata in uska genus han Lepidoptera. An Atralata in nahilalakip ha familia nga Crambidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Atralata

Atralata


Veerangana Durgawati Wildlife Sanctuary is a wildlife sanctuary in Damoh district of Madhya Pradesh, India. Named after Rani Durgavati, a queen of the Gondi people, and covering an area of only 24 sq km, the sanctuary was notified by the Government of Madhya Pradesh in 1996.

Location
The sanctuary is located in the district of Damoh in the Indian state of Madhya Pradesh. It lies on either side of the State Highway 36 and lies between the towns of Damoh and Jabalpur.

Principal fauna
The sanctuary hosts 18 species of mammals, including the leopard, wolf, jackal, Indian fox, the striped hyena and sloth bear besides several species of deer. Besides these, the sanctuary is also home to 177 species of birds, 16 species of fish and reptiles and 10 species of amphibians.

Landscape and flora
The sanctuary has a varied landscape consisting of hills, valleys and plains with several streams flowing through them, some of which form pools of water. The vegetation is predominantly tropical mixed dry deciduous forest and some teak forests with trees accounting for 70 of the 121 species of plants found here. Pterocarpus marsupium, Terminalia alata, Anogeissus latifolia, Madhuca indica, Butea monosperma and Lagerstroemia parviflora are the most common trees in the sanctuary.
The Singorgarh fort are located within the sanctuary.

References

Wildlife sanctuaries in Madhya Pradesh
Damoh district
1996 establishments in Madhya Pradesh
Protected areas established in 1996

Veerangana Durgavati Wildlife Sanctuary


Maripá de Minas là một đô thị thuộc bang Minas Gerais, Brasil. Đô thị này có diện tích 77,736 km², dân số năm 2007 là 2827 người, mật độ 36,3 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Minas Gerais

Maripá de Minas


Cornea là một xã thuộc hạt Caraș-Severin, România. Dân số thời điểm năm 2002 là 2174 người.

Chú thích

Tham khảo

Xem thêm

Xã của hạt Caraș-Severin

Cornea


The 1991 King of the Ring was the sixth King of the Ring professional wrestling tournament produced by the World Wrestling Federation (WWF, now WWE). The tournament was held on September 7, 1991 at the Providence Civic Center in Providence, Rhode Island as a special non-televised house show. The 1991 tournament was won by Bret Hart. In addition to the tournament, there was only one other match during the night. In this match The Beverly Brothers (Beau Beverly and Blake Beverly) defeated The Bushwhackers (Bushwhacker Butch and Bushwhacker Luke) in a tag team match. A tournament did not occur in 1992 but returned in 1993 as the promotion's annual June pay-per-view.

Production

Background
The King of the Ring tournament is a single-elimination tournament that was established by the World Wrestling Federation (WWF, now WWE) in 1985 with the winner being crowned the "King of the Ring." It was held annually until 1989. The event did not occur in 1990, but returned in 1991. The 1991 tournament was the sixth King of the Ring tournament. It was held on September 7, 1991 at the Providence Civic Center in Providence, Rhode Island and like the previous years, it was a special non-televised house show.

Storylines
The matches resulted from scripted storylines, where wrestlers portrayed heroes, villains, or less distinguishable characters in scripted events that built tension and culminated in a wrestling match or series of matches. Results were predetermined by the WWF's writers.

Aftermath
A tournament was not held in 1992, however, it returned in 1993. Starting with the 1993 King of the Ring, the tournament moved to the annual King of the Ring pay-per-view (PPV) event, held annually until the 2002 King of the Ring; that same year, the WWF was renamed to World Wrestling Entertainment (WWE). Following the 2002 event, the tournament would only be held periodically across episodes of Raw and SmackDown, although the final match of the 2006 tournament took place at the Judgment Day PPV, while the semifinals and finals of the 2015 tournament aired as a WWE Network-exclusive event.

Following his win in the 1993 tournament, Bret Hart became the only two-time King of the Ring winner.

Results

Tournament bracket

1.  Pete Doherty substituted for Kerry Von Erich.
2.  The Undertaker and Sid Justice were disqualified for attacking the referee. After the bout, Jake Roberts helped The Undertaker put Sid into the Casket.

References

1991
1991 in professional wrestling
1991 in Rhode Island
Events in Rhode Island
Professional wrestling in Providence, Rhode Island
September 1991 events in the United States

King of the Ring (1991)


L'assistente di volo, o membro dell'equipaggio di cabina (conosciuto anche come steward nel caso sia di sesso maschile o hostess se è una donna), è definito dal Codice della navigazione "personale addetto ai servizi complementari di bordo".

Ruoli e capacità
La sua responsabilità primaria è garantire la sicurezza dei passeggeri a bordo degli aerei.
È compito primario degli assistenti di volo:
 assistere e fornire primo soccorso in caso di emergenze di tipo medico a bordo;
 estinguere incendi a bordo;
 utilizzare attrezzature di sicurezza e di salvataggio, e nell'eventualità di una emergenza, operare per una rapida e sicura evacuazione dei passeggeri;
 effettuare controlli di sicurezza sugli aerei, prima e dopo ogni volo, per evitare atti che possano mettere in pericolo l'aereo ed i suoi occupanti.

In Italia gli assistenti di volo sono certificati secondo gli standard dell'ENAC e devono conoscere, saper utilizzare e saper illustrare prima del decollo le dotazioni di emergenza dei velivoli su cui operano e su cui sono certificati.
Un'altra loro responsabilità è il servizio di bordo, che permette di assistere i passeggeri durante il volo per ogni necessità, garantendo al contempo un alto grado di comfort.

Patrono
Il 2 marzo 1962 papa Giovanni XXIII ha proclamato santa Bona "patrona delle assistenti dei viaggiatori", in virtù della vocazione della santa a confortare e sorreggere i pellegrini nei momenti più difficili.

Note

Altri progetti

Professioni dell'aeronautica

Assistente di volo


Meteorin, glijski regulator ćelijske diferencijacije je  protein koji je kod ljudi kodiran genom METRN.Aminokiselinska sekvencaDužina polipeptidnog lanca je  293  aminokiseline, a molekulska težina   31.207 Da..

SimboliC:  Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F:  Fenilalanin G:  Glicin H:  Histidin I:  Izoleucin K: Lizin L: Leucin M:  Metionin N:  Asparagin P:  Prolin Q:  Glutamin R:  Arginin S:  Serin T:  Treonin V:  Valin W:  Triptofan Y''':  Tirozin

Funkcija

Meteorin regulira diferencijaciju glijskih ćelija i pospješuje stvaranje aksonskih mreža tokom neurogeneze (Nishino et al., 2004 [PubMed 15085178]).

Reference

Geni na hromosomu 16
Ljudski proteini
Proteomika

METRN


Kaliwatan sa alibangbang ang Parasa charopa. Una ning gihulagway ni Bethune-baker ni adtong 1909. Ang Parasa charopa sakop sa kahenera nga Parasa, ug kabanay nga Limacodidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Parasa

Parasa charopa


PEU – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Puerto Lempira (Honduras)
 Peu – Peterson Silvino da Cruz, calciatore brasiliano di ruolo attaccante
 Júlio dos Santos Ângelo – calciatore brasiliano noto con lo pseudonimo di Peu.

Peu


Griogal Cridhe (literally "Gregor of the Heart", or "Beloved Gregor") is a traditional Scottish lament and lullaby that was composed in Gaelic by Mór Chaimbeul ("Marion Campbell"), the widow of Griogair Ruadh Mac Griogair ("Gregor the Red MacGregor") (1541–1570), the chief of the Clan MacGregor of Glen Strae, who was executed at Taymouth Castle, Perthshire, on April 7, 1570.

Lyrics

There are many versions of the lyrics (the untranslated words are vocables):

'S iomadh h-oidhche fhliuch is thioram
Sìde na seachd sian
Gheibheadh Griogal dhomhsa creagan
Ris an gabhainn dian

Chorus:
Obhan obhan obhan iri
Obhan iri, o!
Obhan obhan obhan iri
'S mór mo mhulad, 's mór

Dhìrich mi dh ´an t-seòmar mhullaich,
´S theirinn mi ´n tigh-làir,
´S cha d ´fhuair mise Griogal cridhe
´Na shuidhe mu ´n chlàr.

Eudail mhóir a shluaigh an Domhain,
Dhòirt iad d´ fhuil o ´n-dé,
´S chuir iad do cheann air stob daraich
Tacan beag bho d´ chré.

'S ged tha mi gun ubhlan agam,
'S ubhlan uil' aig càch;
'S ann tha m' ubhal cùbhraidh grinn,
'S cùl a chinn ri lar.

B ´annsa bhi le Griogal cridhe
Teàrnadh chruidh le gleann,
Na le Baran mór na Dalach,
Sìoda geal mu m´ cheann.

´Nuair a bhios mnàthan òg a´ bhaile,
´Nochd nan cadal sèimh,
´S ann bhios mis´ air bruaich do lice,
´Bualadh mo dhà làimh.

Many a night both wet and dry
Weather of the seven elements
Gregor would find for me a rocky shelter
Which I would take eagerly.

Chorus:
Obhan, Obhan, Obhan iri
Obhan iri O!
Obhan Obhan Obhan iri,
Great is my sorrow, great.

I climbed into the upper chamber
And lay upon the floor
And I would not find my dearest Gregor
At the table in his place.

Great darling of the World's people
They spilt your blood yesterday
And they put your head on an oaken stake
Near where your body lay.

Though now I have no apples,
And others have them all,
My own apple, fragrant, handsome –
And the back of his head on the ground.

I would be glad to be with dear Gregor
Guarding cattle in the glen
Instead of with the great Baron of Dalach,
White silk around my head.

While the young wives of the town
Serenely sleep tonight
I will be at the edge of your gravestone
Beating my two hands.

References

External links
Griogal Cridhe as performed by Mac-talla
Griogal Cridhe as performed by Áine Minogue
Griogal Cridhe as performed by Margaret and Martyn Bennett

Scottish folk songs
Scottish Gaelic music
Scottish Gaelic poems
Clan Campbell
Songs about death
Grief
Year of song unknown

Griogal Cridhe


An Tetraodon erythrotaenia in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Pieter Bleeker hadton 1853. An Tetraodon erythrotaenia in nahilalakip ha genus nga Tetraodon, ngan familia nga Tetraodontidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Tetraodon

Tetraodon erythrotaenia


Opća bolnica Tešanj je bolnica koja sekundarnom zdravstvenom zaštitom pokriva područje općine Tešanj, i njoj gravitirajućih općina Doboj-Jug, Usora i Maglaj. Gravitira joj 90.000 stanovnika sjevernog dijela Zeničko-dobojskog kantona i stanovnika dobojske regije u Republici Srpskoj koji zdravstvenu zaštitu ostvaruju u Federaciji Bosne i Hercegovine. Služi kao nastavna baza za učenike Srednje medicinske škole Tešanj.

Historija
O načinu organizovanja zdravstvene zaštite u Tešnju prvi puta se piše u Tešanjskoj ljekaruši, 1835. godine. Godine 1885. otvorena je ambulanta klasične medicine u kojoj rade ljekari iz Austrije i Mađarske. Godine 1954. u Tešnju je izgrađen Dom zdravlja, a pacijenti se na stacionarno liječenje šalju u Tuzlu i Sarajevo.
Godine 1992. godine područja općina Tešanj i Maglaj padaju pod okupaciju koja traje i dobar dio 1993. godine. Odlukom komande Armije RBiH osniva se Ratna bolnica Tešanj za potrebe okupiranog područja. U njoj su radili kadrovi Doma zdravlja Tešanj te izbjegli kadrovi iz RMC Doboj i Doma zdravlja Teslić. Zbog ozbiljnosti situacije u kojoj se bolnica našla, odmah se počelo sa pružanjem vrhunske zdravstvene usluge, koja je ponekad, zbog nemogućnosti transporta u veći centar, dosezala i do tercijarnog nivoa.
26. maja 1994. godine bolnica dobija status Opće bolnice.

Organizacija
Organizacija rada bolnice odvija se preko  17 medicinskih odjela i službi:
 Odjel za unutrašnje bolesti
 Odjel za hirurgiju
 Odjel za anesteziju i reanimaciju
 Odjel za dječije bolesti
 Odjel za ginekologiju i akušerstvo
 Kantonalni odjel za plućne bolesti
 Odjel za očne bolesti
 Odjel za otorinolaringologiju
 Odjel za fizikalnu medicinu i rehabilitaciju
 Odjel za dijalizu
 Služba centralnog urgentnog bloka
 Služba za patologiju
 Služba za transfuziologiju
 Služba za labaratorijsku dijagnostiku
 Služba za mikrobiologiju
 Služba za radiologiju
 Služba bolničke apoteke

Osoblje
U Općoj bolnici Tešanj radi 225 radnika, od kojih su 42 doktora medicine. Bolnica ima kapacitet od 221 bolničkog kreveta.

Bolnice u Bosni i Hercegovini
Bolnice u Tešnju

Opća bolnica Tešanj


WGS-11+ ili Wideband Global SATCOM 11+ () je vojni komunikacijski satelit Sjedinjenih Američkih Država kojim će upravljati Svemirske Snage Sjedinjenih Američkih Država kao dio širokopojasnog globalnog SATCOM programa. Planiran je za 2024. godinu, a  jedanaesti je WGS satelit i planirano je da bude u geostacionarnoj orbiti . WGS-11+ su kupile Zračne Snage Sjedinjenih Američkih Država .

Pregled
WGS sistem se sastoji od tri glavna segmenta: svemirski segment (sateliti), kontrolni segment (operateri) i terminalni segment (korisnici). Svaki WGS satelit pruža uslugu u više frekventnih pojasa, sa neviđenom mogućnošću unakrsnog povezivanja između dvije frekvencije na satelitu. WGS dopunjava druge satelite.

Početkom rane 2001. godine, Satelitsko komunikacijski tim industrije, koje je vodio Boeing Satellite Sistemi, izabran je za razvoj širokopojasnog sistema za popunjavanje satelita (WGS) kao nasljednika niza komunikacijskih satelita Defense Satellite Communications System (DSCS). Ovaj satelitski komunikacijski sistem je namijenjen da podrži vojnika s novijim i daleko većim sposobnostima od postojućih sistema. U martu 2007. akronim WGS je promijenjen u Wideband Global SATCOM.

Jedan WGS satelit pruža više SATCOM kapaciteta nego od cjelokupne naslijeđene konstelacije Defense Satellite Communications System (DSCS).

Satelitski opis
U martu 2018., američki Kongres je dodao 605 miliona američkih dolara fundi za još dva satelita, WGS-11 i WGS-12, koji ranije nisu bili traženi. To je rezultiralo narudžbom WGS-11+ u aprilu 2019. za lansiranje 2023. godine. Ovaj satelit će biti baziran na BSS-702X varijante Boeingove komercijalne satelitskog niza 702, koja će pružiti poboljšanu snagu signala i efikasnost propusnog pojasa u poređenju sa ranijim WGS satelitima. Američke svemirske snage će lansirati letjelicu i obavljat će komandne i kontrolne funkcije tokom njegovog životnog vijeka od 14 godina. Napravljen od strane kompanije Boeing Satellite Systems, WGS-11+ je baziran na satelitskoj magistrali BSS-702X . Ima masu pri lansiranju od 5987 kg (13199 lb) i očekivalo se da će raditi za četrnaest godina. Svemirska letjelica je opremljena sa dva solarna panela za proizvodnju energije za svoj komunikacijski teret, koji se sastoji od transpondera X-pojasa i Ka-band transpondera . Pogon će obezbjeđivati motor R-4D-15 apogee, sa četiri XIPS-25 jonska motora za održavanje stanice.

Lansiranje
WGS-11+ će biti lansiran 2024. godine na raketi Vulcan Centaur sa Cape Canaveral SLC-41 .

Reference

WGS-11+


Russell Dingwall (born 26 June 1997) is a Scottish professional footballer who plays as a midfielder for Elgin City. Dingwall has also previously played for Ross County as well as Forfar Athletic and Stenhousemuir on loan.

Career

Ross County
Dingwall was part of the Ross County Under-20s team that won the 2016–17 SPFL Development League for the first time in the club's history and after interest from clubs such as Valencia this earned him a professional contract with the club in 2017. He made his professional debut for Ross County coming off the bench to replace Jim O'Brien against Kilmarnock in the Scottish Premiership on 20 May 2017, playing the final seven minutes of the match. He received the man of the match award for this brief cameo.

Forfar (loan)
On 26 January 2018 Dingwall joined Scottish League 1 side Forfar Athletic for the rest of the season along with teammate Ross Maciver.

Personal life
Russell's brother Tony is also a professional footballer and currently plays for Brora Rangers.

Career statistics

References

1997 births
Living people
Footballers from Inverness
Scottish men's footballers
Men's association football forwards
Ross County F.C. players
Scottish Professional Football League players
Forfar Athletic F.C. players
Stenhousemuir F.C. players
Elgin City F.C. players

Russell Dingwall


Kaliwatan sa alibangbang ang Endoclita warawita. Una ning gihulagway ni Tindale ni adtong 1958. Ang Endoclita warawita sakop sa kahenera nga Endoclita, ug kabanay nga Hepialidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Endoclita

Endoclita warawita


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Psyrana peraka. Una ning gihulagway ni Heinrich Hugo Karny ni adtong 1923. Ang Psyrana peraka sakop sa kahenera nga Psyrana, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 kasadpang Malaysiya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Malaysiya
Psyrana

Psyrana peraka


Kaliwatan sa ito ang Hypostomus unae. Una ning gihulagway ni Franz Steindachner ni adtong 1878. Ang Hypostomus unae sakop sa kahenera nga Hypostomus, ug kabanay nga Loricariidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika
 Brasil

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Isdangtunay sa Brasil
Hypostomus

Hypostomus unae


An Nemosia rourei in uska species han Aves nga ginhulagway ni Cabanis hadton 1870. An Nemosia rourei in nahilalakip ha genus nga Nemosia, ngan familia nga Thraupidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an duro. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Nemosia

Nemosia rourei


A Operação Maet, deflagrada em 16 de dezembro de 2010, denunciou (em 3 de dezembro de 2017) 16 suspeitos (entre desembargadores, procuradores-gerais, servidores do Poder Judiciário e advogados). Os acusados, segundo a investigação, estariam envolvidos em esquemas de venda de sentenças e de fraudes em cobranças de precatórios. A operação foi batizada desta forma em homenagem à deusa da justiça da mitologia egípcia, Maet.

Principais Envolvidos
 Willamara Neila de Almeida (desembargadora e presidente do Tribunal de Justiça).
 Carlos Luiz de Souza (desembargador).
 Liberato Póvoa (desembargador).
 Dagoberto Pinheiro Andrade Filho (assessor).
 Manoel Pedro de Andrade (assessor).
 Antônio dos Reis Calçado Júnior (advogado).
 Francisco Deliane e Silva (advogado).
 Germiro Moretti (advogado).
 João Batista Marques Barcelos (advogado).
 Joaquim Gonzaga Neto (advogado).
 José Carlos Ferreira.
 Valker de Montemor Quagliarello.

Linha do tempo da operação

16 de dezembro de 2010
Após 6 meses de investigação, a Polícia Federal deflagra a Operação Maet. Naquela manhã, 120 agentes da Polícia Federal e integrantes da Polícia Civil e Polícia Militar cumpriram 9 mandados de condução coercitiva e de busca e apreensão em 20 endereços dos municípios de Palmas e Araguaína, além de interromperem  as atividades do Tribunal de Justiça naquela manhã. As buscas resultaram na apreensão de R$ 375.000,00, pendrives, documentos, 5 armas de fogo e munição.

31 de dezembro de 2010
O presidente da Associação dos Magistrados Brasileiros (AMB) encaminha um habeas corpus ao Supremo Tribunal Federal, solicitando a anulação da decisão de afastar provisoriamente a desembargadora Willamara Neila. Ele alegou que a medida havia sido tomada antes mesmo de a denúncia ter sido efetuada. Ele também pondera que não fora apresentada nenhuma evidência contra a acusada.

Escândalos de corrupção no Brasil
2010 na política do Brasil

Operação Maet


Kaliwatan sa ito ang Neosilurus ater. Una ning gihulagway ni Perugia ni adtong 1894. Ang Neosilurus ater sakop sa kahenera nga Neosilurus, ug kabanay nga Plotosidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Oseyaniya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Oseyaniya
Neosilurus

Neosilurus ater


David Dunne (born 1995) is an Irish hurler who plays as a full-forward for the Wexford senior team.

Dunne made his debut on the inter-county scene when he was selected for the Wexford under-21 team in 2014. A runner-up in the 2015 All-Ireland Under-21 Hurling Championship, he later made his debut for the Wexford senior team during the 2016 All-Ireland Senior Hurling Championship.

Dunne plays his club hurling for Davidstown-Courtnacuddy GAA club.

Honours

 Wexford
 Walsh Cup (1): 2018
 Leinster Under-21 Hurling Championship: 2014
 Leinster Senior Hurling Championship: 2019

References

1995 births
Living people
Davidstown-Courtnacuddy hurlers
Wexford inter-county hurlers

David Dunne (hurler)


Østtimor deltog under Sommer-OL 2020 i Tokyo som blev afviklet i perioden 23. juli til 8. august 2021.

Medaljer

Medaljevinderne

Referencer

Lande ved sommer-OL 2020
2020

Østtimor ved sommer-OL 2020


Josip "Jozo" Tomasevich (16 de março de 1908 – 15 de outubro de 1994; servo-croata: Josip Jozo Tomašević, pronuncia-se "tomachevitch") foi um proeminente economista e historiador militar iugoslavo, e, mais tarde, croata-americano. Ele foi professor emérito na Universidade Estadual de São Francisco.

Educação e carreira
Tomašević nasceu na aldeia de Košarni Do, na península de Pelješac, Dalmácia, Áustria-Hungria (hoje parte do município de Orebić , Croácia). Ele completou sua educação secundária em Sarajevo, antes de se mudar para Suíça, com a finalidade de estudar na Universidade de Basileia, onde se graduou com um Ph. D. em economia, em 1932. Após a formatura, trabalhou como especialista financeiro na Banco Nacional Iugoslavo em Belgrado até 1938, quando ele se mudou para os Estados Unidos com uma bolsa Rockefeller, "valendo-se dos recursos da Universidade de Harvard".

Nos Estados Unidos, ele trabalhou pela primeira vez no  Food Research Institute da Universidade de Stanford, como um membro. Durante a Segunda Guerra Mundial ele era afiliado com o Conselho da Economia de Guerra e o Administração de Alívio e Reabilitação das Nações Unidas em Washington, D.C., Depois da guerra, ele trabalhou pela primeira vez no Banco de Reserva Federal em San Francisco. Em 1948 ingressou na Universidade Estadual de São Francisco e ele ensinou há vinte e cinco anos até que ele aposentou-se em 1973. Ele ensinou por um ano na Universidade de Columbia, em torno do ano de 1954.

Em 1974 e 1976, recebeu bolsas de estudo para a sua "Pesquisa de Pós-doutorado em Estudos da Europa Oriental", do American Council of learned Societies.

Trabalho
Antes de 1938, as publicações de Tomasevich eram focadas nas finanças do Reino da Iugoslávia durante a Grande Depressão. Nos Estados Unidos, ele primeiro centrou-se nos aspectos econômicos das relações internacionais na bacia do Pacífico. Ele seguiu com um estudo dos "problemas econômicos do campesinato iugoslavo dentro de um quadro social, político e histórico maior" em seu livro de 1955 Peasants, Politics, and Economic Change in Yugoslavia.

No final da década de 1950 começou a trabalhar em uma planejada trilogia da história da Iugoslávia durante a Segunda Guerra Mundial. O primeiro volume, com foco no Chetniks, surgiu em 1975 e foi "basicamente, um estudo em política, ideologia e operações militares, embora o papel do fator econômico não tenha sido negligenciado". O segundo volume concentrou-se na colaboração e a governos colaboracionistas na Iugoslávia, , especialmente o Estado Independente da Croácia, e foi publicada postumamente em 2001, com a edição de sua filha Neda. O terceiro volume, que cobria os partisans iugoslavos, foi 75% concluída e permanece inédito.

Em outubro de 2001, A biblioteca pessoal de Tomasevich foi doada para as bibliotecas universitárias de Stanford.

Reconhecimento
Em 1989, Tomasevich e Wayne S. Vucinich recebeu as Atribuições Distintas ao Prêmio de Estudos Eslavos da Associação de Estudos Eslavos, da Europa Oriental e da Eurásia.

Vida pessoal
Em 1937 Tomasevich casou-se com Neda Brelić, uma professora do ensino secundário, com quem teve três filhos. Ela faleceu em 5 de julho de 2002, com a idade de 88 anos.

Bibliografia selecionada

Referências

Nascidos em 1908
Mortos em 1994
Economistas dos Estados Unidos
Professores da Universidade Columbia
Professores da Universidade Estadual de São Francisco
Alunos da Universidade de Basileia

Jozo Tomasevich


Kaliwatan sa murag-anay ang Macrotermes subhyalinus. Una ning gihulagway ni Jules Pièrre Rambur ni adtong 1842. Ang Macrotermes subhyalinus sakop sa kahenera nga Macrotermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Macrotermes

Macrotermes subhyalinus


Tattersall beskriver en type stof, der er vævet i tern eller skotsktern. Mønstret består af tynde streger med ensartet afstand på kryds og tværs, således at der dannes kvadrater.

Striberne er normalt i to forskellige farver og typisk på en lysere baggrund. Stoffet har navn fra Tattersalls' hestemarked, der blev etableret i London i 1766. I løbet af 1700-tallet blev der solgt tæpper med dette mønster til hestene på Tattersalls-markedet.

I dag er det et almindeligt mønster, er ofte væves i bomuld, særligt i flannel, som bruges til skjorter og veste. Tattersall-skjorter med gingham, bliver ofte båret som en del af britisk landbeklædning, eksempelvis samen med jakkesæt i tweed. Traditionelle veste i dette stof bruges af ryttere som en del af formel rideuniform og plastron.

Referencer

Vævede tekstiler

Tattersall (tekstil)


Diaprograpta striola là một loài nhện trong họ Miturgidae.

Loài này thuộc chi Diaprograpta. Diaprograpta striola được Eugène Simon miêu tả năm 1909.

Chú thích

Tham khảo

biologie|2011|10|21}}

Diaprograpta

Diaprograpta striola


Kenbridge – miasto w Stanach Zjednoczonych, w stanie Wirginia, w hrabstwie Lunenburg.

Miasta w stanie Wirginia

Kenbridge


An Batocera una in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni White hadton 1858. An Batocera una in nahilalakip ha genus nga Batocera, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Vanuatu. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Batocera

Batocera una


Kontroverze
Općinski izbori za izbor načelnika i za 17 članova Općinskog vijeća općine Stolac prvobitno su trebali biti održani 2. oktobra 2016. godine, na 23 biračka mjesta, a pravo glasa imalo je 11.404 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom. Do 11:00 koalicija "Pod lupom" registrirala je nekoliko kritičnih situacija u sklopu lokalnih izbora u Stocu. U toku dana zbog nepravilnosti izbori u Stocu otkazani su na svim biračkim mjestima. Predstavnici Bošnjaka potvrdili su da je glasanje prekinuto a kao razlog navode samovolju Općinske izborne komisije dopuštajući glasanje sa hrvatskim pasošima te isteklim ličnim kartama. Kada su se članovi biračkih odbora usprotivili smijenjeni su i zamijenjeni članovima HDZ-a. Predsjednik kantonalnog odbora Stranke demokratske akcije Hercegovačko-neretvanskog kantona i predsjedavajući Zastupničkog doma Parlamenta Federacije Bosne i Hercegovine Edin Mušić izjavio je da je takvo postupanje prouzrokovalo napetu situaciju i stvorilo uslove za otvorene sumnje u neregularnost izbornog procesa u Stocu. Jovana Kljajić, koordinatorica za odnose s javnošću koalicije "Pod lupom", izjavila je da je u Stocu došlo do određenih nepravilnosti te da su nadležni organi bili primorani obustaviti glasanje. Politički predstavnici Bošnjaka izjavili su da su u Stocu prekinuti izbori jer su uočena enormna kršenja izbornih pravila aludirajući na predsjednika Općinske izborne komisije Stolac Ivana Perića koji je dozvolio glasanje sa hrvatskim pasošima. Prema podacima MUP-a Hercegovačko-neretvanskog kantona, kandidat za načelnika Stoca Salmir Kaplan fizički je nasrnuo na predsjednika Općinske izborne komisije Ivana Perića. Na konferenciji za medije u 17:00 CIK je potvrdio većinu informacija o incidentima u Stocu. Nakon incidenta u Stocu iz Inicijative za Stolac navode da su se tokom predizbornog perioda više puta obraćali kako Centralnoj izbornoj komisiji tako i svim drugim relevantnim domaćim i međunarodnim institucijama kako bi ukazali na neregularnosti koje godinama prate izborni proces u Stocu. Hrvatski narodni savez je napad na Ivana Perića u Stocu okarakterizirao kao napad na državnu instituciju.

Generalni sekretar SDP-a Irfan Čengić izjavio je kako su ovogodišnji lokalni izbori najneregularniji izbori koji su organizovani u Bosni i Hercegovini poslije rata. Šef misije OSCE-a u Bosni i Hercegovini Jonathan Moore izrazio je žaljenje zbog dešavanja u Stocu te nadu da će CIK donijeti što prije odluku o ponavljanju izbora. Početkom novembra CIK je pokrenuo postupak utvrđivanja odgovornosti za prekid izbora u Stocu. Predstavnici međunarodnih organizacija u Bosni i Hercegovini ocijenili su da je, kao rezultat brojnih postupaka od 2. oktobra, građanima Stoca uskraćena demokratija.

6. decembra "Apelaciono vijeće Suda Bosne i Hercegovine" uvažilo je žalbe koje je na odluku CIK-a dostavila "Inicijativa za Stolac" te su odluke CIK-a vraćene na ponovno razmatranje.

Reference

Vanjski linkovi
 Zvanična stranica "Centralne izborne komisije Bosne i Hercegovine"

Stolac
2016

Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Stolac)


Fábio Pereira de Azevedo (Salvador, 1 de janeiro de 1977 — Maravilha, 2 de fevereiro de 2018), conhecido por Fabinho Baiano, foi um futebolista brasileiro naturalizado togolês, que jogava como atacante.

Carreira
Revelado pelo Tubarão em 2002, Fabinho teve destaque ao jogar pela Chapecoense, onde teve 2 passagens, entre 2003 e 2004 e entre 2009 e 2010. Atuou ainda no futebol de El Salvador, por Águila, San Salvador, Platense Municipal e Isidro Metapán, onde foi campeão do torneio Clausura de 2007.

Entre 2010 e 2011, vestiu as camisas de Bahia de Feira e Concórdia, onde parou de jogar aos 34 anos.

Seleção Togolesa
Fabinho jogou 3 partidas pela Seleção Togolesa, em 2003, estreando em julho do mesmo ano, contra a Mauritânia, pelas eliminatórias do Copa das Nações Africanas de 2004, sendo o único jogo oficial dele com o selecionado. Ele ainda disputaria 2 amistosos pelas Águias, cujo técnico era o brasileiro Antônio Dumas.

Morte
Em 2 de fevereiro de 2018, o ex-atacante morreu num acidente automobilístico na BR-282, em Maravilha, no oeste de Santa Catarina, quando seu carro invadiu a contramão e bateu num caminhão. Apesar de ter sido levado ainda com vida para o hospital, Fabinho não resistiu e faleceu durante o trajeto. Ele trabalhava como técnico nas categorias de base do Clube Recreativo Maravilha, equipe que chegou a jogar a terceira divisão catarinense e que atualmente encontra-se fora dos campeonatos profissionais do estado.

Títulos
Isidro Metapán
 Campeonato Salvadorenho (Torneio Clausura): 2007

Ligações externas

Naturais de Salvador
Futebolistas da Bahia
Futebolistas do Togo
Futebolistas do Tubarão Futebol Clube
Futebolistas da Associação Chapecoense de Futebol
Futebolistas da Associação Desportiva Bahia de Feira
Futebolistas do Concórdia Atlético Clube
Jogadores da Seleção Togolesa de Futebol
Mortes em acidentes de trânsito no Brasil

Fabinho Baiano


The 2018 Sofia Open (also known as 2018 DIEMA XTRA Sofia Open for sponsorship reasons) was a men's tennis tournament played on indoor hard courts. It was the 3rd edition of the Sofia Open as part of the ATP World Tour 250 series of the 2018 ATP World Tour. It took place at the Arena Armeec in Sofia, Bulgaria, from 5 February  until 11 February 2018. Unseeded Mirza Bašić, who entered the main draw as a qualifier, won the singles title.

Finals

Singles

  Mirza Bašić defeated  Marius Copil, 7–6(8–6), 6–7(4–7), 6–4

Doubles

  Robin Haase /  Matwé Middelkoop defeated  Nikola Mektić /  Alexander Peya, 5–7, 6–4, [10–4]

Points and prize money

Point distribution

Prize money

Singles main-draw entrants

Seeds

1 Rankings as of January 29, 2018

Other entrants
The following players received wildcards into the singles main draw:
  Adrian Andreev
  Alexander Donski
  Dimitar Kuzmanov

The following players received entry from the qualifying draw:
  Mirza Bašić
  Ernests Gulbis
  Martin Kližan
  Jozef Kovalík

The following players received entry as a lucky loser:
  Salvatore Caruso
  Florian Mayer

Withdrawals
Before the tournament
  Grigor Dimitrov (shoulder injury) →replaced by  Stan Wawrinka
  Matthew Ebden →replaced by  Florian Mayer
  Chung Hyeon (blisters) →replaced by  Blaž Kavčič
  Filip Krajinović →replaced by  Marcos Baghdatis
  Mikhail Kukushkin →replaced by  Salvatore Caruso
  Lu Yen-hsun →replaced by  Malek Jaziri

Doubles main-draw entrants

Seeds

 1 Rankings are as of January 29, 2018.

Other entrants
The following pairs received wildcards into the doubles main draw:
  Alexander Donski /  Alexandar Lazov
  Dimitar Kuzmanov /  Vasko Mladenov

The following pair received entry as alternates:
  Radoslav Shandarov /  Vasil Shandarov

Withdrawals
Before the tournament
  Mikhail Kukushkin

External links
Official website
Tournament page at ATPWorldTour.com

References

Sofia Open
Sofia Open
Sofia Open
Sofia Open

2018 Diema Xtra Sofia Open


Kaliwatan sa isda ang Bolinia euryptera. Una ning gihulagway ni Yoshitaka Yabe ni adtong 1991. Ang Bolinia euryptera sakop sa kahenera nga Bolinia, ug kabanay nga Cottidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aleutian Islands
Bolinia

Bolinia euryptera


Kaliwatan sa alibangbang ang Glyphipterix jezonica. Una ning gihulagway ni Matsumura ni adtong 1932. Ang Glyphipterix jezonica sakop sa kahenera nga Glyphipterix, ug kabanay nga Glyphipterigidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Glyphipterix

Glyphipterix jezonica


Rådet er en dansk oplysningsfilm fra 1982 instrueret af Claus Ørsted.

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Oplysningsfilm fra Danmark
Danske film fra 1982

Rådet


Kaliwatan sa isda ang Gonostoma denudatum. Una ning gihulagway ni Rafinesque ni adtong 1810. Ang Gonostoma denudatum sakop sa kahenera nga Gonostoma, ug kabanay nga Gonostomatidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Atlantiko
Gonostoma

Gonostoma denudatum


Hrvatska seljačka stranka - Stjepan Radić (skr. HSS SR) je bosanskohercegovačka politička stranka nastala 2010. godine u Novom Travniku, a registrovana 4. aprila 2012. u Općinskom sudu u Travniku. Poziva se na tradiciju Radićeve Hrvatske seljačke stranke osnovane 1904. godine.

Historija

HSS-NHI (2007-2010)
Dvije hrvatske stranke, Hrvatska seljačka stranka Bosne i Hercegovine (HSS BiH) i Nova hrvatska inicijativa (NHI), 2017. godine spojile su se i osnovali HSS-NHI. Novu hrvatsku inicijativu osnovao je Krešimir Zubak kao ivernu skupinu iz Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine (HDZ BiH). HSS-NHI kasnije mijenja ime u Hrvatski narodni savez Bosne i Hercegovine.

Raspad HSS-NHI i osnivanje HSS SR
Nakon previranja HSS-NHI i rasta internih podjela, odjel bivših članova HSS BiH-a na čelu sa Ljiljanom Lovrić napustio je stranku i ponovno uspostavio HSS 2010. godine. Ubrzo nakon toga, druga nezadovoljna skupina napušta HSS-NHI-a na čelu s Antom Lozančićem i osniva HSS Stjepana Radića.

Stranka danas

Na općim izborima 2014. odlučili su da ne učestvuju, ali su na lokalnim izborima 2016. godine osvojili jedno načelničko mjesto i većinu u općinskom vijeću u koaliciji "Za Pougarje" zajedno sa Hrvatskom strankom prava (HSP) u općini Dobretići. Na lokalnim izborima 2020. godine ponovno su osvojili većinu i načelničko mjesto.

HSS Stjepan Radić je kasnije postao i član Hrvatskog narodnog sabora.

Također pogledajte

 Spisak političkih stranaka u Bosni i Hercegovini
 Hrvatska seljačka stranka Bosne i Hercegovine
 Nova hrvatska inicijativa
 Hrvatski narodni savez Bosne i Hercegovine

Reference


The 1990–91 season was the 45th season in FK Partizan's existence. This article shows player statistics and matches that the club played during the 1990–91 season.

Players

Squad information

Competitions

Yugoslav First League

Yugoslav Cup

UEFA Cup

First round

Second round

Third round

See also
 List of FK Partizan seasons

Notes

References

External links
 Official website
 Partizanopedia 1990-91  (in Serbian)

FK Partizan seasons
Partizan

1990–91 FK Partizan season


Kaliwatan sa uk-ok ang Stylotermes wuyinicus. Una ning gihulagway ni Li ug Ping ni adtong 1981. Ang Stylotermes wuyinicus sakop sa kahenera nga Stylotermes, ug kabanay nga Stylotermitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Stylotermes

Stylotermes wuyinicus


Lim Sung-bin (em coreano: 임성빈; 12 de setembro de 1987), mais conhecido pelo seu nome artístico Beenzino (em coreano: 빈지노), é um rapper e MC sul-coreano. atualmente, ele está assinado na gravadora Illionaire Records. Seu nome artístico é um jogo de Boston, o rapper Benzino, combinado com o "빈" (pronuncia-se "foram") a partir de seu nome de nascimento. Beenzino fez sua primeira aparição pública foi na tour do também rapper DOK2 chamada "Hustle Real Hard Concert" em 05 de junho de 2011 e desde então já lançou três álbuns solo, bem como outros trabalhos, em colaboração com os produtores de hip hop Primary e Shimmy Twice, e com a dupla Hot Clip com o rapper sul-coreano Beatbox DG. Ele é conhecido por seu estilo melódico de rap.

Depois de estabelecer sua reputação dentro da cena do rap coreano, ele se tornou conhecido através de singles como "Dali, Van, Picasso", que foi um grande sucesso. Beenzino teve sua turnê como artista solo nos EUA em 2015.

História

Primeiros anos e início da carreira
Beenzino passou a maior parte de sua infância em Christchurch, Nova Zelândia e se mudou para a Coreia, antes do ensino médio, aonde ele começou a estudar em Yangpyeong, Gyeonggi. Depois de se formar no Seoul Arts High School, ele se matriculou na Seoul National University para estudar escultura e formou-se em 2014.

Ele primeiro ganhou reconhecimento ao publicar gravações para o site da DC Tribe, através do qual ele foi recrutado pela primeira vez pelo rapper Simon D. Ele passou a figurar em álbuns de artistas bem conhecidos, incluindo Dok2, Epik High, Supreme Team e Verbal Jint, e lançou álbuns como parte do duo de rap Jazzyfact (com o produtor Shimmy Twice) e Hotclip (com Beatbox DG).

Estreia como artista solo
Beenzino fez a sua estreia como um solo MC no álbum de colaboração do produtor de hip hop Primary intitulado "P'Skool's Daily Apartment", lançada em julho 28, 2009. em 2011, ele foi um respeitado artista solo, apesar de ainda ser um novato para os padrões da indústria. Em outubro do mesmo ano, ele se apresentou no álbum do Primary chamada "Primary and the Messengers".

Em 2012, Beenzino lançou seu primeiro álbum solo "24:26", e realizou junto com o pessoal da Illionaire Records durante a sua turnê de verão coreano. Em novembro, ele colaborou com companheiros de gravadora The Quiett e Dok2 no sigle digital gratuito "Illionaire Gang", que foi lançado para coincidir com o dia 11 de novembro, dia do Illionaire Day Concert.

Em 2013, o pré-lançamento de seu single, "Dali, Van, Picasso" do seu álbum "Up All Night" foi baixado quase 600,000 vezes, sem um vídeo de música, e o levou para o sucesso mainstream. Ele passou a se apresentar no MU:Con 2013 e foi destaque nos álbuns de K.Will (The Third Album Part 2: Love Blossom) e de Lee Hyori (Monochrome).

Em abril de 2014, ele foi destaque na música de Junggigo chamada "Want U" que foi um sucesso número 1 na Coreia, e vendeu mais de um milhão de cópias. Ele também se apresentou no "Asian Music Festival 2014" em 25 de maio na cidade de Nova York e no "One Hip Hop Festival" na Hongik University, e como convidado especial durante a turnê internacional de Verbal Jint.

Em 2016, ele lançou seu terceiro álbum intitulado "12", incluindo as versões anteriores de "Dali, Van, Picasso", "We Are Going To", e "Break".

Referências

Rappers da Coreia do Sul

Beenzino


Carl Joseph Gauß (Braunschweig,  – Hannover,) foi um oficial de artilharia, geodesista e engenheiro ferroviário alemão.

Vida
Joseph Gauß nasceu em 1806, primeiro filho do matemático, astrônomo e geodesista Carl Friedrich Gauß (1777–1855) e sua mulher Johanna Elisabeth Rosina, neé Osthoff (1780–1809). Seu prenome recebeu em memória do astrônomo Giuseppe Piazzi (1746–1826), descobridor do planeta anão Ceres.

Está sepultado no Stadtfriedhof Engesohde.

Bibliografia
Joseph W. Dauben (Hrsg.): Mathematics celestial and terrestrial: Festschrift für Menso Folkerts zum 65. Geburtstag. Wissenschaftliche Verlagsgesellschaft, Stuttgart 2008, ISBN 978-3-8047-2482-2.
Hans Wußing: Carl Friedrich Gauß. Teubner, Leipzig 1989, ISBN 978-3-322-00682-0.

Carl Friedrich Gauß
Engenheiros ferroviários
Geodesistas da Alemanha
Naturais de Brunsvique

Joseph Gauß


Palazzo Durazzo, o Durazzo stacchini, è un edificio di Firenze, situato tra via de' Servi 38, via degli Alfani e via del Castellaccio 15.

Storia
L'esteso edificio occupa un'area già segnata da un precedente palazzo cinquecentesco (secondo le ricerche di Carla Tomasini Pietramellara si tratterebbe di due case erette dall'Arte dei Mercatanti in relazione alle opere di lottizzazione di questo lato della via avviate nel 1510), del quale sono ancora ben leggibili le antiche cantonate in bugne di pietra, in parte integrate, sia sul canto del Tribolo (tra via dei Servi e via degli Alfani), sia su quello opposto, al piano terreno, tra la stessa via degli Alfani e via del Castellaccio.

Altre tracce di questa preesistenza sono negli interni, come attestano gli ambienti ora occupati da un esercizio commerciale (fino al 2013 di un'agenzia della Cassa di Risparmio di Firenze), con colonne e peducci rinascimentali.

L'attuale palazzo, come testimonia Federico Fantozzi, è tuttavia opera di gusto neoclassico, eretta inglobando le più antiche strutture nel 1824, su progetto dell'architetto Gaetano Baccani.

Descrizione

I fronti presentano al piano terreno un paramento a finto bugnato (a indicare una continuità con i modelli cinquecenteschi mai interrotta) su cui si aprono grandi archi ribassati con roste in ferro battuto per gli esercizi commerciali; il portone d'ingresso è ad arco a tutto sesto, mentre ai due piani superiori sono finestroni incorniciati e cornici marcadavanzale e marcapiano che scandiscono l'ampia superficie intonacata e tinteggiata chiara. L'insieme è qualificato, sul fronte principale di via dei Servi, da un lungo balcone centrale, con ringhiera in ferro battuto, sul quale si apre un'esedra con due semicolonne e una semicupola decorata a cassettoni. L'arco che la profila è arricchito da palmette chiuse intercalate a volute fogliacee.

Sul portone, è uno scudo tra due cornucopie, con l'arme Durazzo Stacchini (d'argento, a tre pali di rosso; e sul tutto allo scudetto fasciato di rosso e d'argento, al capo di Francia). L'ampio androne presenta una volta dipinta a lacunari. L'edificio oggi ospita alcuni esercizi commerciali, studi e abitazioni private.

Bibliografia
 , p. 178, n. 424;
 , p. 334;
 , Carla Tomasini Pietramellara, pp. 87–88, n. 51;
 , IV, 1978, p. 26;
 , p. 9;
 , II, p. 644.

Altri progetti

Collegamenti esterni
Claudio Paolini, schede nel Repertorio delle architetture civili di Firenze di Palazzo Spinelli (testi concessi in GFDL).

Durazzo

Palazzo Durazzo


The Call of the Cumberlands er en amerikansk stumfilm fra 1916 af Julia Crawford Ivers.

Medvirkende
 Dustin Farnum som Samson South
 Winifred Kingston som Sally Spicer / Sally Miller
 Herbert Standing som Spicer South
 Page Peters som Wilfred Horton
 Howard Davies som James Farbish

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1916
Dramafilm fra USA

The Call of the Cumberlands


Povratnik () američki je biografski vestern triler snimljen 2015. godine u režiji Alejandra G. Iñárritua. Scenarij su napisali Mark L. Smith i Iñárritu na osnovu istoimenog romana Michaela Punkea iz 2002. godine, koji je bio inspiriran životom istraživača Hugha Glassa. U filmu glavne uloge tumače Leonardo DiCaprio, Tom Hardy, Will Poulter i Domhnall Gleeson.

Pripreme za snimanje filma su započele u augustu 2001. godine, kada je Akiva Goldsman otkupio od Punkea prava na rukopise s namjerom da snimi film. Film je prvobitno planiran da bude režiran od strane Parka Chan-wooka sa Samuelom L. Jacksonom kao glavnim glumcem, a kasnije je režija pripala Johnu Hillcoatu sa Christianom Baleom kao glavnom zvijezdom. Oba režisera su napustili projekat, i na kraju je Iñárritu u augustu 2011. godine potpisao da započne snimanje sa režijom. U aprilu 2014. godine, nakon nekoliko kašnjenja u produkciji zbog drugih projekata, Iñárritu je potvrdio da je počeo rad na Povratniku i da će DiCaprio igrati glavnu ulogu. Glavno snimanje je počelo u oktobru 2014. godine, a završilo se u augustu 2015. godine.

Film je imao ograničenu premijeru 25. decembra 2015. godine, a zatim je zvanično bio pušten na prikazivanje 8. januara, 2016. godine. Povratnik je 14. januara 2016. godine, nominiran za 12 Oskara, što ga čini najviše nominiranim filmom za 2015. godinu - uključujući Oscara za najbolji film, najbolju režiju, najboljeg glavnog glumca (DiCaprio) i najboljeg sporednog glumca (Hardy). Film je dobio pozitivne ocjene od kritičara, koji su pohvalili nastupe DiCapria i Hardya, Iñárrituovu režiju i kinematografiju Lubezkog. Na 73. ceremoniji film je osvojio tri Zlatna globusa, te je nominiran za 12 Oscara, što je najviše za ceremoniju, uključujući i Oscara za najbolji film, najbolju režiju, najboljeg glumca (DiCaprio) i najboljeg sporednog glumca (Hardy).

Radnja
Hugh Glass je vojni izviđač. On i njegov polu-indijanski sin Jastreb, pripadaju istoj grupi zajedno sa Johnom Fitzgeraldom, Jimom Bridgerom pod zapovjedništvom Andrewa Henrya, uglavnom zbog lova na životinjsko krzno. Oni se stalno suočavaju sa Indijancima i Francuzima. Dok je bio u lovu sa Jastrebom, Glass se vraća nazad u kamp, ali tamo dolazi do napada od strane Indijanaca. Dok su bježali do rijeke, u napadu su ubijena 33 pripadnika njihove grupe. Fitzgerald predlaže da bježe u jednom pravcu, ali Glass predlaže suprotnu rutu. Henry pristaje na Glassov prijedlog i onda odlučuju da zanoće. U samo svitanje Glass govori Jastrebu da ostane sa grupom dok on ide ispred prvi. Ali Glass nailazi na teritoriju grizlija i biva žestoko napadnut. On je uspio ubiti zvijer, ali nije u stanju da govori jer mu je grlo povrijeđeno. Grupa ga pronalazi i nosi ga na improviziranim nosilima. Fitzgerald stalno govori Henryu da ostavi Glassa jer očigledno od njega nema ništa i niko ne može učiniti ništa da ga spasi. Henry na kraju ipak pristaje. Ali on insistira da pusti Glassa da umre prirodnom smrću, obećavajući novčanu nagradu trojici muškaraca koji ostanu iza grupe sa Glassom. Jastreb i Bridger pristaju da ostanu, i što je iznenađujuće pridružuje im se Fitzgerald.

Ali Fitzgerald postaje nestrpljiv. On nudi Glassu brzu smrt ako samo trepne kao znak pristanka. Glass zatvara oči za neko vrijeme, a kada otvara oči Fitzgerald smatra da je to bio njegov treptaj i onda pokušava da ubije Glassa. Jastreb hvata Fitzgeralda u toj namjeri i njih dva započinju borbu koja se na kraju završava tako što Fitzgerald ubija Jastreba. Bridger dolazi i uskoro ga Fitzgerald uvjerava da zakopaju Glassa živog u plitkom grobu, ali on se zaustavlja kad je Glass bio zakopan duboko do vrata. Glass puza iz groba i preživljava jedući mrvice dok je s mukom pokušavao da se uspravi. Nakon što je mogao hodati, Glass izbjegava indijanski napad i suočava se Indijancem koji reže meso sa mrtvih životinja. Glass ga moli da mu da dio i on mu daje jedan komad, ali Glass se onesvešćuje nakon jela. Indijanac je zapravo u potrazi za otmičarima njegove kćeri Powaqas. On pomaže Glassu nakon što mu on objašnjava svoju situaciju. On čak gradi onesviještenom Glassu improvizovano sklonište kada nailazi mećava. Kada se Glass probudio čovjek je otišao, a Glass pronalazi francuski traperski kamp. On čeka do sumraka i sprema se da ukrade konja. Međutim, Francuz dovodi Indijanku i siluje je u samoj blizini Glassa. On spasava djevojku i oni bježe na ukradenom konju, ali Glass ispušta bocu koju mu je Bridger ostavio. Nakon toga, on ponovo bježi od neprijateljski raspoloženih Arikara Indijanaca skočivši s litice, i tom prilikom njegov konj je ubijen a Glass biva povrijeđen još više. Glass preko noći održava toplotu pokrivši se tijelom mrtvog konja. Kako su sedmice prolazile, nazad u vojnom logoru, kod usamljenog Francuza nalazi se Glassova boca. Većina vjeruje da ju je lovac ukrao od Jastreba nedaleko od kampa, tako da su odmah organizirali potragu i nakon toga pronašli su Glassa živog. U međuvremenu, Fitzgerald odlučuje da pobjegne iz logora, nakon što je prvo ispraznio sef sa platama za vojnike. Fitzgerald je imao nesmetani pristup novcu. On je znao da će ga Glass u potpunosti diskreditirati pred Fitzgeraldom zbog lažne tvrdnje o herojskoj borbi koju je opisao Henryu.

Glass traži od Henrya da mu dopusti da on lično vrati Fitzgeralda u logor živog ili mrtvog; Henry se slaže, ali ide zajedno sa Glassom. U trenutku kada su se razdvojili, Fitzgerald pravi zasjedu i ubija Henrya. Glass se vraća i pronalazi preminulog Henrya nakon što je čuo pucnjavu. On zna da je Fitzgerald u neposrednoj blizini. Glass postavlja genijalnu zamku za Fitzgeralda postavljanjem Henrya uspravno kao lažnog konjanika koji je obučen u Glassov kaput, dok istovremeno skrivajući se sa napunjenim pištoljem ispod deke na pratećem konju i pretvara se kao da je mrtvi Henry. Fitzgerald se hvata u klopku i iz daljine puca u Henrya koji tobože predstavlja Glassa na konju. Fitzgerald ide dolje i provjerava tijelo, ali otkriva da je to ustvari Henry a ne Glass. Glass odjednom pada s konja i puca u Fitzgeralda, pogađajući ga u rame. Fitzgerald bježi ali Glass se dao u potragu za njim i njih dvojica se suočavaju na obali rijeke. Glass se bori sa njim i skoro da ubija Fitzgeralda, ali se predomišlja i gura već teško ranjenog Fitzgeralda nizvodno i pravo u ruke Arikara Indijanaca koji su se približavali. Poglavica, sada u pratnji njegove kćerke Powaqa, ubija Fitzgeralda. Kako se film završava, pred Glassovim očima i dalje uskrsavaju likovi njegove preminule supruge i njegovog sina, koji su mu se priviđali tokom filma, čak i nakon što je kulminirala osveta kada je Fitzgerald konačno ubijen.

Uloge

 Leonardo DiCaprio - Hugh Glass
 Tom Hardy - John Fitzgerald
 Domhnall Gleeson - Andrew Henry
 Will Poulter - Jim Bridger
 Paul Anderson - Anderson
 Lukas Haas
 Brendan Fletcher - Fryman
 Kristoffer Joner - Murphy
 Brad Carter - Johnnie
 Forrest Goodluck - Jastreb

Uvod u snimanje
Pripreme za snimanje Povratnika počele su u augustu 2001. godine, kada je producent Akiva Goldsman otkupio prava na Punkeov neobjavljeni rukopis za istoimeni roman. David Rabe je napisao scenarij filma.
Snimanje je trebao da započne režiser Park Chan-wook, sa Samuelom L. Jacksonom da bude glavna zvijezda. Park je kasnije napustio projekt.
Snimanje je bilo u zastoju sve do 2010. godine, kada je Mark L. Smith napisao novu adaptaciju romana za Stevea Golina. U maju 2010. godine, Smith je otkrio da je John Hillcoat trebao da režira film i da je Christian Bale bio u fazi pregovora da glumi glavnu ulogu. Hillcoat je napustio projekat u oktobru 2010. godine.Jean-François Richet je trebao da ga zamijeni ali je Alejandro G. Iñárritu potpisao da režira film u augustu 2011. godine. Goldsman je također potvrdio da će biti producent zajedno sa Weed Road Pictures. U novembru, Regency Enterprises se pridružio produkciji sa Anonymous Content, a 20th Century Fox je potvrdio da distribuira film. Nekoliko dana kasnije, Iñárritu je izjavio da je tražio Leonarda DiCapra i Seana Penna da glume dvije glavne uloge. Snimanje je stavljeno na čekanje u martu 2012. godine pošto je New Regency unajmio Gonzáleza Iñárritua da režira adaptaciju memoara Jennifer Vogel  Flim-Flam Man , koja govori o kriminalnom ponašanju njenog oca.
Penn je također razmatrao da igra glavnu ulogu u tom filmu.
U decembru, González Iñárritu je najavio da će njegov sljedeći film biti   Birdman ili: (neočekivana vrlina neznanja), komedija o glumcu koji je jednom davno igrao slavnog superjunaka. Iñarritu je osvojio Oscara za najboljeg režisera i najbolji scenarij, a film je osvojio Oscara za najbolji film. Snimanje se održavalo u martu 2013. godine.
González Iñárritu je zakazao početak snimanja Povratnika nakon završetka snimanja  Birdmana .
Film je dobio proračun od 60 miliona dolara, sa 30 miliona udjela New Regencya. Brett Ratnerov RatPac-Dune Entertainment sufinansirao je film.Worldview Entertainment je bio prvi na listi da finansira film, ali je odustao u septembru 2014. godine, zbog odlaska direktora, Christophera Woodrowa.
New Regency je tražio od 20th Century Foxa za dodatna sredstva, ali kompanija je odbila, pozivajući se na garancije u ugovorima za DiCapria i Hardya, što bi zahtijevalo da glumci dobiju plaće bez obzira na to da li je film završen. Megan Ellison iz Annapurna Picturesa ušla je u pregovore oko finansiranja filma ubrzo nakon odustajanja 20th Century Foxa.

Snimanje
Glavno snimanje je počelo u oktobru 2014. godine. González Iñárritu je bio uporan da ne upotrebljava računarsku grafiku koja se trebala koristiti kako bi se poboljšao film, navodeći:
Planirana dvosedmična pauza snimanja u decembru je produžena na šest sedmica što je prisililo Toma Hardya da odustane od snimanja filma  Samoubistvena jedinica. U februaru 2015. godine, Inarritu, koji je snimao film koristeći prirodno osvjetljenje, izjavio je da  će snimanje trajati "do kraja aprila ili maja", pošto je ekipa "snimala u tako udaljenim mjestima da smo, u trenucima kad stižemo i moramo se vratiti nazad, već proveli 40% dana",

Brad Weston, predsjednik i izvršni direktor New Regencya, izjavio je da je snimanje bilo izazov zbog ambiciozne prirode filma. Na kraju, glavno snimanje se završilo u augustu 2015. godine.

Film je sniman na dvanaest različitih lokacija i u tri različite zemlje: Kanada, SAD, i Argentina. U Kanadi, snimanje je održano u Calgaryu, Fortress Mountainu u Alberti, Squamishu i Mammoth Studiosu, Burnaby, Britanska Kolubija. Iako je prvobitni plan bio da se u potpunosti snima u Kanadi, vrijeme je bilo previše toplo, pa su vodeći filmski producenti morali potražiti lokacije u planinskim dijelovima Argentine pod snijegom, gdje je se snimio kraj filma. Članovi ekipe često su se žalili na teške uslove za snimanje, pa su mnogi ili napustili projekat ili dobili otkaz. Mary Parent je potom dovedena kao producent. Iñárritu je tvrdio da su neki od članova ekipe napustili film, objašnjavajući da je "kao režiser dužan da otkrije violinu koja je raštimana, i kao takva mora biti izbačena iz orkestra." O svom iskustvu sa snimanja DiCaprio je izjavio: "Mogu navesti 30 ili 40 sekvenci koje su bile neke od najtežih stvari koje sam ikad snimao. Morao sam ulaziti ili izlaziti iz smrznute rijeke, ili spavati u životinjskoj koži, ili šta sam sve jeo na setu. Bio sam neprestano izložen hladnoći i stalno sam patio od hipotermije."

Iñárritu je izjavio da je prvobitno želio da snimi film hronološkim redom, što je proces koji bi dodao još 7 miliona dolara na budžet filma. U julu 2015. godine, objavljeno je da je budžet filma skočio sa 60 miliona na 95 miliona dolara, a u vrijeme kada je okončano snimanje dostigao je 135 miliona dolara.

Muzika
Filmsku muziku komponirao je japanski muzičar Ryuichi Sakamoto sa dodatnom muzikom Bryce Dessnera iz benda The National i njemačkog kompozitora elektronske muzike Alva Notoa. Glavnina muzike je snimljena u studiju Seattlemusic Scoring Stage u Bastyr kapeli u centru Seattlea, u državi Washington, a odsvirali su je muzičari iz simfonijskog orkestra Northwest Sinfonia. Sakamoto je dirigovao sesije snimanja. Bryce Dessnerov dio je izveo orkestar iz Berlina poznat po imenu "s t a r g a z e" pod dirigentskom palicom André de Riddera. Dodatna muzika uključuje "Become Ocean", kompoziciju  Johna Luthera Adamsa osvajača Pulitzerove nagrade i Grammya koju je odsvirao simfonijski orkestar grada Seattlea pod dirigentskom palicom Ludovica Morlota kao i kompoziciju "Jetsun Mila " francuske muzičarke i kompozitorice Eliane Radigue. Album sa filmskom muzikom objavljen je digitalno 25. decembra 2015. godine, a na CD-u 8. januara, 2016. od strane Milan Records a također će se objaviti na vinilu u aprilu 2016. godine.

Zanimljivosti
 Leonardo DiCaprio je morao jesti sirovu jetru bizona, iako je vegetarijanac. Također je morao da nauči pucati iz muškete, ložiti vatru, govoriti dva indijanska jezika (Pawnee i Arikara), i biti podučavan od doktora koji se bavi drevnim tehnikama ozdravljenja.
 Leonardo DiCaprio je prvo trebao nastupiti u filmu Steve Jobs, ali je odustao kako bi radio na Povratniku.
 Pravi Hugh Glass nije imao sina, a ne postoji nijedan dokaz da je ikad bio u braku.
 Snimanje nekih scena filma odvijalo se u blizini Calgarya, gdje su vladali nepredvidljivi vjetrovi usljed proljetnih uslova usred zime što nikad nije bilo zabilježeno. Svjestan svega, Leonardo DiCaprio pripisuje naglo otopljavanje efektima globalnog zatopljenja, što je naišlo na odobravanje mještana i kanadskih medija.
 Film Povratnik označava povratak kompozitora Ryuichia Sakamotoa zapadnoj kinematografiji. On je najpoznatiji po svojoj Oscarom, Zlatnim globusom i Grammyem nagrađivanom filmskom muzikom za film Bernarda Bertoluccia Posljednji kineski car (1987). Sakamotov posljednji angažman u Hollywoodu bio je film Briana De Palme Zmijske oči (1998).
 Film iz 1971. godine Čovjek u divljini, u kojem glumi Richard Harris kao čvojek koji je bio masakriran i ostavljen da umre, a John Huston glumi kapetana Henrya, također se zasniva na istoj priči.
 Kristoffer Joner, koji tumači ulogu Murphya, jedva da je i prikazan tokom filma i nema dijaloga. Ipak, on je jedan od najvećih najuspješnijih zvijezda u norveškim filmovima, gdje najčešće igra glavne uloge.
 Ovaj film obilježava treći put da je Jacob Tomuri radio kao dvojnik kaskader za Toma Hardya. Prethodni filmovi su bili Pobješnjeli Max 4: Put bijesa (2015) i Legenda.
 Iako je inspiriran istinitim događajima, trapera Hugha Glassa je u stvari napao medvjed na otvorenom usred ljeta. Film dopušta veliku slobodu u prikazu tih događaja. Dva najveća i najvažnija odstupanja od stvarnosti je motivacija glavnih likova, jer pravi Hugh Glass se nikada nije osvetio, nego je oprostio dvojici trapera koji su ga ostavili da umre.
 U filmu, Hugh Glass se prikazuje sa neprijateljskim stavom prema francuskim trgovcima krznom. Međutim, u romanu, Glass je u stvari uz pomoć Francuza uspio dostići do Fort Kiowe.

Kritike
Internetski preglednik Rotten Tomatoes, donosi rejting od 81% na osnovu 57 recenzija, sa prosječnom ocjenom od 7.9/10. Sajt je objavio sljedeći konsenzus kritičara: "Kao što je potpuno lijep isto tako je potpuno beskompromisan, Povratnik koristi odlučan nastup Leonarda DiCapria kao gorivo za zanosnu dramu koja nudi kažnjeničke izazove i bogate nagrade."
Slijedi izabrana kritika:

Reference

Vanjski linkovi
 Zvanični sajt

 Povratnik na Movie Review Query Engine

 Povratnik na History vs. Hollywood

Filmovi na engleskom jeziku
Filmovi iz 2015.
Američki filmovi
Američki biografski filmovi
Američki epski filmovi
Američki trileri
Epski filmovi
Američki vesterni
Filmovi zasnovani na istinitim događajima
Filmovi u režiji Alejandra Gonzáleza Iñárritua
Filmovi snimljeni u Britanskoj Kolumbiji
Filmovi snimljeni u Calgaryju
IMAX filmovi
Filmovi "Regency Enterprisesa"

Povratnik (film)


John Elias Bass (22 de julho de 1848 – 25 de setembro de 1888) foi um jogador profissional de beisebol que jogou como shortstop nas grandes ligas de 1871 até 1877. Jogou pelo Union of Morrisania, Cleveland Forest Citys, Brooklyn Atlantics e Hartford Dark Blues.

Em 1871, liderou a National Association em triplas com 10.

Foi enterrado no Riverside Cemetery em Denver.

Ligações externas
 John Bass - estatísticas e perfil no Baseball-Reference

Beisebolistas dos Estados Unidos
Naturais de Charleston (Carolina do Sul)

John Bass


An Cnemidochroma lopesi in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Lúcia Maria de Campos Fragoso ngan Monné hadton 1989. An Cnemidochroma lopesi in nahilalakip ha genus nga Cnemidochroma, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cnemidochroma

Cnemidochroma lopesi


Parafia Wniebowstąpienia Pańskiego w Ejszyszkach – rzymskokatolicka parafia znajdująca się w Ejszyszkach, w archidiecezji wileńskiej w dekanacie Soleczniki.

Kościoły i kaplice na terenie parafii:
 kościół Wniebowstąpienia Pańskiego w Ejszyszkach – kościół parafialny
 kaplica w Dajnowej
 kaplica w Montwiliszkach
 kaplica szpitalna w Ejszyszkach

Msze święte odprawiane są w językach polskim i litewskim.

Historia
Według legendy parafia w Ejszyszkach powstała jako 16 na Litwie z rozkazu Witolda Kiejstutowicza. W końcu XIV w. wybudowano tu kościół pod wezwaniem Bożego Ciała lub Matki Bożej, spalony w 1432 przez wojska Świdrygiełły. Nowy kościół ufundował w 1443 wielki książę litewski Kazimierz Jagiellończyk, który również uposażył parafię ziemią. Parafię uposażali jeszcze królowie Aleksander Jagiellończyk w 1502 i Zygmunt I Stary w 1522.

W latach 1846–1852 wybudowany obecny kościół. Po wybuchu powstania styczniowego tutejszy wikary ks. Józef Horbaczewski odczytał manifest rządu narodowego i został kapelan powstania. Z spisu parafian z 25 kwietnia 1911 wynikało, że z 10 385 wiernych 79 żądało kazań w języku litewskim, a 807 mówiło, lecz nie żądało kazania po litewsku. W 1919 podczas krótkotrwałej władzy bolszewików aresztowano i wywieziono wikariusza ks. Jana Naruszysa.

W okresie międzywojennym proboszczem w Ejszyszkach był ks. Bolesław Moczulski. W 1939 parafia liczyła 10540 wiernych, co czyniło ją jedną z największych w archidiecezji wileńskiej. Przy parafii funkcjonował sierociniec. W czasach komunizmu parafia funkcjonowała.

Z parafii wywodzili się bp Jerzy Talat – biskup żmudzki i kijowski i bp Aleksander Kaszkiewicz – biskup grodzieński.

Przypisy

Bibliografia

 Rejon solecznicki - Ejszyszki

Ejszyszki
Ejszyszki
Ejszyszki


Crocicreas Fr.– rodzaj grzybów z rzędu tocznikowców (Helotiales).

Systematyka i nazewnictwo
Pozycja w klasyfikacji według Index Fungorum: Incertae sedis, Helotiales, Leotiomycetidae, Leotiomycetes, Pezizomycotina, Ascomycota, Fungi.

Synonimy: Ascoverticillata Kamat, Subhedar & V.G. Rao,
Belonidium sect. Podobelonium Sacc.,
Belonioscypha Rehm,
Belonium sect. Scelobelonium Sacc.,
Conchatium Velen.,
Davincia Penz. & Sacc.,
Exotrichum Syd. & P. Syd.,
Podobelonium (Sacc.) Penz. & Sacc.,
Scelobelonium (Sacc.) Höhn.

Na początku XXI wieku w taksonomii tego rodzaju nastąpiły duże zmiany. Liczne gatunki zostały przeniesione do innych rodzajów, głównie Cyathicula i Grahamiella.

Gatunki występujące w Polsce
 Crocicreas subhyalinum (Rehm) S.E. Carp. 1980
 Crocicreas tomentosum (Dennis) S.E. Carp. 1980
Nazwy naukowe na podstawie Index Fungorum.

Przypisy

Tocznikowce

Crocicreas


Mesembryanthemum amplectens is 'n vetplant wat deel is van die Aizoaceae familie. Die plant is endemies aan Suid-Afrika en kom in die Noord-Kaap voor.

Bron
 Plants of the World Online

Mesembryanthemum
Flora van Suid-Afrika
Endemiese plante van Suid-Afrika

Mesembryanthemum amplectens


Det russiske spørgsmål () er en sovjetisk politisk dramafilm fra 1948 produceret af Mosfilm og instrueret af Mikhail Romm. Det er en filmatisering af et skuespil af samme navn skrevet af den sovjetiske digter og journalist Konstantin Simonov.

Handling
Filmen foregår i 1946. En førende amerikansk avis sender sin dygtige korrespondent, Harry Smith, til Sovjetunionen. Hans opgave er at skrive skræmmende reportager om Sovjetunionens krigerriske og ekspansive intentioner med det formål at understøtte amerikanske massemediers propagandakampagne mod USSR. Harry flytter til USSR, hvor han bliver begejstret for landet, som er helt forskelligt fra det han er blevet fortalt af den "frie presse" i USA. Tilbage i USA finder Harry sig selv splittet mellem sin samvittighed som en ærlig journalist og det onde pres fra hans overordnede, der vil tvinge ham til at skrive den belejlige usandhed.

Når henses til filmens ideologiske vinkel fremstår Det russiske spørgsmål imidlertid rimeligt sofistikeret og objektiv i dens kritik af det amerikanske samfund i begyndelsen af den kolde krig. Imodsætning til mange andre sovjetiske propagandafilm antager Romms drama et amerikansk perspektiv, og det sovjetiske samfund berøres alene perifert i filmen. Det meste af filmen centrerer sig om amerikansk kultur, samfund, politik og levevis.

Medvirkende
 Vsevolod Aksjonov — Harry Smith
 Jelena Kuzmina — Jessie West
 Mikhail Astangov — McPherson
 Mikhail Nazvanov — Jack Gould
 Boris Tenin — Bob Murphy

Referencer

Eksterne henvisninger

Sovjetiske film fra 1948
Dramafilm fra Sovjetunionen

Det russiske spørgsmål


Kaliwatan sa isda ang Distichodus teugelsi. Una ning gihulagway ni Victor Mamonekene ug Emmanuel Vreven ni adtong 2008. Ang Distichodus teugelsi sakop sa kahenera nga Distichodus, ug kabanay nga Distichodontidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Distichodus

Distichodus teugelsi


Trichorhina giannellii là một loài chân đều trong họ Platyarthridae. Loài này được Arcangeli miêu tả khoa học năm 1929.

Chú thích

Tham khảo

Trichorhina

Trichorhina giannellii


"Say Man" is a song by American musician Bo Diddley. Written under his real name of Ellas McDaniel, it was recorded by Bo Diddley in 1958 and released as a single in 1959 on Checker 931.

The recording became his biggest US pop hit, reaching number 20 on the Hot 100, and number three on the R&B chart.   It arose from a jam session between Diddley and his maracas player Jerome Green, and featured Diddley and Green trading insults in the style of the word game known as The Dozens.

Bo Diddley said of the song: "A lot of the things I did in the Chess studios, we were just goofin' around ...  They played it back, and it shocked all of us! Of course, they cut out all the dirty parts."  Music critic Maury Dean, while rejecting the idea that the track is "the first rap song", says that it is "the first major soul tune to feature a total spoken patter of pal put-downs to a rockin' beat ... .  Bo's lightning right hand chops chords like sugar cane.  The incessant beat throbs into the hot American evening nocturne of streetwise savvy.  Rap – with a side of ghetto-blast humor."

The recording also appeared on the album Go Bo Diddley.

References

1959 singles
Bo Diddley songs
1958 songs
Songs written by Bo Diddley

Say Man


La modella è un dipinto a olio su tela (62x51,5 cm) realizzato nel 1910 dal pittore Marc Chagall. Fa parte di una collezione privata.

Il dipinto fu realizzato da Chagall poco dopo il suo arrivo a Parigi.
Raffigura una donna mentre dipinge una panoramica di Parigi: si possono riconoscere infatti le sagome delle due torri della Cattedrale di Notre-Dame.

Modella
modella Chagall

La modella (Chagall)


Indonesia was the host nation of 2018 Asian Games held in Jakarta and Palembang from 18 August to 2 September 2018. Indonesia competed with 938 athletes, the most in the Games.

Vice President of Indonesia Jusuf Kalla assigned the then-National Police Deputy Chief Commissioner General Syafruddin as chef de mission for the Indonesian contingent.

Competitors
The following is a list of the number of competitors representing Indonesia that participated at the Games:

Demonstration events

Medalists

The following Indonesia competitors won medals at the Games.

|  style="text-align:left; width:78%; vertical-align:top;"|

|  style="text-align:left; width:22%; vertical-align:top;"|

—

Demonstration sports medalists

eSports was featured at the 2018 Asian Games as a demonstration sport, meaning medals won in this sport will not be counted in the official overall medal tally. It was held from 26 August to 1 September. Six video game titles were featured in the demonstration event. Indonesia collected 2 medals, 1 gold and 1 silver, and finished second in the table.

The following Indonesia competitors won medals at the demonstration games.

|  style="text-align:left; width:78%; vertical-align:top;"|

Archery

Recurve

Compound

Artistic swimming

* Did not play.

Athletics

Badminton

Indonesia announced its squad of 20 players (10 men's and 10 women's) on 30 June 2018.

Men

Women

Mixed

Baseball

Indonesia sent a men's team to make its debut in the baseball competition at the Asian Games. The team were drawn in the group B alongside Hong Kong, South Korea and  Chinese Taipei.

Roster
The following is the Indonesia roster for the men's baseball tournament of the 2018 Asian Games.

Round 2 – Group B

Consolation round

Basketball

Summary

5x5 basketball
Indonesia men's and women's basketball team entered the competition, drawn in group A for the men's and in group X for the women's.

Men's tournament

Roster
The following is the Indonesia roster in the men's basketball tournament of the 2018 Asian Games.

Group A

Quarter-final

Classification 5th–8th

Seventh place game

Women's tournament

Roster
The following is the Indonesia roster in the women's basketball tournament of the 2018 Asian Games.

Group X

Quarter-final

Classification 5th–8th

Seventh place game

3x3 basketball
Indonesia national 3x3 team will participate in the Games. The men's team placed in pool B and the women's team in pool D based on the FIBA 3x3 federation ranking.

Men's tournament

Roster
The following is the Indonesia roster in the men's 3x3 basketball tournament of the 2018 Asian Games.
Erick Jonathan Gosal
Rivaldo Tandra Pangesthio
Vincent Rivaldi Kosasih
Agassi Yeshe Goantara

Pool A

Women's tournament

Roster
The following is the Indonesia roster in the women's 3x3 basketball tournament of the 2018 Asian Games.
Christine Apriyani Rumambi
Dewa Ayu Made Sriartha Kusuma
Delaya Maria
Ni Putu Eka Liana Febiananda

Pool D

Quarter-final

Bowling

Men

Women

Boxing

Men

Women

Canoeing

Slalom

Sprint

Qualification legend: QF=Final; QS=Semifinal

Traditional boat race

Men

Women

Canoe polo (demonstration)

Contract bridge

Men

Women

Mixed

Cycling

BMX

Mountain biking
Indonesia downhill bikers entered the competition with 4 athletes. Two men's athletes Popo Ario Sejati and Khoiful Muhkib was a national downhill champion, and for the women's athletes Nining Purwaningsih dan Tiara Andini Prastika was a second and third place at the 2017 Asian Mountain Biking Championships in Xuancheng, China.

Road

Track

Sprint

Team sprint

 Riders who entered the competition but did not participating in any phase of the team event.
Qualification legend: FA=Gold medal final; FB=Bronze medal final

Pursuit

 Riders who entered the competition but did not participating in any phase of the team event.
Qualification legend: FA=Gold medal final; FB=Bronze medal final

Keirin

Qualification legend: FA=Gold medal final; FB=Bronze medal final

Omnium

Madison

Diving

Men

Women

Equestrian

Dressage

Eventing

Jumping

 – indicates that the score of this rider does not count in the team competition, since only the best three results of a team are counted.

Esports (demonstration)

Arena of Valor and Clash Royale

Hearthstone and StarCraft II

League of Legends and Pro Evolution Soccer

Fencing

Individual

Team

Field hockey

As the host nation, Indonesia was given a spot to compete in both men's and women's tournaments, both teams were placed in the group A and B respectively.

Summary

Men's tournament

Roster

Pool A

Ninth place game

Women's tournament

Roster

Pool B

Seventh place game

Football

As the host nation, Indonesia men's and women's team were drawn in Group A respectively.

Summary

Men's tournament

Roster

Group A

Round of 16

Women's tournament

Roster

Group A

Golf

Men

Women

Gymnastics

Handball

Indonesia men's handball team drawn in group C at the Games, while the women's team in group B.

Summary

Men's tournament

Roster

Nur Rahman Effendi
Andi Yoga Ananda
Fitra Agung Aditya Pratama
Oni Arianus Sir
Yulianto Effendi Sir
Bagas
Rufan Pujianto
Viktorius Rafael Tobing
Alias Ilyas
Harun Nurrasyid
Saepul Rahman
Muhammad Aryasatya Hidayat Noor
Moch. Phasa Nurfauzan
Rian Kurniawan
Dupa Gilang Pratama Wiguna
Risky Fidelano

Group C

Classification round

Women's tournament

Roster

Shantika Ayuning Baharizki
Fitri Anggi Yani
Claudia Finka Wiranata
Inge Indah Wijayatri
Dian Ekavianti Fefan
M. Shinta Hidayatuzzaroh
Lia Apriliani
Ria Astuti
Marselina
Afifatur Rofidiyah
Putri Dwi Merdekawati
Gadis Risma Septiananda
Sri Nurlinda
Anggun Pramesti
Felita Widya Dhana
Anisa Yulianti

Group B

5–8th place semifinals

Seventh place game

Jet ski

Indonesia entered three jet skiers at the Games, with two gold medals targeted by the government.

Ju-jitsu

Men

Women

Judo

Men

Women

Mixed

Kabaddi

Summary

Men's tournament

Team roster

I Gede Feri Setiawan
I Ketut Sudita
I Made Arya Negara
I Wayan Halus Suandana
Dicki Candra
Ida Bagus Ketut Wipradana
I Komang Dandy Darmawan
Faisal Ihsan Kamil
Setya Yogasena
Aldino Indrayana
I Putu Wahyu Juniartha
I Nyoman Tos Pasek Wiguna

Group B

Women's tournament

Team roster

Komang Ariningsih
Ni Kadek Amiariasti
Ni Putu Dewi Laraswati
Ni Kadek Ernawati
Desak Gede Indah Vinda D
I Gusti Anak Agung Pradnyawati
Ni Komang Isna Pratiwi
Ni Ketut Puspasari
Agustina Siregar
Kadek Candra Wahyuni
Kadek Surya Febriantari
Ni Made Praarthini Samitha

Group A

Karate

Indonesia prepared a team that will participate in the karate competition. The National Karate Federation (FORKI) selected eight karate practitioners (4 men's and 4 women's) for the Games.

Kurash

Men

Women

Modern pentathlon

Modern Pentathton Indonesia (MPI) announced four pentathletes to compete at the Games.

Paragliding

Men

Women

Pencak silat

Ikatan Pencak Silat Indonesia (IPSI) sent 22 athletes to compete at the Games. 12 athletes (6 men's and 6 women's) competed in the seni events, while 10 athletes (7 men's and 3 women's) in the tanding events.

Seni

Tanding

Roller sports

Indonesia entered the skateboarding event at the Games with 6 athletes (4 men's and 2 women's), while 4 athletes (2 men's and 2 women's) participated in the speed skating event.

Skateboarding

Speed skating

Rowing

Men

Women

Rugby Sevens

Indonesia men's and women's team participated in the Games in Group B of the tournament respectively. Persatuan Rugby Union Indonesia (PRUI) announced its squad of 24 athletes (12 men's and 12 women's) on 6 August.

Men's tournament

Squad
The following is the Indonesia squad in the men's rugby sevens tournament of the 2018 Asian Games.

Head coach:  George Dennis Wilson

Nanda Septian Oloan Siregar
Handika Hadi Wibowo
Fransiscus Lohtar Matius Sinaga
Yusuf Satria Nugroho Bagong Putra
Aqiel Azis Safrurrozi
Buldan Muhammad Abdurrohman
Lawrence Oiyaitou
Dionysius Oktavian Andi Pratikno
Christopher Adhitya Hardwika
Muhammad Rifaldi
Andika Yudistira Pratama
Muhammad Danial Al Fikri

Group B

Classification round (9–12)

Women's tournament

Squad
The following is the Indonesia squad in the women's rugby sevens tournament of the 2018 Asian Games. Based on the squad released by PRUI, Ester Christiani Sitompul replaced by Regina Fetowin.

Head coach:  George Dennis Wilson

Regina Fetowin
Fevi Susanti
Pipit Ayu Lestari
Nadya Silvy Khoirunnisa
Lesly Adriana Deda
Dian Wahyu Saputri
Fanny Givllia Gara Sati
Tri Sukma Nugraeni
Indri Katerina Lahu
Yesi Oktasari
Veronika Adriana Olua
Serli Angganice Matindas

Group B

Quarterfinal

Classification semifinal (5–8)

Seventh place game

Sailing

Men

Women

Mixed

Sambo

<div style="overflow: auto;">

Sepak takraw

Men

Women

Shooting

Men

Women

Mixed team

Soft tennis

Softball

Summary

Roster

Dian Agustina
Delin
Agustina Diadiaway
Cresida Mariska Dwiyanti
Ilka Arunia Emogene
Febina Fitriani
Gisza Gabriella
Monica Isella
Steffaney Angelica Johanna
Lidia Anna Krey
Adhisty Deynira Nuranjani
Vinny Anugerah Dwi Putri
Syehan Hana Rahmania
Yuka Ramadina
Ashilla Safiya
Wa Ode Sitti Saputriani
Adelaide Tania Waromi

Preliminary round
The top four teams will advance to the Final round.

Sport climbing

Speed

Speed relay

Combined

Squash

Singles

Team

Swimming

Men

Women

Mixed

Table tennis

Individual

Team

Taekwondo

Pengurus Besar Taekwondo Indonesia (PBTI) entered their athletes into the taekwondo competition at the Games. The last medals won by Indonesia in taekwondo competition at the Asian Games was in 2010 Guangzhou, and this year, PBTI target a gold medal.

Poomsae

Kyorugi

Tennis

Men

Women

Mixed

Triathlon

Indonesian Triathlon Federation entered six triathletes (3 men's and 3 women's) to compete at the Games.

Individual

Mixed relay

Volleyball

Beach volleyball

Indoor volleyball

Men's tournament

Team roster
The following is the Indonesia roster in the men's volleyball tournament of the 2018 Asian Games.

Head coach: Samsul Jais

Pool A

Playoff

Quarterfinal

5th place game

Women's tournament

Team roster
The following is the Indonesian roster in the women's volleyball tournament of the 2018 Asian Games.

Head coach: Mohamad Amsori

Pool A

Quarterfinal

5–8th place semifinals

Seventh place game

Water polo

Summary

Men's tournament

Team roster
Head coach:  Milos Sakovic

Mochammad Rafi Alfariz (GK)
Beby Tarigan (CB)
M Hamid Firdaus (D)
Silvester Manik (D)
Erlangga Andaru Rinaldi (D)
Andi Muhammad Uwayzulqarni (D)
Yusuf Budiman (CF)
Reza Auditya Putra (D) (C)
Delvin Felliciano (CF)
Ridjkie Mulia (D)
Rian Rinaldo (D)
Zaenal Arifin (CB)
Novian Dwi Putra (GK)

Group B

Quarter-final

Classification semifinal (5–8)

Seventh place game

Women's tournament

Team roster
Head coach:  Zoran Kontic

Ayudya Suidarwanty Pratiwi (GK)
Sarah Manzilina (CF)
Alya Nadira Trifiansyah (D)
Hanna Firdaus (D)
Ivy Nernie Priscilla (CB)
Nyoman Ayu Savitri Arsana (D)
Upiet Sarumanah (CF)
Ariel Dyah Cininta Siwabessy (D) (C)
Glindra Patricia Legawa (D)
Febrika Indirawati (CB)
Rani Raida (D)
Siti Balkis (CF)
Dinda Nur Asmarandana (GK)

Round robin

Weightlifting

All Indonesia Weightlifting, Bodybuilding & Powerlifting Association prepared 13 weightlifters (7 men's and 6 women's) including three Olympics medalists to compete at the Games.

Men

Women

Wrestling

Men's freestyle

Men's Greco-Roman

Women's freestyle

Wushu

Taolu

Sanda

Key: * TV – Technical victory.

See also
 Indonesia at the 2018 Asian Para Games

References

Nations at the 2018 Asian Games
2018
Asian Games

Indonesia at the 2018 Asian Games


Kaliwatan sa karpa ang Semiplotus cirrhosus. Una ning gihulagway ni Chaudhuri ni adtong 1919. Ang Semiplotus cirrhosus sakop sa kahenera nga Semiplotus, ug kabanay nga karpa. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kapos sa datos.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Miyanmar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Semiplotus
Karpa sa Burma

Semiplotus cirrhosus


Christina Catharina von Holstein, ved ægteskab Danneskiold-Samsøe (født den 24. marts 1709 og død den 1. februar 1795) var en dansk grevinde.

Familie
Christina Catharina von Holstein var datter af Christian von Holstein og Bertha Scheel von Holstein.

Hun havde i alt 13 søskende, herunder; grevinde Dorothea Sophie Danneskiold-Laurvig, Bertha von Holstein, Niels Rosekrantz von Holstein, Adam Christoph von Holstein, Carl von Holstein, Sophie Hedevig von Holstein, Ulrich von Holstein, Joachim von Holstein, Ulrik Adolph von Holstein (døde 5 dage efter fødsel, vuggedød), Christian Frederik von Holstein, Conrad von Holstein, Frederik Christian von Holstein og Anna Magdalina von Holstein (døde 7 uger efter fødsel).

Ægteskab med lensgreve Christian Danneskiold-Samsøe
I 1724 giftede Christina Catharina von Holstein sig med lensgreve Christian Danneskiold-Samsøe. Sammen fik de 3 døtre; Conradine Christine Danneskiold-Samsøe (f. i 1725), Sophia Dorothea Danneskiold-Samsøe (f. i 1727) og Christiane Danneskiold-Samsøe (f. i 1728). Lensgreve Christian Danneskiold-Samsøe havde derudover 3 sønner fra sit første ægteskab (1721) med Conradine Christiane f. komtesse Friis, der døde i 1723. Lensgreve Christian Danneskiold-Samsøe døde den 17. februar 1728 i København, efter 4 års ægteskab i en alder af 25 år.

Referencer

Grevinder fra Danmark
Christina Catharina

Christina Catharina Danneskiold-Samsøe


An Conger in uska genus han Actinopterygii. An Conger in nahilalakip ha familia nga Congridae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Conger

Conger


An Terina in uska genus han Lepidoptera. An Terina in nahilalakip ha familia nga Geometridae.

Ilarom nga taxa

 Terina accra
 Terina albidaria
 Terina charmione
 Terina chrysoptera
 Terina circumcincta
 Terina circumdata
 Terina crocea
 Terina doleris
 Terina flavibasis
 Terina flaviorsa
 Terina fulvibasis
 Terina incisa
 Terina insulata
 Terina internata
 Terina latifascia
 Terina lufira
 Terina maculifera
 Terina meliorata
 Terina niphanda
 Terina nummulifera
 Terina ochricosta
 Terina ochroptera
 Terina octogesa
 Terina overlaeti
 Terina puncticorpus
 Terina reliqua
 Terina renifera
 Terina rogersi
 Terina sanguinaria
 Terina subfulva
 Terina tanyeces
 Terina wardi

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Terina

Terina


Druga fala ekonomicznej analizy prawa (ruch drugiej fali) – nurt rozwijający się w nauce XX wieku, związany z dużym zainteresowaniem środowiska naukowego zależnościami pomiędzy prawem a ekonomią, co wiązało się z ekspansją ekonomii do innych nauk społecznych.

Uwarunkowania historyczne
Koncepcja stosowania analizy ekonomicznej w zakresie lepszego zrozumienia prawa posiada znacznie dłuższą historię niż omawiany nurt, bowiem tematyki tej podejmowali się już antyczni myśliciele Platon i Arystoteles, a następnie N. Macchiavelli, T. Hobbes oraz twórcy ekonomii A. Smith oraz D. Hume, jednakże dorobek ten nie tworzy zwartego systemu analizy prawa w ujęciu ekonomicznym. Systematyczne, a zarazem spójne studia nad prawem i ekonomią, które uzyskały miano "pierwszej fali ekonomicznej analizy prawa" miały miejsce wśród Niemieckiej Szkoły Historycznej dopiero w XIX stuleciu i dokonywane były w głównej mierze przez ekonomistów. Główną tezą była opozycja do prawa naturalnego oraz traktowanie prawa jako wytworu środowiska społeczno-ekonomicznego.

Charakterystyka
Zgodnie z jednym ze stanowisk przedstawicieli literatury naukowej, kiedy "ruch pierwszej fali" upadł, w latach trzydziestych XX wieku rozpoczęła się "druga fala ekonomicznej analizy prawa", która była skutkiem pojawienia się prac dwóch autorów: Guido Calabresiego oraz R.H. Coase'a, którzy podjęli się pierwszej nowoczesnej próby systematycznego wykorzystania ekonomicznej analizy prawa do tych obszarów prawa, które w sposób bezpośredni nie dotykały kwestii ekonomicznych. Jednocześnie istnieje drugie stanowisko w kwestii precyzyjnego określenia czasu narodzenia się "drugiej fali ekonomicznej analizy prawa", zgodnie z którym ruch ten rozpoczął się wraz z końcem lat pięćdziesiątych XX wieku, kiedy G. Becker podjął badania, w ramach których analizował zachowania pozarynkowe przy pomocy metod ekonomicznych.

"Druga fala" wiązała się z rozwojem na uniwersytecie w Chicago metody badawczej, opierającej się na tworzeniu możliwych do empirycznego zweryfikowania założeń i przeprowadzaniu testów dla potwierdzenia ich prawdziwości. Ruch znalazł zastosowanie do analizy ustaw rządowych, problematyki praworządności, teorii i praktyki postępowania karnego, administracyjnego i egzekucyjnego oraz do prawa konstytucyjnego, w konsekwencji rozciągając analizę ekonomiczną na niemalże wszystkie gałęzie prawa.

W ramach "drugiej fali ekonomicznej analizy prawa" E. Mackaay wyodrębnił pięć faz jej rozwoju: początkową, propozycji paradygmatu, akceptacji paradygmatu, kwestionowania paradygmatu oraz ruchu wstrząśniętego.

Wzrost popularności ruchu ekonomicznej analizy prawa spowodował powstanie nowych periodyków branżowych, takich jak "Journal of Law, Economics & Organization", "American Law and Economics Review", "European Journal of Law & Economics", czy polskiego "Ekonomia i Prawo", bowiem ruch ten wywarł także wpływ na polską naukę i spowodował powstanie Polskiego Stowarzyszenia Ekonomicznej Analizy Prawa, które zrzesza polskich przedstawicieli świata nauki interesujących się tematyką ekonomicznej analizy prawa, a ponadto zajmuje się promocją tej nauki w kraju za sprawą organizowania licznych konferencji i seminariów.

Przypisy

Ekonomiczna analiza prawa

Druga fala ekonomicznej analizy prawa


The Supreme Court of India was in crisis after a press conference was given by Supreme Court judges Jasti Chelameswar, Ranjan Gogoi, Madan Lokur, and Kurian Joseph, in which they spoke against the Chief Justice of India Dipak Misra that he allocated certain politically controversial cases to such benches which give favourable judgements towards a political party.

The judges mentioned the allocation of the case of investigation of death of Special CBI Judge — BH Loya, who was presiding over Sohrabuddin encounter case, in which the BJP President Amit Shah and Rohith Shah were the prime accused.

Background
On 12 January 2018, four Supreme Court judges Jasti Chelameswar, Ranjan Gogoi, Madan Lokur and Kurian Joseph gave a press meeting in an unprecedented manner. Chelameswar said, "We tried to collectively persuade the chief justice that certain things are not in order and therefore you should take remedial measures....Unfortunately, our efforts failed." He also said, "that unless this institution is preserved and it maintains its equanimity, democracy will not survive in this country."  This occurred after Misra headed the bench which dismissed the CJAR petition against him, and after the Justice Loya case had attracted scrutiny. The allegations against Misra were related to the allotment of matters to benches and constituting Constitution Benches in a way that arbitrarily ignored Senior Judges of the Court. These important cases were heard by benches headed by Dipak Misra. The judges claimed to have a written a letter to Dipak Misra for which they had not received a reply. After the press conference, Misra created a new judicial roster which excluded those who spoke against him from all constitution benches.

Proposed impeachment of the Chief Justice of India
On 20 April 2018, seven opposition parties submitted a petition to the Vice President Venkaiah Naidu seeking impeachment of Dipak Misra with signatures from 71 parliamentarians. On 23 April 2018, the petition was rejected by Venkaiah Naidu.

References

External links
Full text of letter: Four senior judges say situation in SC 'not in order'

Supreme Court of India
India

2018 Supreme Court of India crisis