Jawa è una casa motoristica fondata a Praga nel 1929.
Deve il suo nome alle prime due lettere del cognome del suo fondatore, l'ingegnere cecoslovacco František Janeček, e quelle della Wanderer, azienda che cedette alla neoistituita entità societaria alcuni brevetti di motore.

La prima fabbrica sorse nel quartiere praghese di Pankrác cui nel 1931 fu affiancato un nuovo stabilimento a Týnec nad Sázavou.
Specializzata principalmente in motocicli, Jawa produsse anche automobili tra il 1934 e il 1941.

Nazionalizzata dal governo cecoslovacco nel dopoguerra, conobbe una crisi dopo la fine del Patto di Varsavia e il calo degli ordinativi dagli altri Paesi dell'Est europeo, segnatamente la Russia post-sovietica; la sua sede operativa è attualmente Týnec nad Sázavou.

Storia

Il primo modello fu presentato nell'ottobre 1929, era il "500 OHV". Solo prima della seconda guerra mondiale la Jawa vinse 51 trofei internazionali.

A partire dal 1933 la Jawa costruì anche automobili, a cominciare dalla produzione su licenza DKW del modello Meisterklasse F2, chiamata Jawa 700. Nel 1937 dal modello 700 derivò la Jawa Minor I, una bicilindrica a due tempi di 616 cm³ a 3 marce. Fino allo scoppio della guerra ne vennero costruite quasi 2000 in diverse versioni, oltre al modello base chiuso a due porte anche cabriolet, roadster, station wagon e pick-up.
Dalla Minor II 750 cm³ derivarono anche versioni sportive, una delle quali, denominata Aero Minor III, il cui motore a tre cilindri venne portato a 772 cm³, partecipò alla 24 ore di Le Mans del 1949.
Dopo il conflitto vennero assemblate ancora circa 700 vetture, l'ultima delle spider venne costruita nel 1955.

Durante la guerra la Jawa produsse anche armi per il Terzo Reich ed elaborò però dei prototipi che vennero prodotti alla fine del conflitto (ad esempio la Jawa 250 tipo 11). Nel dopoguerra la Jawa iniziò ad esportare in tutto il mondo: famoso è il modello Jawa 350 Californian (1967-1974) esportato negli Stati Uniti d'America. Lo stesso modello ebbe anche una certa diffusione in Europa, soprattutto nella versione dotata di sidecar, uno dei pochi modelli di questo tipo in produzione di serie.

Durante gli anni del Patto di Varsavia la Jawa ha prodotto in larga scala solo determinati veicoli, mentre la modernizzazione avveniva solo nel settore agonistico e d'esportazione. Dal punto di vista agonistico la Jawa vinse molti titoli in vari settori, come ad esempio nello speedway, con piloti leggendari come František Šťastný e Gustav Havel.

Dopo il 1990 Jawa entrò in crisi, in parte poiché la "nuova Russia" non pagò migliaia di moto; non riuscì quindi a produrre i modelli moderni in larga scala e perse il prestigio internazionale. L'apice della crisi si ebbe nei tardi anni novanta quando si divise nel settore "civile" (Jawa moto spol. s.r.o.) e "agonistico" (Jawa divisov).

Oggi Jawa produce un'ampia gamma di modelli con cui cerca di rientrare nel mercato internazionale, tra cui: Jawa 125 Dakar (che ha partecipato alla Parigi-Dakar nel 2005), Jawa 650 Style, premiata come modello innovativo), Jawa 350 (utilizzata dalla polizia in vari paesi asiatici). Vende sotto proprio marchio mini-cars italiane (di marca Lombardini).

La Jawa divisov partecipa attualmente al campionato mondiale di speedway e di sidecarcross.

Moto da competizione

Jawa divisov 889
Jawa 500 typ 896 Speedway (1984)
Jawa 500 typ 897 Speedway (1984)
Jawa 510 (1978)
Jawa 250 su asfalto (1976)
Jawa 350 typ 653 (1974)
Jawa 350 typ 673 su asfalto (1974)
Jawa 125 typ 655/01 (1967)
Jawa 125 typ 670 su asfalto (1966)
Jawa 350 2xOHC su asfalto (1962)
Jawa 250 2xOHC su asfalto (1959)
Jawa 250 Cross (1957)
Jawa 500 OHC su asfalto (1949)

Modelli principali
Jawa 250 Travel (2007)
Jawa 650 Dakar (2006)
Jawa 650 Style (2005)
Jawa 650 Classic (2004)
Jawa 125 Dakar (2003)
Jawa 50 Dandy typ Minarelli (1999)
Jawa 350 typ 640 a podtypy (1991)
Jawa 350 typ 639 (1990)
Jawa 350 typ 634, 634.5 (1973-1982)
Jawa 350 UŘ typ 633/1 Bizon (1970)
Jawa 350 Californian typ 362 (1969)
Jawa 250 typ 559/05 Automatic (1966-'68)
Jawa 350 Automatic typ 360/01 (1965)
Jawa 50 typ 551 Jawetta Standard (1959)
Jawa 50 typ 555 Pionýr (1958)
Jawa 350 typ 354 Kývačka (1954)
Jawa 350 typ 12 (Ogar), 18 (1948)
Jawa 250 typ 10, 11 Pérák (1946)
Jawa 250 Duplex Blok (1939)
Jawa 100 Robot (1937)
Jawa 350 SV (1934)
Jawa 175 Villiers (1932)
Jawa 500 OHV (1929)

Altri progetti

Collegamenti esterni

Case automobilistiche ceche
Case motociclistiche ceche

Jawa (azienda)


アクィタニア (387 Aquitania) は小惑星帯の大きな小惑星で、S型小惑星に分類される。小規模な小惑星族に含まれているという見方もあるが、その範囲についてはよくわかっていない。

フランスの天文学者、フェルナン・クーティによってボルドーで発見された。これは、クーティが生涯で発見した2個の小惑星のうち最後のものである。フランスのアキテーヌ地域圏のローマ時代の呼称にちなんで命名された。

出典

関連項目
 小惑星の一覧 (1-1000)

外部リンク

 Listing of Family: Kozai 35

メインベルトの小惑星
S型小惑星
天文学に関する記事
1894年発見の天体
F. クーティが発見した天体

アクィタニア (小惑星)


Kinn er en kommune i Vestland fylke i Norge. Den blev etableret ved kommunereformen i Norge  1. januar 2020, og består af de tidligere kommuner Flora i Sunnfjord og Vågsøy ved Nordfjord i det tidligere fylke Sogn og Fjordane, med undtagelse af bygden Bryggja som fra samme dato blev overført fra Vågsøy til  den nye Stad kommune. Folketallet i kommunen var ved oprettelsen på omkring 17.800 indbyggere.

Det specielle med Kinn kommune er at den består af to geografisk adskilte dele, da de to oprindelige kommuner ikke havde fælles grænse, hverken over land eller hav. Kommunecenterfunktionen bliver delt mellem byerne Måløy og Florø. Rejsetiden mellem Måløy og Florø er 2 timer og 15 minutter.

Personer fra Kinn

Alfred Maurstad († 1967), skuespiller
Jon Tolaas, forfatter († 2012)
Reidar Sandal (1949-), politiker, regeringsmedlem, stortingsmand

Kilder og henvisninger

Kommuner i Vestland

Kinn


Kaliwatan sa insekto ang Allothrips biminianus. Una ning gihulagway ni Stannard ni adtong 1955. Ang Allothrips biminianus sakop sa kahenera nga Allothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Bahamas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Bahamas
Allothrips

Allothrips biminianus


Delosperma lebomboense is 'n meerjarige sukkulent wat deel is van die Aizoaceae familie. Die spesie is inheems aan Eswatini en Suid-Afrika en kom in KwaZulu-Natal en Mpumalanga voor.

Bronne
 REDLIST Sanbi
 Plants of the World Online

Flora van Eswatini
Flora van Suid-Afrika
lebomboense

Delosperma lebomboense


Betty Louise van Patter (12 de outubro de 1929 - 13 de dezembro de 1974 ou 17 de janeiro de 1975 (conforme lápide) nascida Betty Louise Floyd,  foi uma contadora (contabilista) que trabalhou para o Partido dos Panteras Negras. Foi encontrada assassinada com indícios de espancamento em dezembro de 1974 e, embora ninguém tenha sido acusado pelo crime, houve suspeitas de que ele teria sido cometido por membros do Panteras Negras, uma vez que ela teria ameaçado tornar pública descoberta de que o partido havia efetuado fraude em sua contabilidade em decorrência de graves problemas fiscais.

Informação
Depois de servir como contadora para a  revista Ramparts, Van Patter tornou-se auxiliar da líder dos Panteras Elaine Brown, em 1974, tendo sido apresentada ao Partido por David Horowitz.

Van Patter faltou inexplicavelmente ao serviço em 13 de dezembro de 1974. Algumas semanas depois, seu cadáver severamente espancado foi encontrado em uma praia de San Francisco Bay. Não houve provas suficientes para que a polícia acusasse qualquer pessoa pela sua morte, mas o Partido das Panteras Negras foi "quase universalmente considerado responsável", como escreveu o jornalista Frank Browning em 1987. Christopher Hitchens, por sua vez, sustentou no Los Angeles Times que: "Não há dúvida agora, e havia muito pouco então, da cumplicidade da liderança dos Panteras neste crime revoltante ". Os arquivos do FBI que citavam van Patter, provavelmente investigando sua morte, foram destruídos em 2 de Março de 2009, sem que seja indicada a razão

"Embora fosse verdade que eu tivesse desistido de Betty Van Patter, eu a tinha despedido, não a matei", escreveu Brown em 1993. A líder dos Panteras Negras à época do assassinato disse que Van Patter foi demitida porque estava muito irritada com o Partido, não trazendo nenhum benefício para a organização.

Partido dos Panteras Negras
Mortos em 1974

Betty Van Patter


Sigle
 Amateur Hockey Association – antica lega di hockey su ghiaccio canadese
 American Heart Association – organizzazione non-profit statunitense che si occupa di problematiche cardiache
 American Historical Association – società storica statunitense.
 American Hockey Association (1926-1942) – lega professionistica di hockey su ghiaccio statunitense
 American Hockey Association (1992-1993) – lega professionistica di hockey su ghiaccio statunitense

Chimica
 AHA – acido glicolico

Codici
 AHA – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Naha (Giappone)
 aha – codice ISO 639-3 della lingua ahanta

Mitologia
 Aha – genio benevolo della mitologia egiziana, antenato del dio Bes

Musica
 a-ha – gruppo musicale synthpop norvegese

Religione
 A.H.A. – Suore Agostiniane dell'Aiuto

Storia
 Aha – faraone egizio della I dinastia

Zoologia
 Aha – genere di imenotteri apoidei della famiglia dei Crabronidae.

Aha


Laacher See eller Laachersøen  (),  er en vulkansk calderasø med en diameter på 2 km i Rheinland-Pfalz, Tyskland, omkring 24 km  nordvest for Koblenz, 37 km  syd for Bonn og 8 km vest for Andernach. Det er i Eifel- bjergkæden og er en del af det østlige Eifel-vulkanfelt inden for det større vulkanske Eifel. Søen blev dannet af et Plinisk udbrud cirka 13.000 år f.Kr med et VEI (Volcanic Explosivity Index) på 6, på samme skala som Pinatubo-udbruddet i 1991. Den vulkanske udledning, der kan observeres som mofettaer på den sydøstlige bred af søen, er tegn på sovende vulkanisme.

Beskrivelse
Søen er oval i form og omgivet af høje bredder. Lavaen blev brudt til møllesten fra den romerske periode indtil indførelsen af jernvalser til formaling af korn.

På den vestlige side ligger det benediktinske Maria Laach-kloster (), grundlagt i 1093 af Henrik 2. af Laach fra Luxembourg-huset, den første Pfalzgreve, som havde sit slot over for klostret over den østlige side af søen.

Søen har ikke noget naturligt udløb, men er drænet af en tunnel gravet før 1170 og genopbygget flere gange siden. Det er opkaldt efter Fulbert, abbed for klostret fra 1152-1177, som menes at have bygget det.

Udbruddet
Vulkanismen i Tyskland kan spores tilbage i millioner af år, relateret til udviklingen af det europæiske cenozoiske riftsystem, som blev forårsaget af kollisionen mellem de afrikanske og eurasiske plader, men den har været koncentreret i udbrud i forbindelse med bevægelse af isen under glaciale fremskridt og tilbagetrækninger.

De første udbrud af Laacher See, som fandt sted i det sene forår eller forsommeren, jævnede træer op til fire kilometer væk. Magmaen åbnede en passage til overfladen, der brød ud i omkring ti timer, hvor fanen formentlig nåede en højde på 35 kilometer. Aktiviteten fortsatte i flere uger eller måneder og producerede pyroklastiske strømme, der dækkede dale op til ti kilometer væk med klæbrig tephra. Nær krateret når aflejringer over halvtreds meter i tykkelse, og selv fem kilometer væk er de stadig ti meter tykke. Alle planter og dyr i en afstand på omkring tres kilometer mod nordøst og fyrre kilometer mod sydøst skal være udslettet. Anslået 6 km magma brød ud, producerede omkring 16 km af tephra. Dette 'enorme' Pliniske udbrud havde således et vulkansk eksplosivitetsindeks (VEI) på 6.

Tephra-aflejringer fra udbruddet inddæmmede Rhinen og skabte en 140 km2  stor  sø. Da dæmningen gik i stykker, fejede en oversvømmelse nedstrøms og efterlod aflejringer så langt væk som til Bonn. Nedfaldet er blevet identificeret i et område på mere end 300.000 kvadratkilometer, der strækker sig fra det centrale Frankrig til det nordlige Italien og fra det sydlige Sverige til Polen, hvilket gør det til et uvurderligt værktøj til kronologisk korrelation af arkæologiske og palæo-miljømæssige lag på tværs af området.

Eftervirkninger af udbruddet
Eftervirkninger af udbruddet var begrænsede og bestod af flere år med kolde somre og op til to årtiers miljøforstyrrelser i Tyskland. Imidlertid blev livet for den lokale befolkning, kendt som Federmesser-kulturen, forstyrret. Før udbruddet var de et sparsomt fordelt folk, der ernærede sig ved fouragering og jagt ved at bruge både spyd og bue og pile. Ifølge arkæolog Felix Riede ser det ud til, at det område, der er mest berørt af nedfaldet, Thüringer-bassinet der var bosat af Federmesser, efter udbruddet er stort set blevet affolket, mens befolkningerne i det sydvestlige Tyskland og Frankrig steg. To nye kulturer, Bromme i det sydlige Skandinavien og Perstunian i det nordøstlige Europa opstod. Disse kulturer havde et lavere niveau af færdigheder i værktøjsfremstilling end Federmesser, især Bromme, der ser ud til at have mistet bue og pil teknologien. Efter Riedes opfattelse var faldet et resultat af forstyrrelsen forårsaget af Laacher See-vulkanen.

Udbruddet blev diskuteret som en mulig årsag til Yngre Dryas, en periode med global afkøling nær slutningen af det sidste glaciale maksimum, der så ud til at falde sammen med tidspunktet for Laacher See-udbruddet. Imidlertid viste en forbedret datering af begyndelsen af de yngre Dryas i Europa, offentliggjort i 2021, at den begyndte omkring 200 år efter udbruddet, og udelukkede det som en potentiel årsag.

Referencer

 Kontinuerlig hændelsesvisning af de 10 seneste registrerede seismiske aktiviteter målt fra Laacher See

 Apokalypse im Rheintal (Cornelia Park og Hans-Ulrich Schmincke)
 Martin Hensch, et al.: Dybe lavfrekvente jordskælv afslører igangværende magmatisk genopladning under Laacher See-vulkanen (Eifel, Tyskland). Geofys. J. Int. (2019) 216, 2025-2036 doi:10.1093/gji/ggy532
 Michael W. Förster, Frank Sirocko: Vulkansk aktivitet i Eifel gennem de sidste 500.000 år: ELSA-Tephra-Stacken. Globale og planetariske forandringer (2016) (PDF)

Eksterne henvisninger

Vulkaner i Tyskland
Rheinland-Pfalz' geografi

Laacher See


An Emberiza socotrana in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Ogilvie-grant ngan Henry Ogg Forbes hadton 1899. An Emberiza socotrana in nahilalakip ha genus nga Emberiza, ngan familia nga Emberizidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nadudultan. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Emberiza

Emberiza socotrana


Kupinec je naseljeno mjesto u sastavu općine Klinča Sela, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Kupinec je imao 881 stanovnika.

Napomena: Od 1910. do 1931. dio podataka sadržan je u naselju Bratina (općina Pisarovina).

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kupinec je imalo 937 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Zagrebačkoj županiji

Kupinec


Bungtod ang Letek Gongok sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Nusa Tenggara Timur, sa habagatan-sidlakang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Letek Gongok. Ang Letek Gongok nahimutang sa pulo sa Pulau Roti.

Ang yuta palibot sa Letek Gongok kasagaran patag, apan sa diha-diha nga ang mga palibot nga kini mao ang kabungtoran. Sa habagatan, dagat ang pinakaduol sa Letek Gongok. Kinahabogang dapit sa palibot ang Letek Lakamola,  ka metros ni kahaboga ibabaw sa dagat,  km sa amihanan sa Letek Gongok. Diyutay ray lumulupyo ining dapita. Sa rehiyon palibot sa Letek Gongok, mga lawis, ug mga luuk talagsaon komon.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga bungtod sa Provinsi Nusa Tenggara Timur

Letek Gongok


Kaliwatan sa insekto ang Priesneriella mavromoustakisi. Una ning gihulagway ni Crawford Jc ni adtong 1948. Ang Priesneriella mavromoustakisi sakop sa kahenera nga Priesneriella, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tsipre
 Uropa

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Uropa
Priesneriella
Insekto sa Siyeprus

Priesneriella mavromoustakisi


Triumph TR4 er et 2-dørs sportsvogn, der blev produceret af Triumph Motor Company fra 1961 til 1965. Det var efterfølgeren til TR3A, og var baseret på samme chassis som tidligere TR-sportsvogne, men med et nyt design af Michelotti.

På trods af sin moderne stil, så blev der kun bygget 40.253 biler i de 5 år, den var i produktion. Til sammenligning solgte TR2 sikgt i 8.635 eksemplarer i løbet af 3 år fra 1953–1955; mens TR3 blev solgt i 74.800 eksemplarer i den 8-årige produktionsperiode fra 1955 til 1962; TR6 solgte 94.500 eksemplarer på 9 år fra 1968–1976, mens TR7 solgte 111.500 i løbet af 7 år fra 1975–1981.

Referencer

Eksterne henvisninger

Biler fra 1960'erne
Biler introduceret i 1961
TR4

Triumph TR4


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Holocerus lucifer. Una ning gihulagway ni Jean Guillaume Audinet Serville ni adtong 1838. Ang Holocerus lucifer sakop sa kahenera nga Holocerus, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Madagascar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Holocerus
Insekto sa Madagaskar

Holocerus lucifer


An Comusia in uska genus han Coleoptera. An Comusia in nahilalakip ha familia nga Cerambycidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Comusia

Comusia


Santa Caterina è una frazione del comune di Nardò in provincia di Lecce. Con 905 abitanti è la seconda frazione più popolosa dopo Santa Maria al Bagno.

Geografia fisica
Santa Caterina è posta sulla costa ionica, a circa 7 chilometri dal capoluogo comunale, ed è costituita da una parte collinare dove si trovano le Cenate e una parte a ridosso del mare, il lungomare.
Il territorio è costituito da colline e la costa è piuttosto bassa e scogliosa, tranne alcuni tratti di natura sabbiosa.

La conformazione del territorio è dovuta al progressivo innalzamento ed abbassamento del livello del mare, evento testimoniato dalla presenza di numerosi fossili di specie marittime sulla terraferma. Il paesaggio, quindi, si mostra formato da una serie di gradoni che discendono verso il mare. Sono anche presenti numerose grotte nelle pareti rocciose.

È poco distante da Porto Cesareo e da Gallipoli.

Storia
Santa Caterina nasce come avamposto difensivo contro gli attacchi dei Saraceni.Vi si trovano, infatti, due torri d'avvistamento del XVI secolo a pianta quadrata (Torre Santa Caterina e Torre dell'Alto) poste in posizione sopraelevata rispetto al mare, fatte costruire dagli spagnoli per contrastare le incursioni ottomane. Sono posizionate in modo tale che fosse possibile comunicare tramite segnali con le altre torri.

Nel 2009, a seguito di alcune ricerche subacquee, al largo della costa di Santa Caterina è stato avvistato un bimotore tedesco Junker 88, precipitato durante la Seconda guerra mondiale, su un fondo marino di circa 35 metri.

Monumenti

Torri costiere
Torre Santa Caterina
Torre dell'Alto

Parco di Porto Selvaggio

È una riserva naturale che comprende un bosco esterno e tutto il tratto di spiaggia da Santa Caterina fino a Porto Cesareo.

Economia

Turismo
È una meta balneare in cui sono presenti vari circoli nautici.

Durante l'inverno solitamente non è frequentata, tranne che nei giorni festivi.

Politiche infrastrutturali
È anche dotata di un porto.

Fa parte, inoltre, di Santa Caterina anche il Parco di Porto Selvaggio e Palude del Capitano.

Nel corso del 2007 e del 2008, la cittadina è interessata da lavori di ristrutturazione ed abbellimento.

Ambiente
A Santa Caterina, insieme alle altre marine di Nardò, sono state assegnate le 5 vele dalla Guida Blu del Touring Club Italiano e Legambiente.

Queste località si sono piazzate, nel 2008, al 5º posto fra le località marine più belle d'Italia; mentre nel 2007 al 6°.

Galleria d'immagini

Voci correlate
 Cenate (Nardò)
 Pagani (Nardò)
 Roccacannuccia
 Santa Maria al Bagno
 Sant'Isidoro (Nardò)

Altri progetti

Collegamenti esterni

Frazioni di Nardò

Santa Caterina (Nardò)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Leatettix denticornis. Una ning gihulagway ni Brown, H.D. ni adtong 1970. Ang Leatettix denticornis sakop sa kahenera nga Leatettix, ug kabanay nga Lentulidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Lalawigan sa Northern Cape

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Lalawigan sa Northern Cape
Leatettix

Leatettix denticornis


Cincinnati Open 2023 var en tennisturnering, der blev spillet udendørs på hardcourtbaner i Lindler Family Tennis Center i Mason, Ohio, USA i perioden 13. - 20. august 2023. Det var den 122. udgave af Cincinnati Open siden den første turnering i 1899, og turneringen blev afviklet under navnet Western & Southern Open som følge af et sponsorat fra Western & Southern Financial Group. Turneringen var en del af ATP Tour 2023 i kategorien ATP Masters 1000, og den indgik i WTA Tour 2023 i kategorien WTA 1000.

Herresingletitlen blev vundet af Novak Djokovic, der vandt Cincinnati Open for tredje gang med en finalesejr på 5-7, 7-6(7), 7-6(4) over Carlos Alcaraz i en kamp, hvor Djokovic undervejs afværgede en matchbold ved stillingen 5-6 i andet sæts tiebreak. Finalen varede 3 timer og 49 minutter og satte dermed rekord som den længste finale, der blev spillet bedst af tre sæt, i ATP Tours historie. Serberen vandt den 39. ATP Masters 1000-singletitel i sin karriere, hvilket var en forbedring af hans egen rekord for flest ATP Masters 1000-titler i herresingle, og den 95. ATP-titel i alt i single. 36-årige Djokovic blev samtidig den ældste herresinglemester i turneringens historie, idet han overgik 35-årige Ken Rosewall, der vandt titlen i 1970, mens 20-årige Alcaraz var den yngste finalist i Cincinnati Open siden Pete Sampras i 1991. På trods af finalenederlaget bevarede Carlos Alcaraz førstepladsen på ATP's verdensrangliste foran netop Novak Djokovic.

I damesingleturneringen sejrede Coco Gauff, som i finalen besejrede Karolína Muchová med 6-3, 6-4, og som dermed vandt sin første WTA 1000-titel i single. Gauff vandt dermed sin tre WTA-singletitel i 2023 og sin femte WTA Tour i single. 19-årige Gauff blev den yngste damesinglemester ved Cincinnati Open, og hun blev den første teenager med fem WTA-titler siden Caroline Wozniacki opnåede dette i 2009. Karolína Muchová var i sin første WTA 1000-finale, og resultaterne medførte at hun avancerede til 10.-pladsen på WTA's verdensrangliste, hvilket var hendes første optræden i top 10.

Sejren i herredoublerækken gik til Máximo González og Andrés Molteni, der blev det første rent argentinske vinderpar i Cincinnati Open. I finalen vandt argentinerne med 3-6, 6-1, [11-9] over Jamie Murray og Michael Venus, som dermed tabte i Cincinnati Open-finalen for andet år i træk. González og Molteni blev det første par, der vandt fem ATP-titler i 2023, og turneringssejren var deres første på Masters 1000-niveau. I finalen afværgede det argentiske par en matchbold, og i semifinalen havde parret afværget to matchbolde mod Ivan Dodig og Austin Krajicek. Máximo González vandt sin 17. ATP-titel i double i karrieren, mens sejren var Andrés Moltenis 16. doubletitel på ATP Tour, og det var parrets sjette turneringssejr som makkere.

Damesingletitlen blev vundet af Alycia Parks og Taylor Townsend, der begge vandt den første WTA 1000-titel i deres respektive karrierer. Det useedede amerikanske par spillede deres første turnering som makkere og besejrede undervejs fire af de fem højst seede par i turneringen: femteseedede Ljudmyla Kitjenok og Jeļena Ostapenko i anden runde, fjerdeseedede Desirae Krawczyk og Demi Schuurs i kvartfinalen, andenseedede Storm Hunter og Elise Mertens i semifinalen, efterfulgt af finalesejren på 6-7(1), 6-4, [10-6] over tredjeseedede Nicole Melichar-Martinez og Ellen Perez, der lige som Murray og Venus tabte i Cincinnati Open-finalen for andet år i træk. Parks vandt sin anden WTA-titel i double, mens sejren var Townsends fjerde doubletitel på WTA Tour.

Præmier

Den samlede præmiesum for Cincinnati Open 2023 androg $ 9.388.468, der fordelte sig med $ 6.600.000 til mændenes rækker og $ 2.788.468 til kvinderne.

Herresingle

Hovedturnering

I hovedturneringen deltog 56 spillere, der var fordelt på:
 43 spillere, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på ATP's verdensrangliste seks uger før turneringens start.
 4 spillere, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).
 7 spillere, der havde kvalificeret sig til hovedturneringen fra kvalifikationsturneringen (markeret med Q).
 2 lucky losere fra kvalifikationen (markeret med LL).

Resultater

Kvalifikation

Kvalifikationen havde deltagelse af 28 spillere, der spillede om de sidste 7 ledige pladser i hovedturneringen. ??? af de 28 spillere deltog på grundlag af et wildcard.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Følgende spillere gik videre til hovedturneringen som lucky losere:

Resultater

Damesingle

Hovedturnering

I hovedturneringen deltog 56 spillere, der var fordelt på:
 42 spillere, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på WTA's verdensrangliste fire uger før turneringens start.
 5 spillere, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).
 8 spillere, der havde kvalificeret sig til hovedturneringen fra kvalifikationsturneringen (markeret med Q).
 1 lucky losere fra kvalifikationen (markeret med LL).

Resultater

Kvalifikation

Kvalifikationen havde deltagelse af 32 spillere, der spillede om de sidste otte ledige pladser i hovedturneringen.

Følgende spillere kvalificerede sig til hovedturneringen:

Følgende spillere gik videre til hovedturneringen som lucky losere:

Resultater

Herredouble

Turneringen havde deltagelse af 28 par, der fordelte sig på:
 25 par, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på ATP's verdensrangliste.
 3 par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Resultater

Damedouble

Turneringen havde deltagelse af 28 par, der fordelte sig på:
 25 par, der havde kvalificeret sig i kraft af deres placering på WTA's verdensrangliste.
 3 par, der havde modtaget et wildcard (markeret med WC).

Resultater

Eksterne henvisninger
 Western & Southern Open
 ATP Tour - Cincinnati Open 2023
 WTA - Cincinnati Open 2023

Noter

2023
WTA Tour 2023
ATP Tour 2023

Cincinnati Open 2023


An Microderolus tanzaniensis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Karl Adlbauer hadton 2003. An Microderolus tanzaniensis in nahilalakip ha genus nga Microderolus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Malawi.
 Mozambique.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Microderolus

Microderolus tanzaniensis


Riccardo di Clare, II conte di Pembroke, noto come Strongbow (arco forte) per la sua abilità appunto con arco e freccia;
 Strongbow (sidro), popolare brand inglese di sidro.

Strongbow


Lure of Ambition er en amerikansk stumfilm fra 1919 af Edmund Lawrence.

Medvirkende
 Theda Bara som Olga Dolan
 Thurlow Bergen
 William B. Davidson som Cyril Ralston
 Dan Mason som Sylvester Dolan
 Ida Waterman

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1919

Lure of Ambition


Padma Shri Jadav "Molai" Payeng () (nascido em 1963) é um ativista ambiental da tribo Mishing  e trabalhador florestal de Jorhat, na Índia. Durante o curso de algumas décadas, ele plantou e cuidou de árvores em um terreno arenoso do rio Brahmaputra transformando a área em uma reserva florestal. A floresta foi batizada Floresta Molai, em homenagem a ele, e está localizada perto de Kokilamukh de Jorhat, Assam, Índia e engloba uma área de cerca de 1,360 acres / 550 hectares. Em 2015, ele foi premiado com o  Padma Shri, o quarto prêmio mais alto para civis na índia.

Carreira
Em 1979, Payeng, com 16 anos na época, encontrou um grande número de cobras que haviam morrido devido ao excessivo calor, após inundações as terem levados a um terreno arenoso e sem árvores. Por essa razão, ele plantou cerca de 20 mudas de bambu no local. Ele começou a trabalhar na floresta em 1979 quando a divisão florestal do distrito de Golaghat lançou um esquema de plantação de 200 hectares em Aruna Chapori situada em uma distância de 5 km de Kokilamukh no distrito de Jorhat. Molai foi um dos trabalhadores que atuou no projeto, que foi completado após cinco anos. Ele escolheu permanecer no local após o término do projeto, mesmo depois que os outros trabalhadores foram embora. Ele não somente cuidou das plantas, mas continuou a plantar mais árvores por conta própria, em um esforço para transformar a área em uma floresta.

A floresta, que veio a se tornar conhecida como Floresta Molai, agora abriga tigres de bengala, rinocerontes indianos, e cerca de 100 veados e coelhos. A floresta abriga também macacos e uma grande variedade de pássaros, incluindo um grande número de urubus. Há milhares de árvores, incluindo valcol, arjun (Terminalia arjuna), ejar (Lagerstroemia speciosa), flamboiã (Delonix regia), koroi (Albizia procera), moj (Archidendron bigeminum) e himolu (Bombax ceiba). Bambus cobrem uma área de cerca de 300 hectares.

Uma manada de cerca de 100 elefantes visita regularmente a floresta todos os anos e geralmente fica por cerca de seis meses. Eles deram à luz a cerca de 10 filhotes na floresta em anos recentes.

Seus esforços se tornaram conhecidos pelas autoridades em  2008, quando oficiais do departamento florestal foram para a área em busca de uma manada de 115 elefantes que havia ido para a floresta após ter danificado propriedade privada no vilarejo de Aruna Chapori, que fica a cerca de 1.5 km da floresta. Os oficiais ficaram surpresos de ver uma floresta tão larga e densa e desde então o departamento tem regularmente visitado o local.

Alguns anos atrás, caçadores tentaram matar os rinocerontes que estavam na floresta, mas falharam em sua tentativa após Molai alertar os oficiais do departamento. Os oficiais prontamente confiscaram diversos artigos dos caçadores para pegar os animais.

Molai está pronto para manejar a floresta de modo melhor e ir a outras partes do estado para começar uma aventura similar. Seu objetivo agora é espalhar sua floresta por outra barra do Brahmaputra .

Vida Pessoal
Jadav Payeng pertence a um povo chamada "Mishing" em Assam, India. Ele vive em uma pequena casa na floresta. Binita, sua esposa, e seus 3 filhos (dois meninos e uma menina) o acompanham. Ele possui gado e búfalos em sua fazenda e vende leite para se sustentar, o que é sua única fonte de renda. Em uma entrevista recente, ele revelou que ele perdeu cerca de 100 vacas e búfalos para tigres na floresta, mas ele culpa pessoas que invadem e destroem florestas em larga escala, como a principal causa dos ataques de animais selvagens.

Honras
Jadav Payeng foi homenageado pela Escola de Ciências Ambientais da  Jawaharlal Nehru University em 22 de abril de 2012 por sua impressionante conquista. Ele compartilhou essa experiência de criar uma floresta em uma sessão interativa, onde o ganhador do Prêmio Magsaysay, Rajendra Singh, e o vice-chanceler da JNU, Sudhir Kumar, Sopory estiveram presentes. Sopory nomeou Jadav Payeng "Homem da Floresta da índia". No mês de outubro de 2013, ele foi honrado pelo Indian Institute of Forest Management durante o seu evento anual Coalescence. Em 2015, ele foi honrado com o Padma Shri, a quarta maior honraria civil na índia.

Na cultura popular
A floresta Molai e Payeng foram assunto de um grande número de documentários em anos recentes. Um filme feito localmente, produzido por Jitu Kalita em 2012 The Molai Forest, foi exibido na Jawaharlal Nehru University. Jitu Kalita, que vive perto da casa de Payeng, também foi premiado e reconhecido pela boa reportagem mostrando a vida de Payeng em seu documentário. A floresta Molai também foi mostrada em um documentário de 2013, Foresting life, dirigido pelo documentarista indiano Aarti Shrivastava, e no filme de William Douglas McMaster Forest Man. Pessoas doaram cerca de 8327 dólares americanos na campanha do Kickstarter para a pós-produção do documentário, no início de 2013, que foi mostrado no 2014 Cannes Film Festival.
Payeng também é assunto do livro infantil Jadav and the Tree-Place, escrito e ilustrado por Vinayak Varma. O livro foi publicado pela plataforma infantil StoryWeaver, e sua produção foi financiada por uma coação da Oracle Giving Initiative.

Veja também
 Floresta Molai
 Reflorestamento

Referências

Ligações externas

 Facebook page
 Em falta ou vazio |título= (ajuda)
!Páginas com citações sem título
!Páginas com citações e URLs vazios
 Man creates forest on Brahmaputra sand bar
 One of the Greatest Achievements of the Human Race

Nascidos em 1963
Pessoas vivas
Ambientalistas da Índia

Jadav Payeng


Alcides Rodrigues Sabença (Barra do Piraí, 12 de dezembro de 1915 — Volta Redonda, 7 de março de 1986) foi um político brasileiro. Exerceu o mandato de deputado federal constituinte pelo Rio de Janeiro em 1946.

Carreira

Partido Comunista do Brasil (PCB) e sua partipação política
Filiou-se, em 1931, ao Partido Comunista do Brasil (PCB) - hoje chama-se Partido Comunista Brasileiro. Em 1933, foi eleito secretário do Sindicato dos Operários na Construção Civil de Barra do Piraí, cargo que ocupou por dois mandatos. Em 1935, filiou-se à ANL (Aliança Nacional Libertadora), organização política que se propunha a combater o fascismo e o imperialismo e responsável por promover levantes populares. Com o crescimento do movimento, Vargas determinou a ilegalidade da ANL, o qual continuou funcionando até a Intentona Comunista.

Sabença participou, em 1936, do Congresso Trabalhista que aconteceu em Niterói (RJ).

Com a entrada do Brasil na Segunda Guerra Mundial (1939-1945), tornou-se secretário da Comissão de Ajuda à Força Expedicionária Brasileira (FEB).

Em 1945, foi eleito deputado federal à Assembleia Nacional Constituinte representando o Rio de Janeiro pelo PCB. Com outros congressistas de esquerda, criaram uma proposta à Assembleia. Entre os pontos defendidos estava o voto para analfabetos, soldados e marinheiros; proibição do trabalho para menores, sem exceções; autonomia do Distrito Federal e que o estado de exceção apenas poderia ser declarado em caso de ataque estrangeiro. Em 1946, participou das atividades da constituinte que resultaram na promulgação da nova Constituição em 18 de setembro daquele ano. Depois desse período, Alcides cumpriu as funções do cargo até 1948, quando todos os congressistas eleitos pelo PCB perderam seus mandatos.

Companhia Siderúrgica Nacional (CSN)
Em 1946 trabalhou na CSN, onde foi responsável por fundar o Sindicato dos Trabalhadores nas Indústrias Metalúrgicas, Mecânicas e de Material Elétrico de Barra Mansa (RJ), região que hoje pertence ao município de Volta Redonda.

Vida pessoal
Filho de Antônio Rodrigues Sabença e de Ester Malafaia Sabença, foi pai de nove filhos com sua esposa Renê Sabença

Mortos em 1986
Deputados federais do Brasil pelo Rio de Janeiro
Deputados federais da Assembleia Nacional Constituinte de 1946
Naturais de Barra do Piraí

Alcides Sabença


Strophurus horneri, also known commonly as the Arnhem phasmid gecko, is a species of lizard in the family Diplodactylidae. The species is endemic to Australia.

Etymology
The specific name, horneri, is in honour of Australian zoologist Paul Horner who is a Curator Emeritus of the Museum and Art Gallery of the Northern Territory.

Geographic range
S. horneri is found in Northern Territory of northern Australia.

Description
S. horneri is narrow-headed and slender-bodied. Its dorsal colouration consists of four broad yellow stripes on a brown or grayish ground colour. A small species, its snout-to-vent length is only about .

Habitat
The preferred habitat of S. horneri is grassland.

References

Further reading
Laver RJ, Nielsen SV, Rosauer DF, Oliver PM (2017). "Trans-biome diversity in Australian grass-specialist lizards (Diplodactylidae: Strophurus)". Molecular Phylogenetics and Evolution 115: 62–70.
Oliver PM, Parkin T (2014). "A new phasmid gecko (Squamata: Diplodactylidae: Strophurus) from the Arnhem Plateau: more new diversity in rare vertebrates from Northern Australia". Zootaxa 3878 (1): 037–048. (Strophurus horneri, new species).

Strophurus
Reptiles described in 2014
Taxa named by Paul M. Oliver
Taxa named by Tom Parkin
Geckos of Australia

Strophurus horneri


Rajić je naseljeno mjesto u sastavu grada Novske, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Novska.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Rajić je imao 875 stanovnika.

Napomena: U 1981. nastalo spajanjem bivših naselja Donji Rajić i Gornji Rajić, za koje sadrži podatke od 1857. do 1971.

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Rajić je imalo 1.424 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Sisačko-moslavačkoj županiji

Rajić (Novska)


Il silenzio dopo lo sparo (Die Stille nach dem Schuss) è un film del 2000 diretto da Volker Schlöndorff.

Trama
Una banda di terroristi social-comunisti proveniente dalla Repubblica Federale Tedesca si organizza per effettuare delle rapine nelle banche di altri paesi dell'Europa capitalista, tra cui la stessa Germania Ovest e la Francia. Dopo l'evasione di un componente della banda da una prigione, i giovani rapinatori entrano in contatto con la Stasi, la polizia segreta della Repubblica Democratica Tedesca (DDR).

Dopo uno scambio di opinioni e di vedute, i giovani rapinatori formano una alleanza segreta con alcuni membri della Stasi. La banda, ricercata in Francia e nella Germania Ovest, chiede di essere supportata nello spostare le proprie attività a Beirut. Ma al momento della partenza, Rita, da sempre affascinata dalla Germania socialista, decide di uscire dalla banda per continuare a vivere la propria vita nella Germania Est.

Da quel momento inizierà per lei una nuova vita in incognito, nella continua paura di essere riconosciuta. Le difficoltà arrivano nel momento in cui, nel 1989, crolla il Muro di Berlino. Da questo momento Rita sarà ricercata dalla polizia di tutta Europa e non avrà più la copertura della Stasi, i cui agenti verranno ricongiunti con quelli appartenenti alla polizia federale tedesca. Rita, alla guida di una moto rubata senza una meta precisa, arrivata a un posto di blocco, per paura di essere arrestata, cerca di scappare, ma uno dei poliziotti le spara alla schiena, provocandone la morte.

Produzione

Distribuzione

Riconoscimenti
 2000 - Festival internazionale del cinema di Berlino
 Orso d'argento per la migliore attrice (ex aequo Bibiana Beglau, Nadja Uhl)

Bibliografia

Voci correlate
 Muro di Berlino
 Repubblica Democratica Tedesca
 Stasi

Collegamenti esterni

Film drammatici
Film politici
Repubblica Democratica Tedesca
Film diretti da Volker Schlöndorff

Il silenzio dopo lo sparo


HNE – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Tahneta Pass Lodge (Stati Uniti)
 hne – codice ISO 639-3 della lingua chhattisgarhi

Hne


Alê Abreu (ur. 6 marca 1971 w São Paulo) – brazylijski reżyser i scenarzysta. Jego pierwszym filmem pełnometrażowym był "Garoto Cósmico" z 2007. Film został wyświetlony na festiwalu Anima Mundi. Drugi film Abreaua, "Chłopiec i świat" zdobył przychylne recenzje krytyków, co poskutkowało nominacją do Oscara.

Brazylijscy reżyserzy
Ludzie urodzeni w São Paulo
Urodzeni w 1971

Alê Abreu


Lagoa Vermelha là một đô thị thuộc bang Rio Grande do Sul, Brasil. Đô thị này có diện tích 1262,225 km², dân số năm 2007 là 27434 người, mật độ 21,73 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Rio Grande do Sul

Lagoa Vermelha


Byk () er en russisk spillefilm fra 2019 af Boris Akopov.

Medvirkende
 Jurij Borisov som Anton Bykov
 Stasja Miloslavskaja som Tanja
 Afina Kondrasjova som Anja Bykova
 Jegor Kenzhametov som Misja Bykov
 Aleksandr Samsonov som Makedonskij

Referencer

Eksterne henvisninger

Russiske film fra 2019
Dramafilm fra Rusland

Byk


Sztafeta 4 × 100 m stylem dowolnym mężczyzn – jedna z konkurencji pływackich rozgrywanych podczas XVIII Igrzysk Olimpijskich w Tokio. Eliminacje odbyły się 13 października, a finał 14 października 1964 roku.

Sztafeta amerykańska w składzie Stephen Clark (52,9), Mike Austin (53,9), Gary Ilman (53,4) i Don Schollander (53,0) zdobyła złoty medal i pobiła rekord świata, uzyskawszy czas 3:33,2. Stephen Clark, płynąc na pierwszej zmianie sztafety, ustanowił również rekord globu na dystansie 100 m stylem dowolnym. Wicemistrzami olimpijskimi zostali Niemcy (3:37,2), podczas gdy brąz wywalczyli reprezentanci Australii (3:39,1).

Rekordy
Przed zawodami rekord świata i rekord olimpijski wyglądały następująco:

W trakcie zawodów ustanowiono następujące rekordy:

Wyniki

Eliminacje

Finał

Przypisy

Bibliografia

M

Pływanie na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1964 – 4 × 100 m stylem dowolnym mężczyzn


Kaliwatan sa alibangbang ang Scythris moldavicella. Una ning gihulagway ni Hans Rebel ni adtong 1907. Ang Scythris moldavicella sakop sa kahenera nga Scythris, ug kabanay nga Scythrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Scythris

Scythris moldavicella


Põhja-Sakala landkommune () er en landkommune () i det sydlige Estland.

Põhja-Sakala landkommune ligger i amtet Viljandimaa. Hovedbyen er byen Suure-Jaani. Kommunen har et areal på og et befolkningstal på  indbyggere.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kommuner i Estland

Põhja-Sakala kommune


São José do Jacuípe là một đô thị thuộc bang Bahia, Brasil. Đô thị này có diện tích 369,229 km², dân số năm 2007 là 5683 người, mật độ 15,4 người/km².

Ghi chú

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Bahia

São José do Jacuípe


En træskrue er en skrue som bruges i samlinger af træ. Skruerne kaldes også spånskruer og har skarpe og dybe gevind, som sikrer en høj udtræksværdi i træ. En træskrue kan også bruges i murværk, hvis den monteres med en skruedybel.

Historie
De tidligst kendte træskruer blev lavet i hånden med en række forskellige værktøj som file, mejsler og andre skæreværktøjer, og de kan let genkendes på det særlige gevind, så vel som filemærker på skruens hoved og imellem gevindet. Mange af disse ældre skruer var med flad spids, og ikke med de skarpe spidser vi kender i dag. Med tiden begyndte man at producere træskruer på en drejebænke med det tidligste patent i England i år 1760.

I takt med udviklingen af byggematerialer og populariseringen af forskellige træsorter, har udviklingen af træskruer med specifikke egenskaber været en nødvendighed. De specielle egenskaber inkluderer blandt andet specielle fræsespidser, vinger eller savtakket gevind I dag findes skruer med speciel fræsespids, vinger eller savtakket gevind, der hver især er velegnet til bestemte formål.

Kærv
Den del af hovedet, man monterer skruen med, kaldes en kærv. Der findes flere forskellige slags, men de mest almindelige til træskruer er som disse:

Hovedform
Træskruer laves i dag med flere forskellige hovedformer, bl.a.

 Panhoved
 Dome hoved
 Rundhoved
 Hvælvet hoved el. tallerkenhoved
 Fladhoved
 Linsehoved

Materialer
Størstedelen af træskruer er fremstillet af hærdet stål, men også skruer af forskellige typer rustfrit stål har vundet indpas på markedet.

Overfladebehandlinger
Skruer af stål er altid overfladebehandlet. Overfladebehandlingen beskytter mod rustangreb. Skruer med elforzinklet overflade er kun til indvendig brug, hvorimod Ruspert overfladebehandlingen har en meget større holdbarhed og kan derfor anvendes udendørs.

Rustfast C2
C2 typen ligger meget tæt på A2, når det drejer sig om holdbarhed og anvendelsesmuligheder. C2 er hærdet, hvilket giver et langt højere overdrejningsmoment ved iskruning. C2 skruer er magnetiske, og kan derfor anvendes med magnetisk bitsholder.

Rustfri A2
Rustfri A2 er den mest udbredte rustfri type. Den har en meget længere holdbarhed end traditionelle galvaniserede skruer eller skruer med Ruspert belægning. A2 er velegnet til udendørs montage. A2 anbefales ikke i aggressive miljøer som industri og i direkte forbindelse med salt- og klorholdigt vand. A2 er en "sej" ståltype, der bevæger sig i takt med fugtighed og temperatur. A2 er ikke magnetisk.

Rustfri og syrefast A4
A4 er både rustfri og syrefast, som gør den velegnet i aggressive miljøer som industri og fødevareproduktion, svømmehaller, baderum, sommerhuse ved kysten, eller direkte i havvand. A4 danner ikke ruststriber og kan anvendes overalt udendørs, specielt til terrasse- og facadebeklædning med lyse træsorter, eks. lærk, ceder og andre hårde træsorter med højt indhold af garvesyre, som kan ruste selv A2 træskruer. A4 er en sej ståltype, der bevæger sig i takt med fugtighed og temperatur. A4 er ikke magnetisk.

Kilde
Træskruer

Skrueguide - Nettoskruer.dks skrueguide (PDF)

Noter

Skruer

Træskrue


An Dichostates tabularis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Hermann Julius Kolbe hadton 1897. An Dichostates tabularis in nahilalakip ha genus nga Dichostates, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Angola.
 Kenya.
 Malawi.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dichostates

Dichostates tabularis


Ang Arroyo Cardoso ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Arroyo del Sauce (suba sa Arhentina, Provincia de Entre Ríos, lat -32,47, long -59,77),

Uruguay

 Arroyo Cardoso (suba sa Uruguay), Departamento de Tacuarembó,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Uruguay

Arroyo Cardoso


Xuân Phổ là một xã thuộc huyện Nghi Xuân, tỉnh Hà Tĩnh, Việt Nam.

Xã Xuân Phổ có diện tích 5,85 km², dân số năm 1999 là 4539 người,
 mật độ dân số đạt 776 người/km².Phía Bắc giáp xã Xuân Đan, phía Nam giáp xã Xuân Hải, phía Đông giáp Biển Đông, Phía Tây giáp Sông Cả

Chú thích

Tham khảo

Xuân Phổ


Rudgy Pajany, nascido Jérôme Pajany, (Dakar, 6 de julho de 1990) é um cantor francês especializado em covers de de 60, 70 e 80, músicas. Ele é mais particularmente conhecida por seus títulos Mistral Gagnant (em 2013) e Pt Silêncio (em 2015)

Biografia
Rudgy Pajany ganhou notoriedade internacional devido à difusão através de meios de comunicação de todo o mundo (Itália, Estados Unidos, França) de sua Mistral Forecast e Pt Silêncio cobre.

Em 2016, o álbum Pluie D'été, o primeiro single de que foi o Pt Silêncio. O álbum também inclui uma canção escrita por Hervé Vilard para Rudgy Pajany, J ne serai jamais

Discografia

Álbuns
 Mes Jours (2014)
 Pluie d'été (2015)
 Pluie D'été édition spéciale (2018)
Próximo álbum (2018)

Durante a sua última entrevista na emissora de rádio Chérie80 s, o artista anunciou que seu próximo álbum seria lançado em 2018.

Singles
 MIstral Forecast (2013)
 La Bohème (2014)
 Pt Silêncio (2015)
 Objectif Terre (2015)
 Mon Amant de St Jean (2016)
 Maman (2017)

Ligações externas
  Site oficial

Rudgy Pajany


La passion de Dodin Bouffant er en fransk film fra 2023 af Tran Anh Hung.

Medvirkende
 Juliette Binoche som Eugénie
 Benoît Magimel som Dodin Bouffant
 Bonnie Chagneau-Ravoire som Pauline
 Jean-Marc Roulot som Augustin

Referencer

Eksterne henvisninger

Film fra Frankrig
Franske film fra 2023

La passion de Dodin Bouffant


"The Lost Art of Forehead Sweat" is the fourth episode of the eleventh season of the American science fiction television series The X-Files. The episode was written and directed by Darin Morgan.

The episode focuses on the Mandela Effect and is a self-parody of the show and recurring events.

Plot
A pre-credits black and white sequence appears to show the climactic scene of an episode of The Twilight Zone, in which a man in a late-night cafe' reveals his fears that Martians are invading Earth while disguised as human beings.  When the waiter points the man to a mirror, the man is shocked to see that he himself is a Martian, and that the waiter is the Devil.

Mulder meets a man named Reggie who claims to know him in an underground garage. The man tells Mulder that someone is trying to erase him from society; to prove his point, refers to Mulder's childhood memory of watching "The Lost Martian". Mulder goes home and digs through his "Twilight Zone" collection, only to come up empty handed even though he has a memory of the episode. Dana Scully later matches his disbelief when Reggie (now going by the last name "Something") gives her a container of a cherry-flavored Jell-O rip off brand called Goop-O A-B-C, which she remembers from her childhood.

Mulder and Scully, and eventually Reggie, argue over whether these events are an example of the Mandela Effect, in which history is seemingly rewritten by collective acceptance of erroneous facts (Reggie refers to it as the Mengele Effect). Reggie frantically rants that "they" are trying to erase memory. When Mulder explains that conspiracy theorists often use a vaguely defined "they" to give "intentionality" to random events, Reggie explains that "They" is actually the name of a scientist who has learned how to shape collective memory. Reggie shows Scully and Mulder an online video detailing the life of Dr. Thaddeus They, who first learned how to manipulate memory while working at NASA, then perfected his techniques while working at "The United States Hospital" in Grenada. Now in the private sector, They applies his knowledge in cases ranging from corporate products liability to Holocaust denial. Reggie then admits that he had been in Grenada prior to the US invasion of that island, and observed the alien survivor of a crashed spaceship being taken from the hospital by the American military. Reggie then shockingly reveals that his experiences led him to join the FBI and start the X-Files, and that despite their lack of any memory of him, Reggie had actually been Scully's and Mulder's partner from the beginning, and was there on the day in 1993 when Dr. Dana Scully arrived in Mulder's basement office. (A montage is shown of the most memorable scenes of the series, now showing Reggie as being present.) Before Reggie can reveal anything more, two men, possibly henchmen of They, appear and chase Reggie from the garage.

Still skeptical, Mulder is then surprised to receive a call from They himself, who not only meets with Mulder but does so in an obvious public place. When first meeting Mulder, Dr. They ominously says "you're dead," quickly admitting that he means Mulder's purpose via the X-Files and chasing down conspiracies is dead, because the truth does not matter. Despite Mulder's insistence in the existence of an objective truth, They cheerfully explains that in the current era the truth does not matter because "you believe what you want to believe—that's what everybody does now anyway."

Reggie is revealed to be a longtime US government employee turned mental-ward patient named Reggie Murgatroid.  In a montage of scenes apparently filmed in the same office, it is revealed that career has included:  Manually sorting mail for the Postal Service, working IRS forms longhand, sleeping through a stint as a fraud detection officer at the SEC, constructing new identities for criminals at the United States Federal Witness Protection Program,  waterboarding a prisoner for the CIA, and remotely piloting weaponized drones for the Pentagon (celebrating a hit by saying "Boom goes the dynamite", only to anxiously exclaim "Wait, is that a wedding cake? Dammit! Not again!").  In his final position at the NSA, it's revealed Reggie used his position to eavesdrop on Mulder and Scully's telephone conversations. Reggie suffered a nervous breakdown, probably the result of torment he suffered on realizing that his many years of service to the country he loved were spent on tasks that betrayed that country's ideals. An ambulance from the Spotnitz Sanitarium arrives to take Reggie back.

Sympathizing with Reggie, Mulder asks him about his last X-Files case. While on a stretcher, Reggie recounts their last X-Files case together: an encounter with a Trump-like alien of the same race as that that had been found years earlier in Grenada. The alien, representing the "Intergalactic Union of Sentient Beings from All Known Universes and Beyond" tells the trio that his organization no longer wants to have anything to do with Earth, which he says, "isn't sending us your best people". So that there are no hard feelings, the alien does leave them a book which has the answers to any questions they might have about anything. The alien then leaves, wishing them a less-than-fond goodbye and good riddance. Mulder, distraught with the idea of there being no more answers to seek, breaks down into a childish tantrum as Reggie and Scully embrace.

In the present, as Reggie's ambulance is leaving, Skinner witnesses this, and asks Mulder and Scully "Where're they taking Reggie?", much to Mulder and Scully's surprise.

Back at Mulder's house, Mulder and Scully watch "The Lost Martian", after Mulder realizes that it was a real episode from a cheap Twilight Zone knockoff show called Dusky Realm. Scully, serving some Goop-O made in Mulder's mold of Sasquatch's foot. She then decides not to eat it after all telling Mulder "I want to remember how it all was".

Production
The episode guest stars Brian Huskey as Reggie, whose casting was revealed in September 2017 via Gillian Anderson's Twitter account. The episode features a montage of clips from past episodes, which insert Reggie into them; episodes featured included "Pilot", "Tooms", "Clyde Bruckman's Final Repose", "Teso Dos Bichos", "Home", "Small Potatoes", and "Unusual Suspects". The character of Reggie was previously briefly introduced in the second episode of the season, "This", when he appears in the digitized X-Files database. Regarding what clips to use, writer and director Darin Morgan commented:

The episode features several other Easter eggs and references, including references to the TV shows The Twilight Zone and The Outer Limits, and the movie Kazaam, which is a popular example of the Mandela effect. The name of the mental institution, Spotnitz Sanitarium, is a reference to former X-Files writer Frank Spotnitz.

The scene featuring Mulder and Dr. They was filmed at the A-maze-ing Laughter art installation park in Vancouver. The scene's final shot pans back to reveal multiple American flags, as joke for fans. Much of X-Files was shot in Vancouver, Canada pretending to be the USA. It fits with the Mandela effect to place Vancouver's most famous outdoor art installation as obviously not in the USA.

Reception
"The Lost Art of Forehead Sweat" received very positive reviews from critics. On Rotten Tomatoes, it has an approval rating of 100% with an average rating of 9.34 out of 10 based on 10 reviews.

In its initial broadcast in the United States on January 24, 2018, it received 3.87 million viewers, which was slightly down from the previous week, which had 3.95 million viewers. When taking into account the Live +7 ratings for the week of January 22–28, it received 5.62 million viewers.

References

External links

2018 American television episodes
The X-Files (season 11) episodes
Fiction about memory erasure and alteration
Fiction with unreliable narrators

The Lost Art of Forehead Sweat


Løgstør kommuna (danskt: Løgstør kommune), er ein kommuna í Nordjylland Amt í Danmark. Løgstør kommuna hevur umleið 10.364 íbúgvar.

Kommunur í Danmark

Løgstør kommuna


Kaliwatan sa murag-anay ang Angularitermes pinocchio. Una ning gihulagway ni Cancello ug Brandão ni adtong 1996. Ang Angularitermes pinocchio sakop sa kahenera nga Angularitermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Angularitermes

Angularitermes pinocchio


Doğanyol là một huyện thuộc tỉnh Malatya, Thổ Nhĩ Kỳ. Huyện có diện tích 295 km² và dân số thời điểm năm 2007 là 5026 người, mật độ 17 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Xem thêm

Huyện thuộc tỉnh Malatya

Doğanyol


Waterford (norrønt Veðrafjǫrðr ella Vetrarfjǫrðr, ið antin sipar til "veðurlag" ella "Vetrarhavn",  (Írskt: Port Láirge, "Lárag'sa havn") er ein miðalstórur býur og umsitingardepil í County Waterford í provinsinum Munster í suður Írlandi.

Waterford hevur 46.747 íbúgvar (2011).

Írland
Stórbýir í Írlandi

Waterford


An Rhamnusium in uska genus han Coleoptera. An Rhamnusium in nahilalakip ha familia nga Cerambycidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Rhamnusium

Rhamnusium


Klasifikacija, tipizacija ili sistematika (od grčkog pridjeva συστηματική [τέχνη], systēmatikē [technē] = sistematski [postupak]") je postupak razvrstavanja kojim se skup podataka, npr. ljudi, predmeta, pojmova, rezultata, pogodaka, usluga, ocjenjivanja i sl., prema određenim načelima ili kriterijima dijeli u razrede (klase), na vrste, tipove, rodove, skupine radi lakšeg pregleda svojstava skupa (po abecedi, hijerarhiji, prema tematici ili sadržaju, hronološki itd.), ovisno o predmetu i svrsi.

Drugim riječima, klasifikacija' je proces vezan za kategorizaciju, proces u kojem se ideje i objekti prepoznaju, razlikuju i razumiju.
Klasifikacija je grupisanje povezanih činjenica u klase.
Može se odnositi i na:

Posao, organizacije i ekonomija
 Klasifikacija kupaca, za marketing (kao u Upravljanje glavnim podacima) ili za profitabilnost (npr. Obračun troškova na osnovu aktivnosti)
 Povjerljivi podaci, kao u pravnoj ili vladinoj dokumentaciji
 Klasifikacija poslova, kao u analiza poslova
 Standardna industrijska klasifikacija, ekonomske djelatnosti

Matematika
 Sistem vrijednosti-atributa, okvir za predstavljanje osnovnog znanja
 Teorema o klasifikaciji u matematici
 Matematička klasifikacija, grupisanje matematičkih objekata na osnovu svojstva koje svi ti objekti dijele
 Statistička klasifikacija, identifikujući kojoj od skupa kategorija pripada novo zapažanje, na osnovu skupa podataka za obuku

Mediji
 Klasifikacija (literatura), figura govora koja povezuje vlastitu imenicu sa zajedničkom imenicom koristeći the'' ili druge članke
 Decimalna klasifikacija, sistemi decimalne klasifikacije
 Klasifikacija dokumenata, problem u bibliotekarstvu, informatici i računarstvu
 Povjerljive informacije, osjetljive informacije kojima je pristup zakonom ili uredbom ograničen na određene klase ljudi
 Bibliotečka klasifikacija, sistem kodiranja, sortiranja i organiziranja bibliotečke građe prema predmetu
 Klasifikacija slika u kompjuterskom vidu
 Sistem ocjenjivanja filmova, za klasifikaciju filma

Nauka
 Naučna klasifikacija (višeznačna odrednica)
 Biološka klasifikacija organizama
 Hemijska klasifikacija
 Medicinska klasifikacija, proces transformacije opisa medicinskih dijagnoza i procedura u univerzalne medicinske kodne brojeve
 Taksonomska klasifikacija, poznata i kao klasifikacija vrsta
Kladistika, pristup koji koristi sličnosti

Organizacije uključene u klasifikaciju
 Međunarodno društvo za organizaciju znanja

Ostale upotrebe
 Industrijski procesi kao što je mehaničko prosijavanje za sortiranje materijala po veličini, obliku i gustoći, itd.
 Službena klasifikacija, ocjene osoblja u vladi
 Klasifikacija mačeva
 Klasifikacija vina
 Klasifikacija društva, nevladina organizacija koja uspostavlja i održava tehničke standarde za izgradnju i rad brodova i priobalnih objekata
 Klasifikacija lokomotiva
 Klasifikacija proizvoda
 Sigurnosna klasifikacija, informacije kojima je pristup ograničen zakonom ili propisom
Klasifikacija enzima

Također pogledajte
 Razred (čvor)
 Klasificirano (višeznačna odrednica)
 Klasifikator (čvor)
 Klasifikacija podataka (čvor)
 Red
 Taksonomija

Vanjski linkovi

Statistika

Klasifikacija


L'indice FTSE Italia STAR è un indice del segmento STAR (acronimo di segmento titoli con alti requisiti), gestito da Borsa Italiana che comprende società per azioni di medie dimensioni (con capitalizzazione fino ad un miliardo di Euro).

Storia
Il segmento STAR nasce nel 2001 prendendo successivamente il nome di All Stars, che comprendeva i titoli dei segmenti di Borsa Italiana Star e techSTARS. Con la chiusura del segmento techSTARS di Borsa italiana, e del relativo indice, i titoli che vi erano quotati sono confluiti nell'attuale segmento.

L'indice FTSE Italia STAR che accoglie attualmente 75 società quotate nel segmento STAR, richiede per esservi ammessi, caratteristiche ed impegni piuttosto vincolanti per le società che ne fanno parte, in particolare requisiti di trasparenza, liquidità del titolo e corporate governance. L'attuale denominazione di FTSE Italia STAR risale alla fusione tra Borsa italiana e London Stock Exchange.

Caratteristiche richieste
 Trasparenza nelle comunicazioni societarie, ossia:
 pubblicazione delle relazioni trimestrali entro 45 giorni dalla data di chiusura;
 un sito internet dedicato e costantemente aggiornato, con informazioni disponibili sia in italiano che in inglese;
 nomina di un manager espressamente addetto alle relazioni con gli investitori (investor relations).
 Liquidità del titolo, ovvero un flottante che sia almeno il 35% del capitale sociale per le società di nuova quotazione e del 20% per le società già quotate che richiedano di passare al segmento.
 Corporate governance, ovvero tutte le procedure e regole nella gestione dell'azienda e la suddivisione dei poteri di gestione e controllo. In dettaglio sono richiesti:
 la presenza di amministratori indipendenti nel consiglio d'amministrazione;
 la nomina di un comitato per il controllo interno, composto in maggioranza dagli stessi amministratori indipendenti;
 un piano di remunerazione ed incentivazione per amministratori e manager.

Società dell'indice

Composizione
Fanno parte dell'indice FTSE Italia STAR le seguenti 76 società con i loro 78 titoli:

Dati aggiornati al 15 dicembre 2020

Variazioni in uscita
Sono uscite dall'indice:

 nel 2008 navigazione Montanari per de listing,
 nel 2009 Mirato S.p.A. in seguito ad OPA di Benefit S.p.A.
 nel 2009 Mariella Burani Fashion Group S.p.A. per istanza di fallimento;
 nel 2009 Trevisan Cometal, a seguito di richiesta della società poi l'anno successivo fallita
 nel 2014 "Cobra Automotive Technologies", ridenominata Vodafone Automotive, in seguito all'OPA di Vodafone
 l'8 luglio 2016 Engineering ingegneria informatica, in seguito all'OPA di MIC Bidco S.p.A.
 il 5 marzo 2018 Dada, in seguito all'OPA di Dali Italy Bidco S.p.A.
 il 27 aprile 2018 "TerniEnergia", quando viene sospesa in seguito alle forti perdite del 2017, passando successivamente all'MTA
 il 6 settembre 2018 Vittoria Assicurazioni, in seguito al successo dell'OPA di Vittoria Capital S.p.A.
 Itway
 Astaldi
 l'11 ottobre 2018 EI Towers in seguito al successo dell'OPA di 2i Towers
 il 26 febbraio 2020 Gamenet in seguito al successo dell'OPA di Gamma Bidco
 il 10 agosto 2020 GEDI Gruppo Editoriale in seguito al successo dell'OPA di Giano Holding (Gruppo Exor)

Fonti

Note

Voci correlate
 Borsa valori
 Borsa Italiana
 CONSOB
 FTSE Group
 FTSE Italia Growth
 FTSE Italia All-Share
 FTSE Italia Brands
 FTSE Italia Mid Cap
 FTSE Italia Small Cap
 FTSE MIB

Collegamenti esterni

Indici della Borsa Italiana

FTSE Italia STAR


An Aulaconotus semiaulaconotus in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Hayashi hadton 1974. An Aulaconotus semiaulaconotus in nahilalakip ha genus nga Aulaconotus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Taiwan. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aulaconotus

Aulaconotus semiaulaconotus


Cyrtanthus attenuatus is 'n blomdraende plant en geofiet wat hoort tot die familie Amaryllidaceae en is inheems aan Lesotho en Suid-Afrika waar dit in die Oos-Kaap en die Vrystaat voorkom.

Bron
 Plants of the World Online

Cyrtanthus
Flora van Lesotho
Flora van Suid-Afrika

Cyrtanthus attenuatus


Gianfranco Contri (16. oktober 1952) er úr Italia. Hann er málfrøðingur og orðabókafrøðingur. Hann hevur útgivið føroysk-italienska orðabók í 2004. Hann fekk heiðursløn fyri avrikið sama árið, tá hann fekk Bókmentavirðisløn M. A. Jacobsens fyri yrkisbókmentir.

Útgivið

 2004 - Dizionario Faroese-Italiano : Føroysk-Italsk Orðabók. Tórshavn Føroya Fróðskaparfelag 2004, 627 s.

Heiðurslønir

 2004 - Bókmentavirðisløn M. A. Jacobsens fyri  yrkisbókmentir.

Útvortis ávísing

 Byarbok.fo - Gianfranco Contri

Italiarar
Málfrøðingar
Føðingar í 1952

Gianfranco Contri


塚本 純子(つかもと じゅんこ、本名・つかもと まつヱ、1922年 - 1998年2月1日)は、日本の実業家。広島県呉市出身。

経歴
山口県下関の海産問屋に嫁ぐが没落し離婚。1953年、子供3人を連れて大阪に出る。大阪で売り食いをしていたところ当時、大阪商工会議所会頭だった杉道助に「働かなぁあかん」と激励され、ミナミ道頓堀のキャバレーで31歳でダンサー(ホステスのかつての呼称)となる。素人っぽい美貌が受けて大手商社の老社長に言い寄られるが、蹴って同郷の広島出身者の食品会社社長と再婚した。

1955年独立すると才覚を現し、1959年キタにクラブ「ジュン」を開業。次いで1962年東京に進出し、銀座に超高級クラブ「ジュン」を開業。

以後、オーナーママとして「シャルマン」「チンチラ」「割烹・塚本」などを次々オープンさせた。社用族が溢れた時代でもありグループ店は繁盛し、1972年にはフランス・パリにもレストラン「JUN」を開店させた。パリ店は失敗し、サントリーの手で営業が続けられていた。岸信介、田中角栄ら歴代首相や大企業の社長、芸能人が常連客で "勘定も客筋も日本一" などと呼ばれ銀座伝説の一翼を担った。客を楽しませる環境づくりがうまく、接待に良かったといわれる。

1992年、膵臓ガンが見つかり健康を損ね「ジュン」を閉店。再開できぬまま1998年急性心不全のため死去した。告別式には秘書ら代理を参列させた常連客が多かったが、当時世間を騒がせて公判中だった渡辺広康は通夜、告別式の両方に姿を見せた。

花登筺の代表作の一つ『ぬかるみの女』のモデルとしても有名。同作は1980年に第1シリーズが、1981年に『続・ぬかるみの女』のタイトルで第2シリーズが、いずれも星由里子主演でテレビドラマ化され東海テレビ制作・フジテレビ昼ドラマ枠で放送された。また現在でもどこかしらの地方局で再放送され人気がある。

脚注

参考文献
ぬかるみの女 第1巻 - 4巻、花登筺著、集英社、1979年 - 1981年
産経新聞、1998年2月3日27頁
朝日新聞、1998年2月6日15頁

外部リンク
 三波豊和の『こんな話あんな話』

20世紀日本の女性実業家
広島県出身の人物
1922年生
1998年没

塚本純子


Sir Elton Hercules John, CBE (rođen 25. marta 1947. kao Reginald Kenneth Dwight), engleski je pjevač, klavirist i kompozitor. S tekstopiscem Berniejem Taupinem počeo je sarađivati 1967; zajedno su stvorili preko 30 albuma od tada do danas. Tokom svoje pedesetogodišnje karijere, Elton John prodao je preko 300 miliona albuma, što ga čini jednim od najuspješnijih muzičara po broju prodanih djela. Preko 50 djela pojavilo se na jednoj ili više ljestvica koje bilježe 40 najboljih pjesama, sedam albuma uzastopno rangirano je na prvo mjesto američkih muzičkih ljestvica, 58 singlova našlo se na Billboardovoj ljestvici Top 40 (četrdeset najboljih), 27 na Top 10 (deset najboljih), a četiri na drugom te devet na prvom mjestu ljestvica. Barem jedna pjesma uvijek je bila na Billboardovoj ljestvici Hot 100 (sto najboljih) u periodu od 1970. do 2000, odnosno 31 godinu uzastopno. Njegov singl "Candle in the Wind 1997", iznova napisan u čast preminuloj princezi Dijani, prodan je u preko 33 miliona primjeraka, što ga čini najprodavanijim singlom u Sjedinjenim Američkim Državama i Ujedinjenom Kraljevstvu. John također komponira muziku, producira albume i s vremena na vrijeme glumi u filmovima. Bio je vlasnik fudbalskog kluba Watford od 1976. do 1987, te ponovo od 1997. do 2002. Ima počasnu titulu doživotnog predsjednika kluba, i dijelu stadiona Vicarage Road, na kojem klub igra domaće utakmice, imenovan je 2014. njemu u čast.

Odrastao je u Pinneru, gradiću u sjeverozapadnom dijelu Londona, gdje je u ranom uzrastu naučio svirati klavir, a s 15 godina (1962) osnovao je grupu Bluesology. Upoznao je tekstopisca Bernieja Taupina 1967, nakon što su se obojica odazvali na oglas u kojem se nudio posao tekstopisca. Proveli su dvije godine pišući pjesme za druge umjetnike, poput pjevačice Lulu, s tim da je John radio kao studijski muzičar za grupe poput the Holliesa i the Scaffolda. Njegov debitantski album, Empty Sky, objavljen je 1969. Godinu dana kasnije, pjesma "Your Song", s njegovog drugog albuma Elton John, pojavila se na ljestvici deset najboljih u Ujedinjenom Kraljevstvu i Sjedinjenim Američkim Državama i time postala njegov prvi hit-singl. Nakon desetljeća komercijalnog uspjeha na muzičkim ljestvicama, postigao je uspjeh i u mjuziklima, kako na West Endu u Londonu tako i na Broadwayu u New York Cityju, te je komponirao muziku za Kralja lavova (za film i mjuzikl), Aidu i za mjuzikl Billy Elliot, napravljen po istoimenom dramskom filmu iz 2000.

Dobitnik je mnogih nagrada, od kojih se ističu sljedeće: pet Grammyja, pet Brit Awardsa, Oscar, Zlatni globus, Tony i nagrada "Disney Legends". Časopis Rolling Stone svrstao ga je 2009. na spisak 100 najutjecajnijih muzičara ere rock'n'rolla, plasiravši ga na 49. mjesto. Časopis Billboard proglasio ga je najuspješnijim muškim solo-umjetnikom na spisku Hot 100 Top All-Time Artists (sto najboljih umjetnika svih vremena; sveukupno je na trećem mjestu /Beatlesi su na prvom, a Madonna na drugom/). Uvršten je u Rock and Roll Kuću slavnih 1994, te je član Tekstopisačke Kuće slavnih (SHOF) i Britanske akademije tekstopisaca, kompozitora i autora (BASCA). Orden Britanskog carstva dobio je 1996, a Elizabeta II dodijelila mu je titulu viteza 1998. kao nagradu za "muzičke i dobrotvorne zasluge". John je nastupao na raznim kraljevskim događajima, poput sprovoda princeze Dijane u Vestminsterskoj opatiji 1997, koncerta Party at the Palace (doslovno "zabava u palači") 2002. i koncerta kojim se obilježavao dijamantski jubilej (60 godina vladavine) Elizabete II ispred Bakingemske palače deset godina kasnije.

Krajem 1980-ih aktivirao se oko borbe protiv side, otvorivši 1992. fondaciju "Elton John" za borbu protiv side. Godinu dana kasnije, počeo je voditi Academy Award Party, jednu od zabava nakon Oscara koja je s vremenom postala najpoznatija te vrste u holivudskoj filmskoj industriji. Fondacija je od svog osnivanja do danas sakupila preko 200 miliona dolara. John, koji je za sebe prvobitno rekao da je biseksualac 1976, a od 1988. je otvoreno gej, stupio je u građansko partnerstvo s Davidom Furnishem 21. decembra 2005, a vjenčali su se 21. decembra 2014, devet mjeseci i osam dana nakon što su istospolni brakovi ozakonjeni u Engleskoj i Velsu.

Diskografija
Solo studijski albumi

 Empty Sky (1969)
 Elton John (1970)
 Tumbleweed Connection (1970)
 Madman Across the Water (1971)
 Honky Château (1972)
 Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player (1973)
 Goodbye Yellow Brick Road (1973)
 Caribou (1974)
 Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy (1975)
 Rock of the Westies (1975)

 Blue Moves (1976)
 A Single Man (1978)
 Victim of Love (1979)
 21 at 33 (1980)
 The Fox (1981)
 Jump Up! (1982)
 Too Low for Zero (1983)
 Breaking Hearts (1984)
 Ice on Fire (1985)
 Leather Jackets (1986)

 Reg Strikes Back (1988)
 Sleeping with the Past (1989)
 The One (1992)
 Made in England (1995)
 The Big Picture (1997)
 Songs from the West Coast (2001)
 Peachtree Road (2004)
 The Captain & the Kid (2006)
 The Diving Board (2013)
 Wonderful Crazy Night (2016)
 Regimental Sgt. Zippo (2021)

Kolaborativni albumi
 Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra (1986)
 Duets (1993)
 The Union s Leonom Russellom (2010)
 Good Morning to the Night s Pnauom (2012)

Muzika za film, mjuzikli
 Prijatelji (1971)
 Kralj lavova (1994)
 Aida (1998)
 Elton John and Tim Rice's Aida (1999)
 Muza (1999)
 Put u El Dorado (2000)
 Billy Elliot (2005)
 Lestat (2005)
 Gnomeo i Julija (2011)

Filmografija
 Born to Boogie (1972)
 Tommy (1975) – Pinball Wizard
 The Muppet Show (1978; 2. sezona) – gostujuća uloga
 Spice World (1997)
 Elton John: Tantrums & Tiaras (1997) – autobiografsko djelo
 Simpsonsi (1998; 10. sezona) – gostujuća uloga
 The Country Bears (2002)
 Elton John: Me, Myself & I (2007) – autobiografsko djelo
 Nashville (2016; 4. sezona) – gostujuća uloga
 Kingsman: Zlatni krug (2017)

Reference

Vanjski linkovi

 Službeni sajt
 Sir Elton John na Encyclopædiji Britanniki
 Elton John na Twitteru
 Elton John na Facebooku
 Elton John na IMDb-u
 Elton John na IBDB-u

Rođeni 1947.
Engleski aktivisti
Engleski baritoni
Engleski glumci 21. vijeka
Engleski kompozitori
Engleski pjevači 21. vijeka
Engleski pop-pijanisti
Engleski pop-pjevači
Engleski rok-pijanisti
Engleski rok-pjevači
Engleski tekstopisci
Engleski tenori
Gej glumci
Gej muzičari
Glumci iz Londona
Pijanisti 20. vijeka
Pijanisti 21. vijeka
Kompozitori 20. vijeka
Kompozitori 21. vijeka
Kritičari religije
LGBT-kompozitori
LGBT-muzičari
LGBT-tekstopisci
Dobitnici nagrade "Grammy"
Dobitnici Brit Awarda
Oscar za najbolju originalnu pjesmu

Elton John


Vassa () er en sovjetisk spillefilm fra 1983 af Gleb Panfilov.

Medvirkende
 Inna Tjurikova som Vassa Zjeleznova
 Vadim Medvedev
 Nikolaj Skorobogatov
 Valentina Telitjkina
 Olga Masjnaja

Referencer

Eksterne henvisninger

Sovjetiske film fra 1983
Dramafilm fra Sovjetunionen

Vassa


Kaliwatan sa alibangbang ang Ectoedemia virgulae. Una ning gihulagway ni Braun ni adtong 1927, ug gihatagan sa eksakto nga ngalan ni Wilkinson et al. ni adtong 1981. Ang Ectoedemia virgulae sakop sa kahenera nga Ectoedemia, ug kabanay nga Nepticulidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Amihanang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Amihanang Amerika
Ectoedemia

Ectoedemia virgulae


The Price of Happiness er en amerikansk stumfilm fra 1916 af Edmund Lawrence.

Medvirkende
 Mary Boland som Bertha Miller.
 Marion Singer som Lucille.
 Enid Francis som Ruth Taylor.
 Carlotta De Felice som Evelyn Morgan.
 Albert Bechtel som Max.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1916
Dramafilm fra USA

The Price of Happiness


Proberothella elongata là một loài côn trùng trong họ Mesoberothidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Riek miêu tả năm 1955.

Chú thích

Tham khảo

Mesoberothidae

Proberothella elongata


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Tympanophora rotto. Una ning gihulagway ni Rentz, D.C.F. ni adtong 2001. Ang Tympanophora rotto sakop sa kahenera nga Tympanophora, ug kabanay nga Tettigoniidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Tympanophora

Tympanophora rotto


An Chriolepis cuneata in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Bussing hadton 1990. An Chriolepis cuneata in nahilalakip ha genus nga Chriolepis, ngan familia nga Gobiidae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chriolepis

Chriolepis cuneata


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Thymochares rehni. Una ning gihulagway ni Günther, K. ni adtong 1959. Ang Thymochares rehni sakop sa kahenera nga Thymochares, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Madagascar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Thymochares
Insekto sa Madagaskar

Thymochares rehni


Typhaceae  je  porodica  cvjetnica, reda Poales. Većina taksonoma  prepoznala je to botaničko ime za ovu porodicu.

Opis
Članovi  ove porodice mogu se  prepoznati kao krupne i uočljive močvarne zeljaste biljke s dvorednim lišćem i smeđkastim kompaktom šiljkom  jednospolnih cvjetova.

Fosili
Najraniji fosili, uključujući polen i cvjetove, pronađeni su iz kasnih naslaga krede.

Taksonomska historija
APG II sistem, iz  2003 (nepromijenjeni APG 1998, također prepoznaje ovu porodicu u redu Poales, kladus  commelinide, monokotiledone. Porodica se tada sastojala od jednog roda (Typha), sa ukupno desetak vrsta višegodišnjih biljaka vlažnih staništa. Nedavno je APG III sistem iz 2009. godine u ovu porodicu uključio i drugi rod, Sparganium. Dva roda zajedno imaju ukupno 51 poznatu vrstu.

Cronquistov sistem,  1981, također je prepoznao ovu porodicu, ali u sopstverom redu, Typhales, podrazreda Commelinidae, razred Liliopsida u diviziji Magnoliophyta.

Wettsteinov sistem, posljednji put ažuriran 1935, smjestio je porodicu u red  Pandanales.

Reference

Vanjski linkovi

 links at CSDL

Poales
Flora Bosne i Hercegovine

Typhaceae


La torre del Saraceno, nota anche come torre del Porto, si trova lungo la costa orientale dell'isola del Giglio, nel cuore della località di Giglio Porto. L'attuale denominazione è stata conferita a seguito di una violenta incursione di una flotta di pirati saraceni, che danneggiò gravemente l'originaria struttura.

Storia
La torre costiera, costruita in epoca medievale, era originariamente un possedimento dell'abbazia delle Tre Fontane di Roma, per poi passare agli Aldobrandeschi con l'inizio del loro controllo dell'isola.

Durante la dominazione pisana, la fortificazione andò probabilmente incontro ad un periodo di abbandono e di degrado che ebbe termine con l'annessione dell'isola del Giglio al granducato di Toscana.

I Medici fecero eseguire vari interventi di recupero a partire dalla seconda metà del Quattrocento, ma i più importanti di essi furono effettuati attorno alla metà del secolo successivo per volere di Cosimo I de' Medici. Tuttavia, negli anni successivi, la torre fu bersaglio di numerosi tentativi di assalto, durante uno dei quali venne gravemente danneggiata dai pirati turchi, richiedendo un profondo intervento di ricostruzione verso la fine del Cinquecento, quando la struttura architettonica militare fu ulteriormente fortificata da un rivellino esterno e da altri elementi difensivi.

Ulteriori interventi di ristrutturazione vennero effettuati nel Settecento e all'inizio del secolo scorso: tra di essi ci fu la definitiva dismissione della torre dalle originarie funzioni militari a seguito dell'Unità d'Italia.

Descrizione

La torre del Saraceno si trova su una scogliera in granito tra le abitazioni di Giglio Porto, in posizione dominante rispetto al vicino porto.

La torre si presenta a pianta circolare, poggiante su un basamento a scarpa cordonato, con pareti rivestite in blocchi di pietra. La parte sommitale, modificata dagli ultimi interventi di restauro, è caratterizzata da una terrazza delimitata da un robusto parapetto che poggia su una serie di mensole che delimitano, a loro volta, altrettanti archetti ciechi.

Lungo le pareti esterne si aprono ad altezze diverse varie feritoie e finestrelle di forma quadrangolare, soprattutto nella parte alta dell'edificio turriforme, ove erano collocate le cannoniere per svolgere le funzioni di attacco e di difesa attiva. Al primo piano rialzato sopra il basamento a scarpa vi è quella che in passato costituiva la porta d'accesso alla struttura difensiva, a cui si giungeva attraverso una rampa di scale esterna che culminava con un ponte levatoio.

Su un lato, la torre è addossata ad altre strutture murarie in pietra che costituiscono i resti del rivellino.

Bibliografia
Gualtiero Della Monaca, Domenico Roselli, Giuseppe Tosi. Fortezze e torri costiere dell'Argentario, Giglio e Giannutri. Pitigliano, Laurum Editrice, 1996, pp. 176-180.
Aldo Mazzolai. Guida della Maremma. Percorsi tra arte e natura. Firenze, Le Lettere, 1997.
Giuseppe Guerrini (a cura di). Torri e castelli della provincia di Grosseto (Amministrazione Provinciale di Grosseto). Siena, Nuova Immagine Editrice, 1999, p. 211.

Voci correlate
Isola del Giglio
Torri costiere del Granducato di Toscana
Torri costiere della provincia di Grosseto

Altri progetti

Saraceno
Saraceno

Torre del Saraceno


Kaliwatan sa kasili ang Chlopsis apterus. Una ning gihulagway ni Charles William Beebe ug Tee-van ni adtong 1938. Ang Chlopsis apterus sakop sa kahenera nga Chlopsis, ug kabanay nga Chlopsidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
sidlakang Kadagatang Pasipiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Chlopsis

Chlopsis apterus


An Oberea kandyana in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1962. An Oberea kandyana in nahilalakip ha genus nga Oberea, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Sri Lanka. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Oberea

Oberea kandyana


Kaliwatan sa murag-anay ang Lepidotermes lounsburyi. Una ning gihulagway ni Filippo Silvestri ni adtong 1914. Ang Lepidotermes lounsburyi sakop sa kahenera nga Lepidotermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Lepidotermes

Lepidotermes lounsburyi


Unibersidad ang Universitas Sebelas Maret sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Jawa Tengah, sa kasadpang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Universitas Sebelas Maret.

Ang yuta palibot sa Universitas Sebelas Maret patag. Ang kinahabogang dapit sa palibot dunay gihabogon nga  ka metro ug  km sa kasadpan sa Universitas Sebelas Maret. Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Universitas Sebelas Maret may kaayo hilabihan populasyon.. Ang kinadul-ang mas dakong lungsod mao ang Surakarta,  km sa sidlakan sa Universitas Sebelas Maret.

Hapit nalukop sa kaumahan ang palibot sa Universitas Sebelas Maret.  Ang klima habagat. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Oktubre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Hunyo, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Enero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Septiyembre, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga unibersidad sa Provinsi Jawa Tengah

Universitas Sebelas Maret


Sigle
 Santa Romana Chiesa – Chiesa cattolica
 Sengoku Raiden Championship  – torneo di Arti marziali miste
 Société Radio-Canada  – servizio pubblico radiotelevisivo canadese
 Scuola di Recitazione della Calabria – scuola d'insegnamento cinematografico

Astronomia
 SRC – sottotipo di variabile semiregolare

Biologia
 Src  – famiglia di enzimi tirosin chinasici proto-oncogenici

Codici
 SRC – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Searcy (Stati Uniti)
 src – codice ISO 639-3 della lingua sarda logudorese

Src


Kaliwatan sa isda ang Evermannella megalops. Una ning gihulagway ni Johnson ug Glodek ni adtong 1975. Ang Evermannella megalops sakop sa kahenera nga Evermannella, ug kabanay nga Evermannellidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tśile

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Tśile
Evermannella

Evermannella megalops


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Elimaea punctifera. Una ning gihulagway ni Walker, F. ni adtong 1869. Ang Elimaea punctifera sakop sa kahenera nga Elimaea, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hunan Sheng
 Viyetnam
 Guangxi Zhuangzu Zizhiqu
 BAN

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Hunan Sheng
Insekto sa Viyetnam
Insekto sa Guangxi Zhuangzu Zizhiqu
Elimaea

Elimaea punctifera


An Cynoglossus itinus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni John Otterbein Snyder hadton 1909. An Cynoglossus itinus in nahilalakip ha genus nga Cynoglossus, ngan familia nga Cynoglossidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cynoglossus

Cynoglossus itinus


Kærlighedens Postkontor er en amerikansk stumfilm fra 1914 af Fatty Arbuckle.

Medvirkende
 Roscoe 'Fatty' Arbuckle
 Edward Dillon
 Minta Durfee
 Mabel Normand

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1914

Kærlighedens Postkontor


An Glyptothorax silviae in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Brian W. Coad hadton 1981. An Glyptothorax silviae in nahilalakip ha genus nga Glyptothorax, ngan familia nga Sisoridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Glyptothorax

Glyptothorax silviae


iPAQ è la denominazione commerciale con cui HP vende i suoi dispositivi Pocket PC e smartphone. Il nome fu adottato per la prima volta da Compaq con l'iniziatore della serie, il modello Compaq iPAQ H 3130.

In seguito all'acquisizione di Compaq da parte di HP, quest'ultima ha scelto di mantenere il nome aggiornando la serie con la produzione di nuovi modelli.

Bibliografia

Voci correlate
 Personal digital assistant
 HP
 Pocket PC
 Compaq
 Microsoft
 Windows Mobile
 Samsung (System on Chip)

Altri progetti

Collegamenti esterni

iPAQ Choice - Web site ufficiale per il software del iPAQ

Dispositivi Windows Mobile

IPAQ


Kaliwatan sa isda ang Pollichthys mauli. Una ning gihulagway ni Max Poll ni adtong 1953. Ang Pollichthys mauli sakop sa kahenera nga Pollichthys, ug kabanay nga Phosichthyidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Atlantiko
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Pollichthys

Pollichthys mauli


vkp – codice ISO 639-3 della lingua korlai, una lingua creola basata sul portoghese

Vkp


California Scene Painting, also known as Southern California Regionalism, is a form of American regionalist art depicting landscapes, places, and people of California. It flourished from the 1920s to the 1960s.

History
Early 20th century California artists interested in everyday images and themes from the state's 19th century history provided the foundation for the emergence of the regional genre of California Scene Painting. The term was attributed to Los Angeles art critic Arthur Millier, and it referred to watercolors, oil paintings and mosaics of landscapes and scenes of everyday life, such as mountain and coastal scenery, pastoral agricultural valleys, and dynamic cities and highways.   Varying in style and subject, California Scene Painting was influenced by a range of precursor styles, notably Impressionism (particularly California Impressionism), Cubism, and Realism.

Notable artists
Notable California scene artists included Emil Kosa Jr., Roger Edward Kuntz, Millard Sheets, Milford Zornes, Phil Dike, Rex Brandt, Phil Paradise, Elsie Palmer Payne, George Post, Elsie Lower Pomeroy, Barse Miller, Paul Sample, Dong Kingman, Anders Aldrin, and Charles Payzant. One group  — including Sheets, Dike, Brandt, Miller, Zornes, and Kosa, Jr. — worked in large-scale watercolors.

A 2014 exhibition at the Pasadena Museum of Art included many of the best-known California scene painters.

See also

 California Impressionism

References

Further reading
 McClelland, Gordon T., and Austin D. McClelland  (2013). California Scene Painting ()

American art movements
American art
Modern art

California Scene Painting


An Neoclytus beltianus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1885. An Neoclytus beltianus in nahilalakip ha genus nga Neoclytus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Costa Rica.
 Nicaragua.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Neoclytus

Neoclytus beltianus


An Sagalassa in uska genus han Lepidoptera. An Sagalassa in nahilalakip ha familia nga Brachodidae.

Ilarom nga taxa

 Sagalassa aequalis
 Sagalassa ambigua
 Sagalassa ampla
 Sagalassa androgyna
 Sagalassa anthomera
 Sagalassa apiscota
 Sagalassa atychioides
 Sagalassa basichrysa
 Sagalassa buprestoides
 Sagalassa centropis
 Sagalassa chrysauge
 Sagalassa coleoptrata
 Sagalassa compulsana
 Sagalassa conspersa
 Sagalassa crassalis
 Sagalassa cryptoleucella
 Sagalassa cryptopyrrhella
 Sagalassa desmotoma
 Sagalassa diabolus
 Sagalassa emplecta
 Sagalassa eubrachycera
 Sagalassa falsissima
 Sagalassa heterozyga
 Sagalassa holodisca
 Sagalassa homotona
 Sagalassa isomacha
 Sagalassa leucopis
 Sagalassa lilacina
 Sagalassa lygropis
 Sagalassa mesochrysa
 Sagalassa metallica
 Sagalassa micrastra
 Sagalassa nephelospila
 Sagalassa olivacea
 Sagalassa omichleutis
 Sagalassa orthaula
 Sagalassa orthochorda
 Sagalassa pammelas
 Sagalassa platysema
 Sagalassa poecilota
 Sagalassa querula
 Sagalassa resumptana
 Sagalassa robusta
 Sagalassa triphaenoides
 Sagalassa valida

Mga kasarigan

Sagalassa

Sagalassa


Geranium is 'n genus van blomdraende plante in die Geraniaceae familie. Die genus kom op al die vastelande voor behalwe Antarktika.

Spesies
Daar is 360 spesies wat tot die genus hoort:

 Geranium aculeolatum Oliv.
 Geranium aedonianum Hurrah & V.Wagh
 Geranium aequale (Bab.) Aedo
 Geranium affine Ledeb.
 Geranium albanum M.Bieb.
 Geranium albicans A.St.-Hil.
 Geranium albiflorum Ledeb.
 Geranium alboroseum Bomble
 Geranium alonsoi Aedo
 Geranium alpicola Loes.
 Geranium amatolicum Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium andicola Loes.
 Geranium andringitrense H.Perrier
 Geranium angustipetalum Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium antisanae R.Knuth
 Geranium antrorsum Carolin
 Geranium arabicum Forssk.
 Geranium arachnoideum A.St.-Hil.
 Geranium arboreum A.Gray
 Geranium ardjunense Zoll. & Moritzi
 Geranium argenteum L.
 Geranium aristatum Freyn & Sint.
 Geranium asiaticum Serg.
 Geranium asphodeloides Burm.f.
 Geranium atlanticum Boiss.
 Geranium ayacuchense R.Knuth
 Geranium ayavacense Willd. ex Kunth
 Geranium azorelloides Sandwith
 Geranium balgooyi Veldkamp
 Geranium baschkyzylsaicum Nabiev
 Geranium baurianum R.Knuth
 Geranium bellum Rose
 Geranium bequaertii De Wild.
 Geranium berteroanum Colla
 Geranium bicknellii Britton
 Geranium biuncinatum Kokwaro
 Geranium bohemicum L.
 Geranium brasiliense Progel
 Geranium brevicaule Hook.
 Geranium brevipes Hutch. & Dalziel
 Geranium brutium Gasp.
 Geranium brycei N.E.Br.
 Geranium caeruleatum Schur
 Geranium caespitosum E.James
 Geranium caffrum Eckl. & Zeyh.
 Geranium californicum G.N.Jones & F.F.Jones
 Geranium camaense C.C.Huang
 Geranium campanulatum Paray
 Geranium campii H.E.Moore
 Geranium canescens L'Hér.
 Geranium canopurpureum P.F.Yeo
 Geranium carolinianum L.
 Geranium castroviejoi Aedo
 Geranium cataractarum Coss.
 Geranium cazorlense Heywood
 Geranium charucanum Standl.
 Geranium chilloense Willd. ex Kunth
 Geranium christensenianum Hand.-Mazz.
 Geranium cinereum Cav.
 Geranium clarkei P.F.Yeo
 Geranium clemensiae R.Knuth
 Geranium collinum Stephan ex Willd.
 Geranium columbinum L.
 Geranium comarapense R.Knuth
 Geranium contortum Eckl. & Zeyh.
 Geranium core-core Steud.
 Geranium costaricense H.E.Moore
 Geranium crassipes Hook. ex A.Gray
 Geranium crenatifolium H.E.Moore
 Geranium crenophilum Boiss.
 Geranium cruceroense R.Knuth
 Geranium cruentum Heenan & G.M.Rogers
 Geranium cuneatum Hook.
 Geranium dahuricum DC.
 Geranium dalmaticum (Beck) Rech.f.
 Geranium delavayi Franch.
 Geranium deltoideum Rydb.
 Geranium diffusum Kunth
 Geranium digitatum R.Knuth
 Geranium discolor Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium dissectum L.
 Geranium dodecatheoides P.J.Alexander & Aedo
 Geranium dolomiticum Rothm.
 Geranium donianum Sweet
 Geranium drakensbergense Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium dregei Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium durangense H.E.Moore
 Geranium ecuadoriense Hieron.
 Geranium editum Veldkamp
 Geranium elamellatum Kokwaro
 Geranium endressii J.Gay
 Geranium erianthum DC.
 Geranium exallum H.E.Moore
 Geranium exellii J.R.Laundon
 Geranium fallax Steud.
 Geranium farreri Stapf
 Geranium favosum Hochst. ex A.Rich.
 Geranium finitimum Woronow
 Geranium flanaganii Schltr. ex R.Knuth
 Geranium foreroi Aedo
 Geranium franchetii R.Knuth
 Geranium frigidurbis Moerman
 Geranium gentryi H.E.Moore
 Geranium glaberrimum Boiss. & Heldr.
 Geranium glanduligerum R.Knuth
 Geranium goldmanii Rose ex Hanks & Small
 Geranium gracile Ledeb. ex Nordm.
 Geranium grande (Carolin) Aedo
 Geranium grandistipulatum Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium gymnocaulon DC.
 Geranium hanaense A.C.Medeiros & H.St.John
 Geranium harveyi Briq.
 Geranium hayatanum Ohwi
 Geranium hernandesii Moc. & Sessé ex DC.
 Geranium hillebrandii Aedo & Muñoz Garm.
 Geranium himalayense Klotzsch
 Geranium hintonii H.E.Moore
 Geranium hispidissimum (Franch.) R.Knuth
 Geranium holosericeum Willd. ex Spreng.
 Geranium homeanum Turcz.
 Geranium humboldtii Spreng.
 Geranium hyperacrion Veldkamp
 Geranium hystricinum H.E.Moore
 Geranium ibericum Cav.
 Geranium igoschinae Troschkina
 Geranium incanum Burm.f.
 Geranium indicum Hurrah & V.Wagh
 Geranium jaekelae J.F.Macbr.
 Geranium jahnii Standl.
 Geranium jainii Hurrah & V.Wagh
 Geranium jaramilloi Aedo
 Geranium kalenderianum İlçim & Behçet
 Geranium kashmirianum  B.L.Sapru & S.K.Raina
 Geranium kauaiense (Rock) H.St.John
 Geranium kikianum Kit Tan & Vold
 Geranium kilimandscharicum Engl.
 Geranium killipii R.Knuth
 Geranium kishtvariense R.Knuth
 Geranium knuthii Nakai
 Geranium koreanum Kom.
 Geranium kotschyi Boiss.
 Geranium krameri Franch. & Sav.
 Geranium krylovii Tzvelev
 Geranium kurdicum Bornm.
 Geranium laetum Ledeb.
 Geranium lahulense V.Wagh & Hurrah
 Geranium lainzii Aedo
 Geranium lamberti Sweet
 Geranium lanuginosum Lam.
 Geranium lasiocaulon Nakai
 Geranium lasiopus Boiss. & Heldr.
 Geranium latilobum H.E.Moore
 Geranium latum Small
 Geranium laxicaule R.Knuth
 Geranium lazicum (Woronow) Aedo
 Geranium lechleri R.Knuth
 Geranium lentum Wooton & Standl.
 Geranium leptodactylon Veldkamp
 Geranium leucanthum Griseb.
 Geranium libani P.H.Davis
 Geranium libanoticum Schenk
 Geranium lignosum R.Knuth
 Geranium lilacinum R.Knuth
 Geranium limae R.Knuth
 Geranium lindenianum Turcz.
 Geranium linearilobum DC.
 Geranium loxense Halfd.-Niels.
 Geranium lozanoi Rose
 Geranium lucarinii Venanzoni & Wagens.
 Geranium lucidum L.
 Geranium macbridei Aedo
 Geranium macrorrhizum L.
 Geranium macrostylum Boiss.
 Geranium maculatum L.
 Geranium maderense Yeo
 Geranium madrense Rose
 Geranium magellanicum Hook.f.
 Geranium magniflorum R.Knuth
 Geranium makmelicum Aedo
 Geranium malviflorum Boiss. & Reut.
 Geranium malyschevii Troschkina
 Geranium maniculatum H.E.Moore
 Geranium mascatense Boiss.
 Geranium matucanense R.Knuth
 Geranium maximowiczii Regel & Maack
 Geranium meridense Pittier
 Geranium mexicanum Kunth
 Geranium mlanjense J.R.Laundon
 Geranium molle L.
 Geranium monanthum Small
 Geranium monticola Ridl.
 Geranium mooreanum Aedo
 Geranium moupinense Franch.
 Geranium multiceps Turcz.
 Geranium multiflorum A.Gray
 Geranium multipartitum Benth.
 Geranium multisectum N.E.Br.
 Geranium mutisii Aedo
 Geranium nakaoanum H.Hara
 Geranium nanum Coss. ex Batt.
 Geranium napuligerum Franch.
 Geranium natalense Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium neglectum Carolin
 Geranium nepalense Sweet
 Geranium niuginiense Veldkamp
 Geranium nivale R.Knuth
 Geranium niveum S.Watson
 Geranium nodosum L.
 Geranium nuristanicum Schönb.-Tem.
 Geranium nyassense R.Knuth
 Geranium oaxacanum H.E.Moore
 Geranium obtusisepalum Carolin
 Geranium ocellatum Jacquem. ex Cambess.
 Geranium oreganum Howell
 Geranium ornithopodioides Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium ornithopodum Eckl. & Zeyh.
 Geranium palmatipartitum (Hausskn. ex R.Knuth) Aedo
 Geranium palmatum Cav.
 Geranium paludosum R.Knuth
 Geranium palustre L.
 Geranium pamiricum Ikonn.
 Geranium papuanum Ridl.
 Geranium paramicola R.Knuth
 Geranium parodii I.M.Johnst.
 Geranium pavonianum Briq.
 Geranium peloponesiacum Boiss.
 Geranium persicum Schönb.-Tem.
 Geranium peruvianum Hieron.
 Geranium petri-davisii Aedo
 Geranium phaeum L.
 Geranium pilgerianum R.Knuth
 Geranium pissjaukovae Tsyren.
 Geranium planum Halloy
 Geranium platyanthum Duthie
 Geranium platypetalum Fisch. & C.A.Mey.
 Geranium platyrenifolium Z.M.Tan
 Geranium pogonanthum Franch.
 Geranium polyanthes Edgew. & Hook.f.
 Geranium ponticum (P.H.Davis & J.Roberts) Aedo
 Geranium potentillifolium DC.
 Geranium potentilloides L'Hér. ex DC.
 Geranium potosinum H.E.Moore
 Geranium pratense L.
 Geranium pringlei Rose
 Geranium probatovae Tsyren.
 Geranium procurrens Yeo
 Geranium pseudodiffusum Aedo
 Geranium pseudosibiricum J.Mayer
 Geranium psilostemon Ledeb.
 Geranium pulchrum N.E.Br.
 Geranium purpureum Vill.
 Geranium pusillum L.
 Geranium pylzowianum Maxim.
 Geranium pyrenaicum Burm.f.
 Geranium raimondii R.Knuth
 Geranium rectum Trautv.
 Geranium reflexum L.
 Geranium refractum Edgew. & Hook.f.
 Geranium reinii Franch. & Sav.
 Geranium renardii Trautv.
 Geranium renifolium Hieron.
 Geranium reptans R.Knuth
 Geranium retrorsum L'Hér. ex DC.
 Geranium reuteri Aedo & Muñoz Garm.
 Geranium rhomboidale H.E.Moore
 Geranium richardsonii Fisch. & Trautv.
 Geranium rivulare Vill.
 Geranium robertianum L.
 Geranium robustum Kuntze
 Geranium rosthornii R.Knuth
 Geranium rotundifolium L.
 Geranium rubifolium Lindl.
 Geranium rubricum Heenan & Courtney
 Geranium ruizii Hieron.
 Geranium rupicola Wedd.
 Geranium ruprechtii (Woronow) Grossh.
 Geranium sagasteguii Aedo
 Geranium sanguineum L.
 Geranium santanderiense R.Knuth
 Geranium saxatile Kar. & Kir.
 Geranium schiedeanum Schltdl.
 Geranium schlechteri R.Knuth
 Geranium schmidii (Y.J.Nasir) Aedo
 Geranium schrenkianum Trautv. ex A.K.Becker
 Geranium schultzei R.Knuth
 Geranium scullyi R.Knuth
 Geranium sebosum S.F.Blake
 Geranium seemannii Peyr.
 Geranium sergievskajae (Peschkova) Troshkina
 Geranium sericeum Willd. ex Spreng.
 Geranium sessiliflorum Cav.
 Geranium shensianum R.Knuth
 Geranium shikokianum Matsum.
 Geranium sibbaldioides Benth.
 Geranium sibiricum L.
 Geranium simense Hochst. ex A.Rich.
 Geranium sinense R.Knuth
 Geranium sintenisii Freyn
 Geranium skottsbergii R.Knuth
 Geranium smithianum R.Knuth
 Geranium soboliferum Kom.
 Geranium socolateum Heenan & Molloy
 Geranium solanderi Carolin
 Geranium solitarium Z.M.Tan
 Geranium sophiae Fed.
 Geranium soratae R.Knuth
 Geranium sparsiflorum R.Knuth
 Geranium stoloniferum Standl.
 Geranium stramineum Triana & Planch.
 Geranium strictipes R.Knuth
 Geranium stuebelii Hieron.
 Geranium subacutum (Boiss.) Aedo
 Geranium subargenteum Lange
 Geranium subcaulescens L'Hér. ex DC.
 Geranium subglabrum Hilliard & B.L.Burtt
 Geranium subnudicaule Turcz.
 Geranium suzukii Masam.
 Geranium swatense Schönb.-Tem.
 Geranium sylvaticum L.
 Geranium tablasense R.Knuth
 Geranium tenue Hanks
 Geranium terminale Z.M.Tan
 Geranium texanum (Trel.) A.Heller
 Geranium thessalum Franzén
 Geranium thunbergii Siebold & Zucc.
 Geranium tovarii Aedo
 Geranium traversii Hook.f.
 Geranium trilophum Boiss.
 Geranium tripartitum R.Knuth
 Geranium trolliifolium Small
 Geranium trujillense Aedo
 Geranium tuberaria Cambess.
 Geranium tuberosum L.
 Geranium umbelliforme Franch.
 Geranium unguiculatum H.E.Moore
 Geranium uralense Kuvaev
 Geranium urbanum Bomble
 Geranium ussuriense Tsyren.
 Geranium vagans Baker
 Geranium velutinum Turcz.
 Geranium venturianum R.Knuth
 Geranium versicolor L.
 Geranium viscosissimum Fisch. & C.A.Mey.
 Geranium wakkerstroomianum R.Knuth
 Geranium wallichianum D.Don ex Sweet
 Geranium wardii Yeo
 Geranium weddellii Briq.
 Geranium whartonianum Veldkamp
 Geranium wilfordii Maxim.
 Geranium wilhelminae Veldkamp
 Geranium wislizeni S.Watson
 Geranium wlassovianum Fisch. ex Link
 Geranium xinjiangense Chang Y.Yang
 Geranium yaanense Z.M.Tan
 Geranium yemense Deflers
 Geranium yeoi Aedo & Muñoz Garm.
 Geranium yesoense Franch. & Sav.
 Geranium yoshinoi Makino ex Nakai
 Geranium yunnanense Franch.

Bron
 Plants of the World Online

Geranium