La seduzione è un film del 1973 diretto da Fernando Di Leo, tratto dal romanzo Graziella  di Ercole Patti e girato ad Acireale.

Trama

Da molti anni giornalista in Francia, Giuseppe Laganà torna nella natia Acireale anche sospinto dal desiderio di rivedere Caterina, sua ex fidanzata che ora è vedova e madre dell'adolescente Graziella. Giuseppe riallaccia la relazione con l'antica fiamma e prende a frequentarne assiduamente la casa.

Ciò consente una vicinanza con Graziella che, affascinata dal quarantenne, inizia un'assidua opera di seduzione divenendone presto l'amante. La scoperta della tresca indispettisce la madre che, tuttavia, si rassegnerà a spartire l'uomo con la figlia. Ma Giuseppe tradisce Caterina e Graziella con Rosina, l'amica indiscussa di Graziella, e così Caterina si vendica uccidendo il compagno a colpi di pistola.

Produzione

Cast
Il ruolo della ragazza doveva essere interpretato da Ornella Muti, poi sostituita all'ultimo istante da Jenny Tamburi, pare per volere di Lisa Gastoni.

Di Leo ha dichiarato: «Quando vide Ornella la Gastoni ebbe quello che a Roma si dice lo sturbo. Aveva ragione. Anche cinematograficamente. Bisognava prendere una ragazza meno sexy di quanto fosse la Muti, altrimenti Maurice Ronet sarebbe caduto nel peccato. Mentre giocate così, con la Tamburi, le scene di seduzione della ragazzina, poco appariscente ma con la forza dell'adolescenza, funzionarono molto meglio».

Accoglienza
I giornali dell'epoca riportarono la notizia di un uomo che morì d'infarto assistendo al film.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Film drammatici
Film erotici
Film basati su romanzi di autori italiani
Film ambientati in Sicilia
Film girati a Catania
Film diretti da Fernando Di Leo
Film con composizioni originali di Luis Bacalov

La seduzione


Ang Gora Shakhgar ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 S̲h̲ākh Ghar, kabukiran, Uruzgān,
 Shāh Ghar (bukid sa Apganistan), Wilāyat-e Paktīkā,
 Dê Shāh Ghar (bukid), Wilāyat-e Paktīkā,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Gora Shakhgar


Yili Group () (; fulde navn: Inner Mongolia Yili Industrial Group Company Limited) er en kinesisk børsnoteret mejerikoncern med hovedsæde i Hohhot. Det er en Kinas ledende mejerivirksomheder, ligesom Mengniu Dairy er. Virksomhedens omsætning var i 2014 på 7,25 mia. euro.

Virksomheden er etableret i 1990'erne, mens forhistorien går tilbage til 1956.

Referencer

Fødevarevirksomheder fra Kina
Mejerier
Etableret i 1993

Yili Group


Lullingstone Castle er en historisk herregård ved landsbyen Lullingstone i sognet Eynsford, Kent England. den blev grundlagt i 1497.
Den har været beboet af medlemmer af Hart Dyke-familien i 20 generationer, og den nuværende ejer er Tom Hart Dyke.

Det er en listed building af anden grad.

Se også
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger

Slotte i Kent

Lullingstone Castle


Huyện Burayevsky (; ) là một huyện hành chính tự quản (raion), của Bashkortostan, Nga. Huyện có diện tích 1808 kilômét vuông. Trung tâm của huyện đóng ở Burayevo.

Tham khảo

Huyện của Bashkortostan
Huyện của Nga

Burayevsky (huyện)


La strada statale 109 della Piccola Sila (SS 109) è una strada statale italiana situata in Calabria; percorre 164 km da Nicastro, nel comune di Lamezia Terme, a Steccato di Cutro.

Presenta molte curve e differenze di livello a causa la conformazione del territorio calabrese. Raggiunge la quota massima di circa 1000 m a passo Acquavòna.

La strada ospita annualmente la Cronoscalata del Reventino, una corsa automobilistica in salita che parte dalla località Magolà di Lamezia Terme e finisce in località Mulia di Platania. L'evento è organizzato dal Racing Team Lamezia, e si è tenuto per la prima volta nel 1999. Nelle prime due edizioni il percorso copriva 7,2 km, mentre dal 2001 è stato ridotto a 6 km.

Note

Altri progetti

 109
 109

Strada statale 109 della Piccola Sila


Harvard University Press (HUP) – wydawnictwo powstałe 13 stycznia 1913 jako jednostka organizacyjna Uniwersytetu Harvarda, publikujące przede wszystkim prace naukowe. W 2005 opublikowało 220 nowych tytułów. Jest członkiem organizacji American University Presses skupiającej podobne wydawnictwa uniwersyteckie na terenie USA. Do 2017 kierował nim William P. Sisler, po jego odejściu na emeryturę na stanowisku dyrektora zastąpił go George Andreu. Redaktor naczelną jest Susan Wallace Boehmer.

HUP posiada biura w Cambridge w stanie Massachusetts, a także w Nowym Jorku i w Londynie.

Wśród autorów związanych umowami z Harvard University Press byli m.in.: Eudora Welty, Walter Benjamin, E. O. Wilson, John Rawls, Emily Dickinson, Stephen Jay Gould, Helen Vendler, Carol Gilligan, Amartya Sen, David Blight, Martha Nussbaum i Thomas Piketty.

Do 17 czerwca 2017 przy Harvard Square znajdowała się księgarnia wydawnictwa, jednak została ona zamknięta.

Historia
Dzieje wydawnictw powiązanych z Harvardem sięgają końca lat 30. XVII wieku, kiedy protestancki duchowny Josse Glover wyruszył w drogę z Anglii do Massachusetts wraz z rodziną oraz prasą drukarską. Wprawdzie zmarł po drodze, jednak jego żona Elizabeth przekazała prasę swojemu drugiemu mężowi, Henry'emu Dunsterowi, który został pierwszym prezesem Harvard College. Drukarnię uruchomiono ok. 1640 roku, jedną z pierwszych książek wydrukowanych na maszynach drukarskich sprowadzonych z Anglii był psałterz The Whole Book of Psalmes Faithfully Translated into English Metre (1640). Po śmierci Elizabeth w 1643, Dunster przeniósł prasę drukarską na teren przyszłej uczelni, gdzie dom drukarski działał do 1692.

W 1802 uczelnia powróciła do działalności wydawniczej na własne potrzeby, jednak utworzone wtedy wydawnictwo sprzedano prywatnemu właścicielowi w 1827. Po raz trzeci pomysł prowadzenia uczelnianej działalności wydawniczej pojawił się w 1872. Początkowo powstała drukarnia, a w 1892 utworzono także własne wydawnictwo. To ostatnie w 1913 przekształcono w – istniejące do dzisiaj – Harvard University Press.

Powiązane wydawnictwa, imprinty, serie wydawnicze
Poza własną nazwą, HUP posiada również kilka innych marek wydawniczych. Od maja 1954 prowadzi m.in. Belknap Press, wydawcę Harvard Guide to American History. Belknap jest również wydawcą serii wydawniczej John Harvard Library.

Harvard University Press prowadzi również dystrybucję klasycznej serii Loeb Classical Library, wydaje także I Tatti Renaissance Library, Dumbarton Oaks Medieval Library oraz Murty Classical Library of India.

Mimo podobieństwa nazw, HUP nie ma związku z należącą do Harvard Business Publishing oficyną Harvard Business Press, ani też z niezależnym wydawnictwem Harvard Common Press.

Wyróżnienia
Wydana w 2011 książka Listed: Dispatches from America's Endangered Species Act autorstwa Joe Romana została nagrodzona Rachel Carson Environment Book Award za 2012 rok, przyznawaną przez Stowarzyszenie Dziennikarzy Ekologicznych (Society of Environmental Journalists).

Profil polityczny
Przeprowadzone w 2011 badanie książek opublikowanych przez Harvard University Press w okresie 2000–2010 wykazało, że spośród 494 pozycji dotyczących politologii i polityki, "osiem miało wyraźne skrzywienie liberalne lub konserwatywne".

Przypisy

Bibliografia

Linki zewnętrzne
 Strona oficjalna
 Blog Harvard University Press

Harvard University
Amerykańskie wydawnictwa

Harvard University Press


Kaliwatan sa alibangbang ang Tisis seclusella. Una ning gihulagway ni Walker ni adtong 1864. Ang Tisis seclusella sakop sa kahenera nga Tisis, ug kabanay nga Lecithoceridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Tisis

Tisis seclusella


Politikens filmjournal 099 er en dansk ugerevy fra 1951.

I ugerevyen indgår bl.a. klip fra reportagefilmen Ebeltofts 650 års jubilæum.

Handling
1) Persien underkender kendelsen fra Verdensdomstolen i Haag i oliestriden med England.
2) Fysikprofessorer fra hele verden deltager som Niels Bohrs gæster i videnskabskongres på Københavns Universitets Institut for Teoretisk Fysik. Fysikerne får is i pausen udenfor auditoriet.
3) Kong Frederik IX og Dronning Ingrid besøger Grenå. Modtages af amtmand Holck. Tur gennem byen og besøg hos Grenå Dampvæveri.
4) Tennismesterskabsfinalen i Wimbledon mellem australske Ken McGregor og amerikanske Dick Savitt.
5) Raske drenge i Hundested tjener lommepenge ved at banke søm i nye molepæle til havnen. Sømmene ruster og forhindrer derved pæleorme at trænge ind i træet.
6) Ebeltofts 650 års jubilæum. Kong Frederik IX og dronning Ingrid besøger byen.
7) Berlin: Brevduer benyttes til transport af ordresedler fra repræsentant til fabrik.
8) "Dødskører"-opvisning i Canada.

Medvirkende

 Niels Bohr
 Kong Frederik IX
 Dronning Ingrid

Referencer

Eksterne henvisninger

Ugerevyer
Danske film fra 1951
Begivenheder i 1951

Politikens filmjournal 099


O Campeonato Sul-Americano de Rugby de 2018 - Divisão C foi a sétima edição deste torneio, organizado pela Sudamérica Rugby (SAR).

Uma nova sistemática de disputa seria nele realizado, no qual o campeonato passaria a se chamar Torneio Quatro Nações C. Entretanto, após a desistência de uma das nações convidadas, o mesmo recebeu o nome de Torneio Centro-americano C de 2018.

A representação do Panamá conquistou o título desta competição, sendo este o primeiro de sua história.

Regulamento e participantes
A Sudamérica Rugby, autarquia que administra o rugby e suas competições a nível sul-americano, resolveu promover grandes mudanças em todos os seus torneios, a partir de 2018. Os torneios de XV (equipes completas adultas) tem passado pelas mais chamativas alterações. No que tange ao Campeonato Sul-Americano de Rugby Divisão C, a mudança começou pela sua nomenclatura oficial.

Para a competição de 2018 as seleções de El Salvador (retornando após não ter disputado o torneio do ano anterior), Honduras (sendo esta a sua primeira aparição) e Panamá foram as participantes. A equipe da Nicarágua, anteriormente citada como uma das integrantes desta edição, declinou de sua disputa.

Cada seleção faz dois jogos, sendo um como mandante e outro como visitante, sagrando-se campeão quem conquistasse mais pontos ao final das três rodadas. Para as edições futuras desta competição, estuda-se a possibilidade do campeão assegurar acesso ao Sul-Americano B do ano seguinte.

Partidas da Divisão C de 2018
Seguem-se, abaixo, as partidas desta competição.

1ª rodada

2ª rodada

3ª rodada

Classificação final

 Critérios de pontuação: vitória = 3, empate = 1, derrota = 0.

Campeão da Divisão C 2018

Ver também
 Sudamérica Rugby
 Campeonato Sul-Americano de Rugby
 Campeonato Sul-Americano de Rugby de 2018
 Campeonato Sul-Americano de Rugby de 2018 - Divisão B

Ligação externa
 Site oficial da Sudamérica Rugby (em espanhol)

C2018
2018 no rugby


An Psaltica in uska genus han Lepidoptera. An Psaltica in nahilalakip ha familia nga Oecophoridae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Psaltica

Psaltica


An Rhomboidederes unicolor in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Dmytro Zajciw hadton 1967. An Rhomboidederes unicolor in nahilalakip ha genus nga Rhomboidederes, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Rhomboidederes

Rhomboidederes unicolor


Bibliografi for Asger Schnack.

Forfatterskab
 Øjeæbler. Digte. Arena 1967
 Kun farver kan ses nu. Digte. Arena Sub-Pub 1969
 Schweiz. Lille roman. Arena Sub-Pub 1969
 Forsøg i gråt. Prosadigt. Arena Sub-Pub 1969
 Terrainløb. Et digt. Arena Sub-Pub 1969
 Livet er her her her og her. Digt. Arena Sub-Pub 1969
 Drømmehistorier. Digte. Sigvaldi 1970
 Spejltelegrammer. Digte. Borgen 1971
 Jeg drømmer om langvarig sol. Digte. Borgen 1972
 Flydende musik. Digte. Jorinde & Joringel 1972
 Berus den korte nat. Digte. Eget forlag 1972
 Kærligheden, Bob Dylan. Digte m. tegninger af Stig Wilner Hansen. Privattryk 1972
 Digte fra her. Digte. Borgen 1973
 Kærligheden er det eneste ord der findes. Digt. Swing 1974
 Ned ad skråningerne. Digte. Swing 1974
 Magten har stjerner på hænderne. Digte. Swing 1975
 Det var ikke mig. Prosa. Borgen 1976
 42 år. Prosa. Borgen 1977
 Bob Dylan i Göteborg. En reportage (s.m. Peder Bundgaard). Borgen 1978
 Jeg forsvinder og virker således. Digte. Gyldendal 1978
 Eller hvad ved jeg. Prosa. Gyldendal 1979
 Bowie Bowie. Digte (s.m. Klaus Høeck). Gyldendal 1980
 Nul. Digte (s.m. Klaus Høeck og F. P. Jac). Sommersko 1980
 Savoir-vivre. Novelle. Privattryk 1980
 Eno one. Digte (s.m. Klaus Høeck). Albatros 1980
 Kvint. Et digt. Gyldendal 1980
 Bandet Nul Live. Digte (s.m. Klaus Høeck og F. P. Jac). Tiderne Skifter 1981
 Portræt. 40 danske digtere efter 1968. Essays m. fotografier af Gregers Nielsen. Gyldendal 1981
 Sprit. Digte m. tegninger af Gunnar Møller. Brøndum 1981
 Aster 1. Digte. Gyldendal 1981
 Eno zebra. Digte (s.m. Klaus Høeck). Schønberg 1982
 Anima. Prosa. Gyldendal 1982
 Bandet Nul de luxe. Digte (s.m. Klaus Høeck og F. P. Jac). Tiderne Skifter 1982
 Aqua. Digt. Curbstone Press 1982
 Aster 2. Digte. Gyldendal 1983
 Ane Schmidt: Jeg. En persienneroman. Gyldendal 1983. Tysk udgave: Jalousien. Rowohlt 1984 (2. udgave 1994). Norsk udgave: Jeg. Rosa & Svart 1985
 Lyksalighedens Ø. Digte til tegninger af Carl-Henning Pedersen. Galerie Birch 1983
 Bandet Nul Samler Værket. Digte (s.m. Klaus Høeck og F. P. Jac). Tiderne Skifter 1983
 Eno high. Digte (s.m. Klaus Høeck). Schønberg 1983
 Blåvand revisited. Digte (s.m. Klaus Høeck). Schønberg 1984
 Aster 3. Digte. Gyldendal 1984
 Ane Schmidt: Ham. Roman. Gyldendal 1984. Tysk udgave: Er. Rowohlt 1985. Fransk udgave: Ham. Zulma 1996. 2. udgave: Le Serpent à plumes 2002
 Jævndøgn. Digte (s.m. Klaus Høeck). Schønberg 1985
 Klang. Et digt. Gyldendal 1986
 Stilheden. Digte. Gyldendal 1987
 Den blå lussing. Digte. Gyldendal 1988
 80 moderne danske digtere. Præsentation & Portræt. Essays m. fotografier af Gregers Nielsen (s.m. Jørgen Gustava Brandt). Gyldendal 1988
 Når jeg nynner. 24 stykker for børn og voksne. Illustreret af Jørn Mathiassen. Høst & Søn 1989
 Per Kirkeby. Sten, papir, saks. Et essay (s.m. Teit Jørgensen). Hans Reitzels Forlag 1990. Tysk udgave: Per Kirkeby. Stein, Papier, Schere. Kleinheinrich 1991
 Da jeg blev fed. Digte m. et grafisk arbejde af Per Kirkeby. Brøndum 1990
 Lys og luft. Essays m. et grafisk arbejde af Claus Carstensen. Brøndum 1990
 Klokken er. Børnebog m. grafiske arbejder af Peter Hentze. Brøndum 1991
 Digte fra halvtredserne. Digte (s.m. F. P. Jac). Rosinante/Munksgaard 1991
 Tre kvindelige lyrikere. Et essay. Nansensgade Antikvariat 1991
 Ane Schmidt: Anelser. Samlet udgave af Jeg og Ham. Tiderne Skifter 1992. 2. udgave: Høst & Søn 2001. 3. udgave: Rosinante 2013. Engelsk udgave: In the Flesh. Souvenir Press 1995. Amerikansk udgave: The Overlook Press 1996
 Dansen, sorgen. Et prosadigt. Rosinante/Munksgaard 1993
 Digte – læs og forstå. Essays. Høst & Søn 1993 og 1998
 Det var ikke mig. 42 år. Eller hvad ved jeg. Rosinante paperbacks 1993
 Sådan skulle vi være. En firser-suite (s.m. F. P. Jac). Aschehoug 1994
 Den lille blå serviet. Digte for børn. Illustreret af Alice de Champfleury. Høst & Søn 1994
 Pludseligheden. Udvalgte digte (red. Erik C. Lindgren). Munksgaard/Rosinante 1994
 En lille hvid bog. Digte for børn. Illustreret af Bente Bech. Høst & Søn 1996
 Jeg husker alt. Digte. Munksgaard/Rosinante 1996
 Digte er til at læse. Essays. Høst & Søn 1996
 Hov, der blinkede noget i vandet. Digte. Munksgaard/Rosinante 1997
 Helle Vibeke Jensen: Hoved & hale. En billedbog om modsætninger (tekster). Høst & Søn 1997
 På hænder for halvfemserne. Pludselige indfald med vågent øje (s.m. F. P. Jac). Lindhardt og Ringhof 1998
 Spor / med skrifter. Digte. Forening for Boghaandværk 1998
 1998. Digte. Munksgaard/Rosinante 1998
 Bob Dylan. En guide til hans plader (s.m. Christian Braad Thomsen). Høst & Søn 1998. 2. udgave 2001. 3. udgave: Tiderne Skifter 2008. Svensk udgave: Bob Dylan. En guide till hans skivor. Alfabeta 1999 (2. udgave 2002)
 Duoen samler halvfemserne. Digte (s.m. F. P. Jac). Lindhardt og Ringhof 2000
 Stemmer og sten ved Assistens Kirkegård. Digte m. fotografier af Lars Gundersen. Biblioteket Øverste Kirurgiske 2000
 81 spor. Cd. The Booktrader 2000
 Rejsen til Geiger / Die Reise zu Geiger. (På tysk ved Herbert Zeichner). Et digt. Bebop 2000
 Bløde punkter. Børnebog. Illustreret af Dorte Karrebæk. Høst & Søn 2000
 Duoen Jac & Schnack: Vi spiller for vores natur. Digte. Gyldendal 2001
 Jeg tror nok jeg kan tåle mere kærlighed end de fleste. En bog om Dan Turèll. Høst & Søn 2001
 Spejl og spor. Essays. Lindhardt og Ringhof 2002
 Det seje sjak mødes under uret. Børnebog. Rosinante 2002
 Around the World. Kun farver kan ses nu 2. Digte. Lindhardt og Ringhof 2002
 Dansk Gobelinkunst. Poetiske refleksioner. Århus Kunstbygning 2002
 Carl-Henning Pedersen: I det blå. Fra det blå (tekst). Galerie Asbæk 2002
 Duen Jac & Paardekooper: Digte på stedet. Digte. Lindhardt og Ringhof 2003
 Paardekooper: Sixten og Elvira. Blade af en fiktion. Lindhardt og Ringhof 2003. Fransk udgave: La Triste Histoire d'Elvira Madigan et du lieutenant Sixten Sparre. Actes Sud 2007
 Paardekooper: Refleksioner – i nyt nordisk lys (russisk tekst) m. fotografier af Lars Gundersen. Skt. Petersborg 2003
 Paardekooper: Stemmer og sten ved Vestre Kirkegård. Digte m. fotografier af Lars Gundersen. Biblioteket Øverste Kirurgiske 2003
 Treklang. Samlet udgave af Kvint, Aster, Klang og Stilheden. Lindhardt og Ringhof 2004
 Paardekooper: Dyr beset i glas (tekst) m. fotografier af Lars Gundersen. Zoologisk Have/Musikhuset Aarhus 2004
 Tabu tuba. Roman. Forlaget politisk revy 2007
 Duoen Jac & Schnack: Digte 2007. Deadlines m.m. Lindhardt og Ringhof 2007
 Skjulte skygger var pludselig en krop. En stafetroman, s.m. Lars Gundersen. Tiderne Skifter 2008
 Street. Roman. Forlaget politisk revy 2008
 Bob Dylan og The Beat Generation. Et essay. Forlaget politisk revy 2008
 J. P. Jacobsen, Thisted. Digte m. fotografier af Lars Gundersen. Tiderne Skifter 2009
 Glem tiden. Et digt. Fingerprint 2010
 Bål og brand. Essays. A Ducksoup Book 2010
 Ved dødslejet og andre digte. Jorinde & Joringel 2010
 Viborg taler. Digte m. fotografier af Lars Gundersen. Tiderne Skifter 2010
 Befriet. Eksistensstykker. Det andersenske Forlag 2011
 Landskaber. Udvalgte digte fra 1970'erne. Forlaget Spring 2011
 Duoen Jac & Schnack: Duoen samler sig selv. Lindhardt og Ringhof 2012
 Morti Vizki. En kærlighedserklæring. Arena 2012
 Den sidste vågne racerbil. Digte. Jorinde & Joringel 2014
 Kick A: Min kunsthistorie. Et digt. Korridor 2014
 Lutter Læsø. Digte m. fotografier af Lars Gundersen. Læsø Turistbureau 2014
 Dan Turèll var vild med Clifford Brown. Opdateringer. Forlaget Fuglekøjen 2014
 Dan Turèll – hele historien (s.m. Lars Movin og Steen Møller Rasmussen). Informations Forlag 2015
 Essays. Et langdigt. Gladiator 2015
 Rejsen, de aldrig kom hjem fra. Et essay om en ekspedition. Galleri Tom Christoffersen 2015
 Læsø lever! Med fotografier af Lars Gundersen. Forlaget Fannemand 2017
 Graffiti. Digte og skrift. Forlaget Fuglekøjen 2017
 Folk. 80 over 80. Med fotografier af Lars Gundersen. Frydenlund 2017

Antologier og udvalg (red.)
 Min Generation (s.m. Dan Turèll). Swing 1975
 Næste generation. En tema-antologi. Borgen 1977
 Poul Borum: Mod en væg (s.m. Dan Turèll). Swing 1977
 Danske Digte. Fra Thomas Kingo til Marianne Larsen. Borgen 1978
 Ung dansk poesi. 22 digtere fra halvfjerdserne (s.m. Poul Borum). Borgen 1979
 Jørgen Gustava Brandt: Tidens fylde. Swing 1979
 Henrik Nordbrandt: Rosen fra Lesbos. Swing 1979
 Dansk poesi fra Bundgård Povlsen til Inger Christensen. Gyldendal 1981
 Marianne Larsen: Selected poems. Curbstone Press 1982
 Per Højholt: Digte 1963-79. Schønberg 1982
 19 noveller. Gyldendal 1983
 Marianne Larsen: Udvalgte digte 1969-82. Borgen 1983
 Jørgen Gustava Brandt: Selected Longer Poems. Curbstone Press 1983
 Sort poesi (s.m. Klaus Høeck). Centrum 1984
 Michael Strunge: Unge Strunge (s.m. Klaus Høeck). Borgen 1985
 Digte af Steen Steensen Blicher. Hans Reitzels Forlag 1985
 Digte af Sophus Claussen. Hans Reitzels Forlag 1985
 Digte af Emil Aarestrup. Hans Reitzels Forlag 1985
 Digte af Ludvig Bødtcher. Hans Reitzels Forlag 1985
 Digte af Thøger Larsen. Hans Reitzels Forlag 1986
 Digte af Klaus Rifbjerg. Hans Reitzels Forlag 1986
 Digte af Schack Staffeldt. Hans Reitzels Forlag 1986
 Digte af Gustaf Munch-Petersen. Hans Reitzels Forlag 1986
 Digte af B. S. Ingemann. Hans Reitzels Forlag 1987
 Digte af Erik Knudsen. Hans Reitzels Forlag 1987
 Digte af Ambrosius Stub. Hans Reitzels Forlag 1987
 Digte af Jens August Schade. Hans Reitzels Forlag 1987
 Digte af Tove Ditlevsen. Hans Reitzels Forlag 1988
 Digte af Inger Christensen. Hans Reitzels Forlag 1988
 Digte af Carsten Hauch. Hans Reitzels Forlag 1988
 Digte af Jeppe Aakjær. Hans Reitzels Forlag 1988
 Klaus Høeck: Udvalgte digte. Gyldendal 1988
 100 lyriske digte af den danske litteratur. Fra Stub til Claussen; i: Victor B. Andersen's Maskinfabrik nr. 19, 1988
 Digte af Thomas Kingo. Hans Reitzels Forlag 1989
 Digte af Otto Gelsted. Hans Reitzels Forlag 1989
 Digte af J. P. Jacobsen. Hans Reitzels Forlag 1989
 Digte af F. P. Jac. Hans Reitzels Forlag 1989
 Digte af Hans Adolph Brorson. Hans Reitzels Forlag 1990
 Digte af William Heinesen. Hans Reitzels Forlag 1990
 Digte af Johannes Ewald. Hans Reitzels Forlag 1990
 Med lukkede øjne. Spontan poesi, en eksempelsamling fra tyverne til i dag. Hans Reitzels Forlag 1990
 Per Kirkeby: Udvalgte digte. Borgen 1991
 Hvor Skoven dog er frisk og stor. Digte og sange af H.C. Andersen. Hans Reitzels Forlag 1991
 Ole Wivel: Øjeblikke med tiden (s.m. F.P. Jac). Forlaget Per Kofod 1991
 Michael Strunge: Udvalgte Strunge (s.m. Klaus Høeck). Borgen 1992
 LyrikBogen. Dansk lyrik fra 1680 til 1990 – med europæiske eksempler. Munksgaard 1992
 LyrikBåndet. Munksgaard 1992
 Dan Turèll. Et forfatterskab i udvalg. Borgen 1994
 Guldalderdigte. 5 danske guldalderdigtere i udvalg. Hans Reitzels Forlag 1994
 Kærestebogen. 150 danske kærlighedsdigte. Aschehoug 1995 (2. udgave 1997)
 F. P. Jac: Årsvækster. Udenomsdigte 1977-94. Borgen 1995
 Kærestebogen. 20 danske kærlighedshistorier. Aschehoug 1996
 365 digte. 365 danske digte fra det 20. århundrede. Aschehoug 1996
 Danske digtere i udvalg 1-3. Hans Reitzels Forlag 1997
 Kirsten Klein: Vejr og landskab (digtudvalg). Hans Reitzels Forlag 1997
 Danmarks land. Danske forfattere skildrer land og by. Aschehoug 1998
 Emil Aarestrup: Du! Du! Du Søde. Erotisk poesi. Høst & Søn 1999
 Kærestebogen. 201 danske digte og historier om kærlighed. Aschehoug 1999
 Dan Turèll: All Time Greatest Hits. Borgen 2000 (3. udgave: Gyldendal 2016)
 B. S. Ingemann: Gylden poesi. Høst & Søn 2000
 Til min elskede. 151 danske kærlighedsdigte. Aschehoug 2001
 Jeg er ombølget af dig … Danske kærlighedsdigte fra folkevisen til Sophus Claussen. Aschehoug 2006
 Jørgen Gustava Brandt: Højdepunkter. Digte i udvalg. Tiderne Skifter 2009
 F. P. Jac: Man tror man samler sig til hele livet. Efterladte og ikke bogførte digte 1976-2008. Tiderne Skifter 2010
 F. P. Jac: Fra mine unge bevægelser. Efterladt og ikke bogført prosa 1980-2008. Tiderne Skifter 2011
 Per Kirkeby: Writings on Art. Spring Publications 2012
 Per Kirkeby: Læsebog. Uddrag af den store tekst 1961-2011. Tiderne Skifter 2012
 Leve poesien. En vimpel til Pia Juul. A Ducksoup Book 2012
 Eske K. Mathiesen: Udvalgte digte 1975-2013. Asger Schnacks Forlag 2014
 F.P. Jac: Udvalgte digte. Tiderne Skifter 2017

Oversættelser
 Cynthia Ozick: Kannibalgalaksen. Gyldendal 1987
 Wassily Kandinsky: Klange. Brøndum 1989
 Gunilla Myrberg: Midtvejskvinde. Høst & Søn 1990
 Kristian Romare: Den fortryllede by. En bog om Palle Nielsen. Hans Reitzels Forlag 1990
 Robert Swindells: Værelse 13. Høst & Søn 1990
 Per B. Adolphson & Erik Centerwall: Når vi elsker. Hans Reitzels Forlag 1991
 Se hvad de kan! Høst & Søn 1991
 Jon-Roar Bjørkvold: Det musiske Menneske. Hans Reitzels Forlag 1992
 Hvor er musen henne? Høst & Søn 1992
 Margareta Krantz & Johan Hagelbäck: Spøgelsesnattens mindste bøh! Høst & Søn 1992
 Wassily Kandinsky: Stor – lille. Digte efter Klange (s.m. Manni Crone). Redaktion Brøndum/Aschehoug 1993
 Johan Cullberg: Skaberkriser. Strindbergs inferno og Dagermans. Hans Reitzels Forlag 1994
 Inger Margrethe Gaarder: Pandoras kar og andre fortællinger om mennesker og højere magter. Høst & Søn 1994
 Jostein Gaarder: I et spejl, i en gåde. Høst & Søn 1994
 Kurt Schwitters: Zoologisk Have-lotteriet m.m.; i: Per Kirkeby: Schwitters. Edition Bløndal 1994
 Leon Garfield & Edward Blishen: Guden i havet. Høst & Søn 1995
 Jostein Gaarder: Vita Brevis. Høst & Søn 1997
 Hans Arp: Lille antologi & Månesand (s.m. Herbert Zeichner). Bebop 2000
 Robert Desnos: Jeg har sådan drømt om dig (s.m. Manni Crone). Bebop 2000
 Rupprecht Geiger: Farve er motivet (s.m. Herbert Zeichner). Bebop 2001
 Boris Vian: Sange i gelé (s.m. Manni Crone). Bebop 2001
 Francis Picabia: Jesus Kristus Rastaquouère (s.m. Manni Crone). Bebop 2002
 Tristan Tzara: Femogtyve digte (s.m. Manni Crone). Bebop 2003
 Paul Éluard: Dyrene og deres mennesker, menneskene og deres dyr (s.m. Manni Crone). Bebop 2003
 Henning Kramer Dahl: Stjerneskudt. Nansensgade Antikvariats Forlag 2004
 Wassily Kandinsky: Klange og andre digte (s.m. Manni Crone). Bebop 2005
 Philippe Soupault: Westwego & Gravskrifter (s.m. Rosita Crone og Julie Melskens). Bebop 2005
 Allen Ginsberg: Ved Apollinaires grav; i: Spring, nr. 28, 2009

Referencer

Schnack, Asger

Asger Schnack bibliografi


Comerío è una città di Porto Rico situata nella regione centrale dell'isola. L'area comunale confina a nord con Naranjito e Bayamón, a est con Aguas Buenas, a sud con Cidra e Aibonito e a ovest con Barranquitas. Il comune, che fu fondato nel 1826, oggi conta una popolazione di oltre 20.000 abitanti ed è suddiviso in 8 circoscrizioni (barrios).

Altri progetti

Collegamenti esterni

Comuni di Porto Rico

Comerío


(born 1921) is a Japanese engineer  best known for translating the Kural into Japanese from its English version.

Biography
Shuzo first read a translation of a few couplets of the Kural in the 1970s and developed an interest in reading more of it. He wrote to his pen-friend Shekar in Omalur, Salem, Tamil Nadu, India about his interest, and Shekar's father S. M. Muthu, an avid lover of Tamil literature, sent Shuzo a copy of G. U. Pope's English translation of the Kural. Shuzo soon began translating the entire work into Japanese and completed it in 1980, for which he corresponded with Muthu seeking clarifications about the ancient work in 50-odd letters.

In 1981, his another penpal, C. Thanaraj, arranged for Shuzo's maiden trip to India to attend the fifth World Classical Tamil Conference to be held in Madurai, where Shuzo presented his research essay on the Kural. Upon Muthu's request, Shuzo also translated poet Bharathiar's Kuyil Paatu into Japanese, which won an award and cash prize from the Thanjavur Tamil University. Shuzo also translated Manimekalai, Naaladiyar, Panchathanthira Kathaigal and Voice of Vallalar into Japanese.

Shuzo also authored a book titled My India As Seen Through Letters, explaining his experience with the Indian culture all through the correspondence with Muthu.

Opinions and quotes
Shuzo opines about the Kural text thus:

See also

 Tirukkural translations
 Tirukkural translations into Japanese
 List of translators

References

1921 births
Living people
Tamil–Japanese translators
Tirukkural translators
Translators of the Tirukkural into Japanese

Shuzo Matsunaga


An Sebastes ijimae in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Jordan ngan Metz hadton 1913. An Sebastes ijimae in nahilalakip ha genus nga Sebastes, ngan familia nga Sebastidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sebastes

Sebastes ijimae


Minuciano (; ) foi um reitor romano de origem grega do . Era contemporâneo do celebérrimo Hermógenes de Tarso (fl. ca. 170), de quem discordava. Essa contenda foi registrada na Escoliasta sobre Hermógenes. A Arte retórica (Τέχνη ρητορική) atribuída a outro reitor homônimo que esteve ativo no século seguinte já foi considerada como sua.

Bibliografia

Romanos antigos do século II
Gregos do século II
Retóricos da Roma Antiga

Minuciano (retor)


1 Decembrie là một xã thuộc hạt Ilfov, România. Dân số thời điểm năm 2002 là 9434 người.

Chú thích

Liên kết ngoài

Xã của hạt Ilfov

1 Decembrie


Kaliwatan sa alibangbang ang Labedera fuscicaudata. Una ning gihulagway ni William Schaus ni adtong 1913. Ang Labedera fuscicaudata sakop sa kahenera nga Labedera, ug kabanay nga Lasiocampidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Labedera

Labedera fuscicaudata


La contea di Chouteau (in inglese Chouteau County) è una contea del Montana. Il suo capoluogo amministrativo è Fort Benton.

Storia
La contea di Chouteau fu creata nel 1865 e fu una delle nove contee originarie del Montana. Deve il proprio nome ad Auguste e Pierre Chouteau, mercanti di pellicce che stabilirono un luogo commerciale proprio dove oggi sorge Fort Benton che fu uno dei principali porti sul fiume Missouri.

Oggi la contea ospita la tribù indiana dei Chippewa-Cree nella riserva indiana di Rocky Boy.

Geografia fisica
La contea ha un'area di 10.352 km² di cui lo 0,59% è coperto d'acqua ed ospita parte della Foresta Nazionale di Lewis and Clark. Il territorio della contea è per la maggior parte occupato dalla prateria. I Monti Bear Paw si ergono nella zona est.

I fiumi principali sono:
 Teton
 Marias
 Milk
 Arrow

Contee confinanti
 Contea di Liberty - nord
 Contea di Hill - nord
 Contea di Blaine - est
 Contea di Fergus - sud-est
 Contea di Judith Basin - sud
 Contea di Cascade - sud
 Contea di Teton - ovest
 Contea di Pondera - nord-ovest

Città principali
 Big Sandy
 Boneau
 Box Elder
 Carter
 Fort Benton
 Geraldine
 Highwood
 Loma

Strade principali
  U.S. Route 87
  Montana Highway 80

Società

Evoluzione demografica

Musei

Altri progetti

Collegamenti esterni

Chouteau

Contea di Chouteau


An Chamaeleo hoehnelii in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Franz Steindachner hadton 1891. An Chamaeleo hoehnelii in nahilalakip ha genus nga Chamaeleo, ngan familia nga Chamaeleonidae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 C. h. hoehnelii
 C. h. altaeelgonis

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Chamaeleo

Chamaeleo hoehnelii


Il convento di Ganghereto è un edificio sacro che si trova nella località omonima a Terranuova Bracciolini.

Descrizione
Del convento francescano medievale restano solo pochi brani di muro ed una bifora in arenaria. La chiesa attuale, ad aula unica con cupola sul presbiterio, conserva sul settecentesco altare maggiore un Crocifisso ligneo eseguito da Angelo Cesari nel 1726. Da qui proviene la preziosa tavola con San Francesco di Margarito d'Arezzo, conservata nel Museo d'Arte Medievale e Moderna di Arezzo. Il luogo, piacevole per la suggestione del panorama, i cipressi ed il prato antistante, è ricordato per la presenza di San Francesco d'Assisi, che, secondo la tradizione popolare, fece sgorgare nei pressi una sorgente di acqua purissima, ancor oggi ritenuta miracolosa.

Attualmente il convento è gestito dalle suore domenicane e è un luogo di preghiera e di ritiri spirituali. L'accoglienza e la pace del luogo sono le caratteristiche di questa oasi di pace. La preghiera è emblematica all'ingresso del parcheggio: «Sorridi a me, Maria. Sarà il Tuo sorriso, o Madre, il segno che avrai posato Gesù, frutto benedetto della Tua maternità, nel mio cuore e nella mia volontà. Amen» .

Altri progetti

Collegamenti esterni

Ganghereto (Terranuova Bracciolini)

Convento di Ganghereto


A temporada da Verizon IndyCar Series de 2018 foi a vigésima terceira temporada da categoria. O campeonato foi disputado entre 12 de março e 17 de setembro. Nesta temporada foi introduzido um novo kit aerodinâmico universal para o atual chassi Dallara DW12.

Teve como campeão o neozelandês Scott Dixon, da Chip Ganassi Racing, que obteve o pentacampeonato da IndyCar e superou os 4 títulos de Mario Andretti, Sébastien Bourdais e Dario Franchitti, ficando atrás de A. J. Foyt, com 7 conquistas (todas na fase USAC). Ele foi ainda o piloto que obteve mais pódios na temporada (9), venceu 3 corridas (mesmo número do vice-campeão Alexander Rossi, Will Power e Josef Newgarden) e uma pole-position, em Gateway.

O canadense Robert Wickens, da Schmidt Peterson Motorsports, sofreu um violento acidente na etapa de Pocono e não completou a temporada, porém venceu o prêmio de Rookie do ano, com 110 pontos de vantagem sobre Zach Veach. Além deles, fizeram suas estreias na Indy: Matheus Leist (A. J. Foyt Enterprises), Pietro Fittipaldi, Zachary Claman DeMelo (ambos pela equipe Dale Coyne Racing), Jordan King (Ed Carpenter Racing), René Binder e Kyle Kaiser (pela Juncos Racing). Stefan Wilson, Santino Ferrucci, Patricio O'Ward, Colton Herta, Alfonso Celis Jr. e Jack Harvey fizeram outras provas durante o ano.

Esta foi, ainda, a primeira temporada em que Hélio Castroneves não participa em tempo integral, uma vez que ele correu apenas em Indianápolis (trecho misto e 500 Milhas) e também foi a última de Danica Patrick no automobilismo.

Este ano também marcou o retorno do clássico circuito de Portland, que fez parte da categoria por 24 anos ininterruptos.

Equipes e pilotos
Este gráfico reflete apenas as combinações confirmadas e citadas de piloto, motor e equipe.
{| class="wikitable" style="font-size: 85%"
!Equipe
!Motor
!No.
!Piloto(s)
!Etapa(s)
|-
| rowspan="2" | A. J. Foyt Enterprises
| rowspan="3" |Chevrolet
|4
| Matheus Leist
|Todas
|-
|14
| Tony Kanaan
|Todas
|-
|A. J. Foyt Enterprises with Byrd-Hollinger-Belardi
|33
| James Davison
| 6
|-
| rowspan="5" | Andretti Autosport
|rowspan=6|Honda
|25
| Stefan Wilson
|6
|-
|26
| Zach Veach
|Todas
|-
|27
| Alexander Rossi
|Todas
|-
|28
| Ryan Hunter-Reay
|Todas
|-
|29
| Carlos Muñoz
|6
|-
| Andretti Herta Autosport with Curb Agajanian
|98
| Marco Andretti
|Todas
|-
|rowspan="2"| Carlin
|rowspan="2"| Chevrolet
| 23
| Charlie Kimball
|Todas
|-
| 59
| Max Chilton
|Todas
|-
| rowspan="2" | Chip Ganassi Racing
| rowspan="2" |Honda
|9
| Scott Dixon
|Todas
|-
|10
| Ed Jones
|Todas
|-
| rowspan="5" |  Dale Coyne Racing
| rowspan="7" | Honda
| rowspan="3" | 19
| Zachary Claman DeMelo
| 1, 3–6, 9–12
|-
| Pietro Fittipaldi
| 2, 13–17
|-
|rowspan=2| Santino Ferrucci
| 7–8
|-
| 39
| 16–17
|-
|63
| Pippa Mann
|6
|-
|  Dale Coyne Racing with Thom Burns Racing
| 17
|  Conor Daly
| 6
|-
|  Dale Coyne Racing with Vasser-Sullivan
|18
| Sébastien Bourdais
|Todas
|-
|rowspan=2| Dreyer & Reinbold Racing
|rowspan=2|Chevrolet
|24
| Sage Karam
|6
|-
|66
| J. R. Hildebrand
|6
|-
| rowspan="4" | Ed Carpenter Racing
| rowspan="4" |Chevrolet
|13
| Danica Patrick
|6
|-
| rowspan="2" |20
| Jordan King
|1, 3-5, 7-8, 10, 12-13, 16-17
|-
| Ed Carpenter
|2, 6, 9, 11, 14-15
|-
|21
| Spencer Pigot
|Todas
|-
| rowspan="4"| Harding Racing
| rowspan="4"|Chevrolet
| 8
|  Patricio O'Ward
| 17
|-
| rowspan="3"|88
| Gabby Chaves
|1–11, 15–16
|-
| Conor Daly
|12
|-
|  Colton Herta
| 17
|-
| rowspan="3"| Juncos Racing
| rowspan="3"|Chevrolet
| rowspan="3"|32
| René Binder
|1, 4, 12–13
|-
| Kyle Kaiser
|2–3, 5–6
|-
| Alfonso Celis Jr.
|10, 16
|-
| Michael Shank Racing
| rowspan=2 | Honda
| rowspan=2 | 60
| rowspan=2 | Jack Harvey
| 1
|-
| Meyer Shank Racing with Schmidt Peterson
| 3, 6, 13, 16–17
|-
| rowspan="2" | Rahal Letterman Lanigan Racing
| rowspan="3" |Honda
|15
| Graham Rahal
|Todas
|-
|30
| Takuma Sato
|Todas
|-
| Rahal Letterman Lanigan Racing with Scuderia Corsa
|64
| Oriol Servià
|6
|-
| rowspan="3" | Schmidt Peterson Motorsports
| rowspan="4" |Honda
|5
| James Hinchcliffe
|Todas
|-
| rowspan="2"|6
| Robert Wickens
|1–14
|-
| Carlos Muñoz|16–17
|-
| SPM / AFS Racing
|7
| Jay Howard
|6
|-
| rowspan="4" | Team Penske
| rowspan="4" |Chevrolet
|1
| Josef Newgarden
|Todas
|-
|3
| Hélio Castroneves
|5-6
|-
|12
| Will Power
|Todas
|-
|22
| Simon Pagenaud
|Todas
|}''' Estreante na categoria (Rookie)

Calendário

Em decorrência do mau tempo, o GP de Barber foi adiado e seu horário alterado para as 13 horas do dia 23 de abril. A corrida estava na volta 22 quando, após o australiano Will Power aquaplanar durante a relargada e capotar, a bandeira vermelha foi acionada.

Resultados

Classificação

 Um (1) ponto no campeonato é garantido a cada piloto que liderar ao menos uma única volta. Dois (2) pontos adicionais são garantidos para o piloto que liderar o maior número de voltas durante a corrida.
 Em todas as corridas, exceto a Indy 500, o pole position recebe um ponto de bonificação.
 Entrant-initiated engine change-outs before the engines reach their required distance run will result in the loss of ten (-10) points.
 O critério de desempate é o número de vitórias, seguido do número de segundos lugares, terceiros lugares, etc. Se continuar empatado, o número de pole positions, seguido de segundos lugares no grid, terceiros, etc.

Ligações externas

2018
IndyCar Series
IndyCar Series
IndyCar Series

Temporada da IndyCar Series de 2018


The Nearness of You is a solo piano album by Shelly Berg. It was recorded in 2008 and released by Arbors Records.

Recording and music
The album of solo piano performances by Berg was recorded at the Gusman Concert Hall, The Philip and Patricia Frost School of Music, University of Miami, on May 28 and June 28, 2008. Berg also produced the album. The instrument was a German Steinway. The material includes jazz standards and medleys from two musicals.

Release and reception

The Nearness of You was released by Arbors Records in 2009. The AllMusic reviewer commented on Berg's limited exposure as a recording musician, writing that, "Only the insular, informed, elite music community is aware of the brilliance Shelly Berg possesses, and now it's time, albeit overdue, for the rest of the world to catch up."

Track listing
"My Fair Lady Medley: Show Me/ I've Grown Accustomed to Her Face/ On the Street Where You Live"
"Like a Lover"
"Touch of Your Lips"
"Nearness of You"
"Guys and Dolls Medley: Guys and Dolls/ I've Never Been in Love Before/ If I Were a Bell"
"My One and Only Love"
"Con Alma"
"Dreamsville"
"Where or When"

Personnel
Shelly Berg – piano

References

2009 albums
Solo piano jazz albums

The Nearness of You (Shelly Berg album)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Scurra marmoralis. Una ning gihulagway ni Kenneth Hedley Lewis Key ni adtong 1992. Ang Scurra marmoralis sakop sa kahenera nga Scurra, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 State of New South Wales

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa State of New South Wales
Scurra

Scurra marmoralis


Midyat là một huyện thuộc tỉnh Mardin, Thổ Nhĩ Kỳ. Huyện có diện tích 1054 km² và dân số thời điểm năm 2007 là 114040 người, mật độ 108 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Xem thêm

Huyện thuộc tỉnh Mardin

Midyat


Óli Johannesen er føroyskur fótbóltspælari, verjuleikari og fyrrverandi landsliðsleikari,  føddur á Tvøroyri í mai 1972. Hann spælir við TB, men ikki í bestu deildini longur.

Fótbólsfeløg
Óli Johannesen hevur spælt við elsta føroyska fótbólsfelagnum TB og eitt skifti spældi hann fótbólt í Danmark við Hvidovre og AGF úr Århus.

Landsliðið
Óli Johannesen hevur spælt 83 dystir við føroyska A-landsliðnum. Fyrsti dysturin hann spældi við landsliðnum var ein vinardystur móti Ísrael í 1992. Óli Johannesen átti metið fyri flest spældar dystir á landsliðnum í fleiri ár, til Fróði Benjaminsen tók metið. Hann hevur skotið eitt mál fyri føroyska landsliðið, tað var í 1993 móti Estlandi. Óli spældi í verjuni.

Keldur

 Football.fo
 Football.fo
 Sudurras1.com

Slóðir

TB.fo TB heimasíðan.

Føroyskir fótbóltsspælarar
Føðingar í 1972
Johannesen, Óli
TB leikarar
Tvørafólk

Óli Johannesen


N-Acetilaspartilglutamat kiselinana (N-acetilaspartilglutamat ili NAAG)  je peptidni neurotransmiter i treći najzastupljeniji neurotransmiter u nervnom sistemu sisara. NAAG se sastoji od N-acetilaspartinske (NAA) i glutaminske kiseline povezane peptidnom vezom.

NAAG su otkrili Curatola et al., 1965., kao peptid specifičan za nervni sistem, ali u početku zanemaren je  kao neurotransmiter i nije detaljno proučavan. Međutim, on ispunjava kriterije za neurotransmitere, uključujući koncentriranje u neuronimau, upakovan u sinapsne vezikule, oslobođen na kalcij-zavisan način i hidroliziran  enzimskom aktivnošću u sinapsnom prostoru.

NAAG aktivira specifični receptor, metabotropni receptor glutamata tipa 3. Sintetizira se enzimski iz svoja dva prekursora, a katabolizira ga NAAG-peptidaza u sinapsi. Inhibicija ovih enzima ima potencijalno važne terapijske efekte na životinjskim modelima nekoliko neuroloških stanja i poremećaja.

Pod međunarodnim nazivom INN spagluminska kiselina, NAAG se koristi kao  antialergijski lijek u kapima za oči i preparatima za nos.

Historija
Nakon otkrića 1965. godine, NAAG je iz više razloga bio zanemaren kao neurotransmiter. Prvo, neuropeptidi nisu smatrani neurotransmiterima mnogo godina kasnije. Drugo, činilo se da ne utiče direktno na membranski potencijal, pa je klasificirana kao metabolički posrednik. Važnost peptida u mozgu postala je jasnija otkrićem endogenih opioida. Iako je sposobnost NAAG-a da u interakciji s NMDA receptorima na način relevantan za fiziologiju kontroverzna, smatra se da je njegov primarni receptor mGluR3. Njegova interakcija s mGluR3 uzrokuje aktiviranje G-proteina koji smanjuju koncentraciju drugih glasnika  cAMP i cGMP i u nervnim  ćelijama i u gliji. Ovo može dovesti do nekoliko promjena u ćelijskoj aktivnosti, uključujući regulaciju ekspresije gena, redukciju otpuštanja transmitera i inhibiciju dugotrajne potencijacije. Međutim, dovedena je u pitanje stimulacija mGluR3 putem NAAG-a, pronalazeći relevantnu kontaminaciju glutamatom u komercijalno dostupnoj NAAG.

Prema jednoj publikaciji, NAAG se može razlikovati od NAA in vivo MR spektroskopijom na tri tesle.

Biosinteza
Aktivnost NAAG-sintetaza posreduje biosintezu NAAG iz glutamata i NAA, ali malo se zna o mehanizmu ili regulaciji ovog enzima, a nije izolirana nikakva aktivnost NAAG-sintetaze u preparatima bez ćelija. Budući da se drugi neuropeptidi i gotovo svi peteidi kičmenjaka sintetiziraju posttranslacijskom obradom, aktivnost NAAG sintaze relativno je jedinstvena. Kao i kod NAA, sinteza NAAG je primarno ograničena na neurone, iako ćelije glije također sadrže i sintetiziraju ovaj peptid. Čini se da sinteza NAAG in vitro regulira dostupnost prekursora, NAA. Pored toga, pokazalo se da je tokom diferencijacije neuroblastomskih ćelija pokazano da će protein kinaza A (PKA) aktivator povećati količinu NAAG, dok će aktivator protein kinaza C (PKC) smanjiti njegovu koncentraciju. Ovo otkriće sugerira da PKA i PKC imaju suprotstavljene regulatorne efekte na enzim sintezaze NAAG.

Katabolizam
NAAG se katabolizira putem aktivnosti peptidaze NAAG. Klonirana su dva enzima s NAAG peptidaznom aktivnošću, glutamat karboksipeptidaza II i glutamat karbopeptiptidaza III. Ovi enzimi posreduju hidrolizu NAAG-a do NAA i glutamata. Njihova inhibicija može proizvesti terapijske koristi. Poznate su dvije glavne vrste inhibitora ovog enzima: spojevi koji se odnose na analoge NAAG-a na bazi 2- (fosfometil) pentandiojske kiseline (2-PMPA) i ureje, uključujući ZJ43, ZJ17 i ZJ11. U modelima pacova, ZJ43 i 2-PMPA smanjuju percepciju upalne i neuropatske boli kada se primjenjuju sistemski, intracerebralno ili lokalno, sugerirajući da NAAG modulira neurotrasmisiju u krugovima boli putem mGlu3 receptora. Inhibicija hidrolize NAAG povećava koncentraciju NAAG u sinapsnom prostoru analognom efektima SSRI-a na povećanje koncentracije serotonina. Ovaj povišeni NAAG daje veću aktivaciju presinapsnih mGluR3 receptora, koji smanjuju oslobađanje predajnika (glutamata) u signalnim putevima boli kičmene moždine i mozga. U slučaju traumatske ozljede mozga, ubrizgavanje NAAG inhibitora peptidaze i smanjuje neurone i smrt  astrocita u [hipokampus]]u, najbližem mjestu ozljede. U mišjem modelu amiotrofne lateralne skleroze (ALS), hronična inhibicija aktivnosti NAAG peptidaze odgodila je pojavu simptoma ALS i usporila napredak smrti neurona. Za modeliranje shizofrenije životinjama je ubrizgan fenciklidin (PCP) i, nakon toga, pokazali su simptome poremećaja, kao što su socijalno povlačenje i motorne reakcije. Nakon ubrizgavanja ZJ43, takva ponašanja su smanjena, što sugerira da porast NAAG-a u sinapsi i njena naknadna aktivacija mGluR3 receptora ima potencijal koterapije za shizofreniju. U ovim slučajevima, inhibicija peAG-peptida NAAG smanjuje štetne efekte kod ovih poremećaja. Buduća istraživanja fokusiraju se na ulogu NAAG u percepciji boli, ozljede mozga i shizofrenije, istovremeno razvijajući inhibitore NAAG peptidaze sa još većom sposobnošću prelaska krvno-moždane barijere.

Također pogledajte
 Aspartat
 Glutamat

Reference

Vanjski linkovi

Kiseline
Peptidi
 Neurotransmiteri

N-Acetilaspartilglutamatna kiselina


An Bradycnemis velutina in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Waterhouse hadton 1877. An Bradycnemis velutina in nahilalakip ha genus nga Bradycnemis, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Bradycnemis

Bradycnemis velutina


An Chironius laevicollis in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Maximilian zu Wied-Neuwied hadton 1824. An Chironius laevicollis in nahilalakip ha genus nga Chironius, ngan familia nga Colubridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Chironius

Chironius laevicollis


Biografia
Nato da Alberico di Belgiojoso e da Margherita Confalonieri proveniva da un'antica famiglia dell'aristocrazia lombarda.  Insieme a Gian Luigi Banfi, Enrico Peressutti e Ernesto Nathan Rogers, con i quali avvertì affinità culturali e strinse legami di solida amicizia. Trascorse, a partire dal 1927, un periodo di formazione presso la scuola diretta da Gaetano Moretti, indirizzata a un insegnamento tradizionalista dell'architettura, con forte influenza di Camillo Boito, ma segnata anche da un agnosticismo tollerante verso l'architettura moderna europea. Il legame tra i quattro fu sancito, in occasione della laurea, dall'annuncio di un impegno comune, che li portò nel 1932 a costituirsi in studio professionale sotto la sigla BBPR.

L'attività prima della guerra

I BBPR intrapresero subito una vasta attività professionale, soprattutto tra il 1933 e il 1936, gli anni che precedettero la guerra, ed ebbero presto fortuna con i progetti per i Littoriali e per la Casa del Sabato per gli sposi, oltre che per alcuni scritti pubblicati sulla rivista Quadrante, di cui divennero redattori; in particolare Belgiojoso fu direttore degli "Atti del sindacato interprovinciale fascista degli architetti".

Nel 1934 si sposò con Carolina Cicogna Mozzoni, dalla quale avrà in seguito quattro figli. Nel 1938 insieme ai colleghi dello studio gli venne commissionata la realizzazione del palazzo delle Poste, Telegrafi e Te.Ti nel costruendo quartiere E42 a Roma.

La seconda guerra mondiale
Nel 1940 fu chiamato alle armi e venne presto smobilitato.
Nel 1944-45 fu deportato nel campo di concentramento nazista di Mauthausen, da cui farà ritorno a Milano una volta liberato dalle truppe alleate.

Il racconto del suo internamento nel campo di Gusen a Mauthausen fu pubblicato nel suo libro Notte, Nebbia, racconto di Gusen, Guanda, Milano, 1996 e ripubblicato da Hoepli nel 2009.
I disegni sono stati pubblicati nel catalogo della mostra Dal Lager, disegni di Lodovico Belgiojoso, Edizioni delle Raccolte Storiche del Comune di Milano, 27 gennaio-9 marzo 2008.
Il grande architetto, per sua disposizione, è stato sepolto con il fazzoletto dell'ANED (Associazione Nazionale Ex Deportati Campi Nazisti), caratterizzato dal triangolo rosso, ad memoriam delle vittime dell'olocausto.

Attività accademica
Nel 1953 conseguì la libera docenza in Architettura degli Interni presso l'Istituto Universitario di Architettura di Venezia.
Nel 1958 divenne membro della Royal Society of Arts di Londra. Nello stesso anno, a Milano, progettò e realizzò, con Peressutti e Rogers, la Torre Velasca.
Nel 1962 diventò presidente della commissione tecnica del Piano Intercomunale Milanese, PIM.
Nel 1963 si trasferì alla Facoltà di Architettura del Politecnico di Milano in cui conseguì la Cattedra di Composizione architettonica e diventò direttore dell'Istituto di Composizione fino al 1967.
Nel 1988 fu membro della American Institute of Architect.

Premi
Nel 1961 la Torre Velasca fu insignita del premio nazionale per un'opera realizzata, assegnato annualmente dall'IN/ARCH.

Nel 1993 egli ebbe il premio Antonio Feltrinelli dell'Accademia Nazionale dei Lincei e numerosi premi letterari per la pubblicazione di raccolte di poesie (tra cui "Il cervo d'oro" nel 1960 e il Premio "Brianza" nel 1993).

Note

Bibliografia
 Guya Bertelli e Marco Ghiotti (a cura di), Lodovico Belgiojoso Architetto 1909-2004. Atti del Convegno di studi, Edizioni Skira, Milano, 2013 ISBN 978-88-572-1166-4
 Alessio Palandri, BBPR, Franco Albini e Franca Helg, Ignazio Gardella. Tre architetture in Toscana, Edizioni Diabasis, Parma, 2016. ISBN 978-88-8103-852-7

Voci correlate
 Casa Feltrinelli
 Margherita Confalonieri Belgiojoso

Altri progetti

Collegamenti esterni

Lodovico
Deportati politici italiani
Designer premiati con il Compasso d'Oro
Nobili italiani del XX secolo
Nobili italiani del XXI secolo
Politici del Partito d'Azione
Professori dell'Università IUAV di Venezia
Professori del Politecnico di Milano
Studenti del Liceo classico Giuseppe Parini
Studenti del Politecnico di Milano

Lodovico Barbiano di Belgiojoso


Hysterocrates ochraceus là một loài nhện trong họ Theraphosidae.

Loài này thuộc chi Hysterocrates. Hysterocrates ochraceus được Embrik Strand miêu tả năm 1907.

Chú thích

Tham khảo

Hysterocrates

Hysterocrates ochraceus


Bruder Spielwaren is a German toy manufacturer based in Fürth. Founded by Paul Bruder in 1926 as a manufacturer of toy components, the family-owned company is considered one of Europe's leading manufacturers of 1:16 scale model toys.

History
The company was founded in 1926 by Paul Bruder and initially made brass reeds for toy trumpets. Paul's son Heinz Bruder joined the company in 1950 and production of small plastic toys began in 1958. Paul Heinz Bruder (son of Heinz Bruder) then joined in 1987, assuming responsibility for product development and production, after which the company underwent a period of extensive expansion.  The company exports 70% of its production to over 60 countries, with sales reaching €75 million in 2014  and is one of the few that still manufactures its toys in Germany.

Product lines and counterfeits
Bruder has two main product lines – the Professional series, which is their primary line, and a Roadmax series of toys with a simpler design for younger children. Their toys have been recommended by , a German government funded consumer advice committee.

The Professional series is centered around emergency services vehicles, and forestry, construction and agricultural machinery. All toys in this series are made to a 1:16 scale and feature vehicles and machinery from Caterpillar, Claas, JCB, Jeep, JLG, John Deere, Lamborghini, Land Rover, Liebherr, Mack, MAN, Manitou, Mercedes-Benz, New Holland, SAME and Scania. Some vehicles feature the livery of companies such as DHL and United Parcel Service.

A line that was launched in 2011 is bworld, which stands for Bruder World. It is a line of figures, playsets, and accessories designed to be used with the Professional Series vehicles.

The company has had several of its designs counterfeited over the years, with some of the copies earning  Awards in 2006, 2008, 2010, 2013, and 2014.

References

External links

Toy cars and trucks
Model manufacturers of Germany
Companies based in Bavaria
Toy companies of Germany
Toy companies established in 1926
German companies established in 1926

Bruder (toy manufacturer)


The Greater Law er en amerikansk stumfilm fra 1917 af Lynn Reynolds.

Medvirkende
 Myrtle Gonzalez som Barbara Henderson.
 Gretchen Lederer som Seattle Lou.
 Maude Emory som Anne Malone.
 G.M. Rickerts som Jimmy Henderson.
 Lawrence Peyton som Cort Dorian.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1917
Dramafilm fra USA

The Greater Law


Biografia

Considerato uno dei migliori attori teatrali europei, iniziò la sua carriera a 18 anni presso il Burgtheater di Vienna. Convinto pacifista, fu arruolato allo scoppio della seconda guerra mondiale ma, appena ne ebbe la possibilità, disertò. Dopo la guerra ricominciò la carriera teatrale e, nel 1948, debuttò nel suo primo film, La casa dell'angelo. Qualche anno più tardi dichiarava ancora: "Io sono sposato con il teatro".

Nel 1952 recitò per la prima volta in un film in inglese, I dannati (1952), diretto da Anatole Litvak e prodotto dalla 20th Century Fox - nel ruolo di un tedesco prigioniero di guerra. Successivamente tornò al teatro, interpretando una memorabile edizione dell'Amleto, andata in scena nel 1952 a Francoforte, e limitando i suoi impegni cinematografici a produzioni artisticamente importanti. Negli anni successivi recitò in Mozart (1955) e Lola Montès (1955), e nel 1959 fondò il suo teatro chiamandolo Theatre Ensemble Oskar Werner.

Nel 1962 recitò in uno dei suoi film più famosi, Jules e Jim di François Truffaut, divenendo una star internazionale. Seguirono una lunga serie di successi come La nave dei folli (1965), che gli valse una nomination agli Oscar e ai Golden Globe, La spia che venne dal freddo (1965), con cui vinse il Golden Globe, e La nave dei dannati (1976), che gli valse un'altra nomination ai Globe. Sotto la direzione di Truffaut fu anche protagonista del celebre Fahrenheit 451 (1966). Il film segnò la fine della collaborazione fra i due artisti, a causa di un violento contrasto esploso sul set per divergenze sulla costruzione del personaggio di Montag. Curiosamente, una foto di Werner è visibile nel tempio dedicato agli amici scomparsi che appare nel film di Truffaut La camera verde (1978).

Negli anni settanta e ottanta ritornò al palcoscenico, interpretando e dirigendo ancora l'Amleto, mentre nel 1975 apparve in una puntata del telefilm Colombo, dove interpretò l'assassino ricercato da Peter Falk. L'alcolismo gli precluse alcune opportunità di carriera (fu costretto a rompere un vantaggioso contratto con la Twentieth Century Fox e dal 1977 in poi abbandonò completamente il cinema) e lo portò alla morte per infarto nel 1984, all'età di 62 anni, appena due giorni dopo la scomparsa di François Truffaut, il regista francese che lo aveva reso celebre.

Vita privata
Oskar Werner è stato sposato due volte, la prima con l'attrice Elisabeth Kalina, la seconda con Anne Power, figlia dell'attrice francese Annabella e adottata dal noto attore statunitense Tyrone Power.

Filmografia parziale

Cinema
 Geld fällt vom Himmel, regia di Heinz Helbig (1938)
 Hotel Sacher, regia di Erich Engel (1939)
 La casa dell'angelo (Der Engel mit der Posaune), regia di Karl Hartl (1948)
 Eroica, regia di Walter Kolm-Veltée (1949)
 Ruf aus dem Äther, regia di Georg Klaren (1951)
 Das gestohlene Jahr, regia di Wilfried Fraß (1951)
 I dannati (Decision Before Dawn), regia di Anatole Litvak (1952)
 L'ultimo atto (Der letzte Akt), regia di Georg Wilhelm Pabst (1955)
 Spionage, regia di Franz Antel (1955)
 Mozart, regia di Karl Hartl (1955)
 Lola Montès, regia di Max Ophüls (1955)
 Jules e Jim (Jules et Jim), regia di François Truffaut (1962)
 La nave dei folli (Ship of Fools), regia di Stanley Kramer (1965)
 La spia che venne dal freddo (The Spy Who Came in from the Cold), regia di Martin Ritt (1965)
 Fahrenheit 451, regia di François Truffaut (1966)
 Interludio (Interlude), regia di Kevin Billington (1968)
 L'uomo venuto dal Kremlino (The Shoes of the Fisherman), regia di Michael Anderson (1968)
 La nave dei dannati (Voyage of the Damned), regia di Stuart Rosenberg (1976)

Televisione
 Ein gewisser Judas, regia di Oskar Werner (1958) - Film TV
 Torquato Tasso, regia di Josef Gielen (1964) - Film TV
 Colombo (Columbo) - serie TV, episodio 4x5 (1975)

Doppiatori italiani
Sergio Graziani in La nave dei folli, La spia che venne dal freddo, Fahrenheit 451, L'uomo venuto dal Kremlino
Gianfranco Bellini in I dannati
Giuseppe Rinaldi in Jules e Jim
Pierangelo Civera in La nave dei dannati
Alberto Lionello in Colombo

Riconoscimenti
Premi Oscar 1966 – Candidatura all'Oscar al miglior attore per La nave dei folli

Altri progetti

Collegamenti esterni

Attori teatrali austriaci
Golden Globe per il migliore attore non protagonista

Oskar Werner


Johann Matthias Watterich (ur. 21 grudnia 1826 w Trewirze; zm. 10 stycznia 1904 w klasztorze w Beuron) – niemiecki teolog katolicki i historyk.

Życiorys
Johann Watterich urodził się w Trewirze, w rodzinie handlarza materiałami skórzanymi Johanna Watterich i Christiany z d. Schneider. Ukończył gimnazjum i zdał maturę w Trewirze. Następnie w miejscowym seminarium rozpoczął studia teologiczne, potem na Uniwersytecie w Bonn studiował historię i literaturę. W 1849 roku przyjął święcenia kapłańskie. 15 marca 1853 roku otrzymał stopień naukowy doktora na Uniwersytecie w Münster, po obronie pracy doktorskiej na temat szlacheckiego pochodzenia Niemców. Pracę habilitacyjną napisał na temat powstania państwa Krzyżackiego. W listopadzie 1855 otrzymał stanowisko profesora historii ogólnej i literatury w Liceum Hosianum w Braniewie. Wykładać w Braniewie historię rozpoczął od Wielkanocy w 1856 roku. Z końcem końcem roku 1857, otrzymawszy zezwolenie od króla, wyjechał na rok do Rzymu, ażeby tam prowadzić badania naukowe. Wyniki swoich prac badawczych zawarł w dziele Vitae Pontificum. Za wyniki tych prac został uhonorowany w 1861, z okazji obchodów 50-lecia powstania Uniwersytetu Wrocławskiego, tytułem doktora honoris causa przez wydział teologii katolickiej tej uczelni. Ten tytuł nie został jednak uznany przez Kościół. W 1862 roku otrzymał katedrę w braniewskim Liceum Hosianum. Na Wielkanoc 1863 złożył swój urząd w Braniewie, aby objąć parafię Andernach nad Renem, aby tam kontynuować posługę jako kapłan. W 1870 roku pracował jako bibliotekarz na Uniwersytecie w Münster. W latach 1871–1882 sprawował posługę duszpasterską podczas wojny francusko-pruskiej, najpierw jako kapelan w Thionville. Po tym jak doznał udaru mózgu, spędził resztę swojego życia odludkiem w klasztorze Beuron, gdzie zmarł.

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Watterich, Johann Matthias im Historischem Lexikon der Schweiz

Urodzeni w 1826
Zmarli w 1904
Wykładowcy uczelni w Braniewie
Niemieccy duchowni katoliccy
Ludzie urodzeni w Trewirze

Johann Watterich


An Galbalcyrhynchus leucotis in uska species han Aves nga ginhulagway ni Des Murs hadton 1845. An Galbalcyrhynchus leucotis in nahilalakip ha genus nga Galbalcyrhynchus, ngan familia nga Galbulidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Galbalcyrhynchus

Galbalcyrhynchus leucotis


Marzenin (gromada w powiecie łaskim)
 Marzenin (gromada w powiecie wrzesińskim)

Gromada Marzenin


Kaliwatan sa alibangbang ang Lecithocera oblitella. Una ning gihulagway ni Felder. Ang Lecithocera oblitella sakop sa kahenera nga Lecithocera, ug kabanay nga Lecithoceridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Lecithocera

Lecithocera oblitella


An Symphurus megasomus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Lee, Chen ngan Shao hadton 2009. An Symphurus megasomus in nahilalakip ha genus nga Symphurus, ngan familia nga Cynoglossidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Symphurus

Symphurus megasomus


Rodnyje () er en russisk spillefilm fra 2021 af Ilja Aksjonov.

Medvirkende
 Sergej Burunov som Pavel Kornaukhov
 Irina Pegova som Natalija Kornaukhova
 Semjon Treskunov som Aleksandr 'Sanja' Karnaukhov
 Jelizaveta Gyrdymova som Anastasija 'Nastja' Kornaukhova
 Nikita Pavlenko som Bob Karnaukhov

Referencer

Eksterne henvisninger

Russiske film fra 2021
Dramafilm fra Rusland
Komediefilm fra Rusland

Rodnyje


An Etheostoma lynceum in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Hay hadton 1885. An Etheostoma lynceum in nahilalakip ha genus nga Etheostoma, ngan familia nga Percidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Etheostoma

Etheostoma lynceum


Krim hálvoyggin (ukrainskt: Кримський півострів) er partur av Ukraina í Eysturevropa, men hevur eina serstøðu sum sjálvstýrandi. Meginparturin av íbúgvunum eru russisk ella ynskja tættari tilknýti til Russland heldur enn ES; á Krim hálvoynni búgva heili 59 % russar . Krim hálvoyggin gjørdist ikki partur av Ukraina fyrr enn í 1954. Krim hevði verið eitt tjóðveldi í Sovjetsamveldinum, men bleiv tá til ein landslut í Ukraina.

Sunnan fyri fjøllini á hálvoynni Krim er sera lýtt og nóg mikið av avfalli. Har vaksa t.d. víntrø og olivintrø, tubbak og suðrønir vøkstrir. Við strendurnar stendur hópur av gistihúsum og ferðamannaheimum at taka ímóti øllum teimum mongu ferðafólkum úr t.d. Russlandi, sum her koma at hvíla seg í summarfritíðini. Tað búgva umleið 2,4 milliónir fólk á Krim.

Søga

Fornu grikkar settu býir á stovn har longu fyri Krist. Bisantiska ríkið var har, so komu muslimar - tatarar og turkar. Russland vann Krim frá gamla turkiska stórveldinum í 1783 . Tá komu russar fyrst hagar. Í sovjettíðini var Krim upprunaliga ein partur av russiska lýðveldinum. Men í 1954 valdi táverandi leiðari í Sovjet, Nikita Hrustjøv, ið sjálvur varð ættaður úr Ukraina, at lata Ukraina fáa hálvoynna. Í gamla Sovjet høvdu mørkini millum tey ymsu lýðveldini bara symbolskan týdning, vóru ofta tilvildarlig og endirspeglaðu ikki ta etnisku myndina. Hetta gav bakkast seinni, tá ið Sovjetsamveldið datt sundur. Russarar eru ein meiriluti av umleið tveimum milliónum íbúgvum í Krim. Nógv teirra kendu seg svikin, tá ið nýggja Russland við Boris Jeltsin á odda góðkendi markið hjá Sovjet-Ukraina sum markið hjá ukrainska fullveldisríkinum.

Russiska innrásin

Russland gjørdi innrás í Krim 26. februar 2014 . Tann spenta støðan í Ukraina, serliga í hálvoynni Krim við Svartahavið og hernaðarliga uppíblandingin av Russlandi fær m.a. ES , USA , Avstralia , Kanada , Norra , v.fl. at umhugsa síni framtíðarviðurskifti við Russland, ikki minst á handilsøkinum. NATO stuðla eisini stjórnina í Ukreina og biður Russland um at halda altjóða avtalur og NATO biður eisini báðar partar um at finna eina friðarliga loysn á trupulleikunum í Ukraina . Støðan á Krim hálvoynni er sera kritisk í mars 2014, eftir at russiskar deildir eru streymaðar inn um markið í tí ukrainskir myndugleikar kalla eina krígsavbjóðing .

Kelduávísingar

Ukraina
Evropa
Hálvoyggjar

Krim hálvoyggin


Alt (ang. River Alt) – rzeka w północno-zachodniej Anglii, w hrabstwie Merseyside, na krótkim odcinku wyznaczająca fragment granicy z hrabstwem Lancashire.

Rzeka ma swoje źródło w mieście Huyton i płynie w kierunku północno-zachodnim, od wschodu opływając Liverpool, następnie przepływając przez Aintree (gdzie krzyżuje się z nią kanał Leeds and Liverpool Canal) i Maghull. W końcowym biegu, na południe od Formby rzeka odbija w kierunku południowym i w Hightown uchodzi do Morza Irlandzkiego.

Przypisy

Linki zewnętrzne
 The River Alt fact file – National Rivers Authority North West Region

Rzeki w hrabstwie Lancashire
Rzeki w hrabstwie Merseyside
Zlewisko Morza Irlandzkiego

Alt (rzeka)


Kaliwatan sa insekto ang Coloceras bychovskyi. Una ning gihulagway ni Blagoveshtchensky ni adtong 1951. Ang Coloceras bychovskyi sakop sa kahenera nga Coloceras, ug kabanay nga Philopteridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Coloceras

Coloceras bychovskyi


An Glyptothorax exodon in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Ng ngan Ike Rachmatika hadton 2005. An Glyptothorax exodon in nahilalakip ha genus nga Glyptothorax, ngan familia nga Sisoridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Glyptothorax

Glyptothorax exodon


"Part 17", also known as "The Return, Part 17", is the 17th episode of the third season of the TV series Twin Peaks. It was written by Mark Frost and David Lynch, directed by Lynch, and stars Kyle MacLachlan. "Part 17" was broadcast on Showtime along with Part 18 on September 3, 2017, and seen by an audience of 254,000 viewers in the United States. It received widespread acclaim.

Plot

Background
The small town of Twin Peaks, Washington, has been shocked by the murder of schoolgirl Laura Palmer (Sheryl Lee) and the attempted murder of her friend Ronette Pulaski (Phoebe Augustine). FBI special agent Dale Cooper (Kyle MacLachlan) has been sent to the town to investigate and has discovered that the killer was Laura's father, Leland Palmer (Ray Wise), who acted while possessed by a demonic entity, Killer BOB (Frank Silva). At the end of the original series, Cooper was trapped into the Black Lodge, an extra-dimensional place, by BOB, who let out Cooper's doppelgänger to use him as his physical access to the world.

Twenty-five years after those events, Cooper manages to escape the Lodge through a portal between worlds; during this process, Cooper was supposed to replace the doppelgänger, but instead takes the place of a second doppelgänger, Dougie Jones, fabricated by the first as a decoy for the exchange. Cooper's doppelgänger, exhausted from the process, crashes his car and passes out, allowing the police to capture him; he subsequently manages to escape, dividing his time between his search for access to "the Zone" and organizing his minions' attempts to eliminate the now catatonic Cooper, whom Jones's family and colleagues take for the real Dougie. After numerous attempts, Cooper's doppelgänger is given the coordinates by Diane Evans (Laura Dern), whom he raped in the past and substituted with a "tulpa" (a Lodge-manufactured copy of a human being) at his service; after confessing all this to FBI and redirecting them to the Twin Peaks Sheriff Station, Diane is shot by Agent Albert Rosenfield (Miguel Ferrer) and disposed of in the Lodge by MIKE (Al Strobel). In the meantime, Cooper awakens from a self-induced coma in full possession of his mental faculties, and after saying goodbye to Dougie's wife Janey-E (Naomi Watts) and son (Pierce Gagnon), leaves for Twin Peaks.

Events
In Buckhorn, Gordon Cole (David Lynch) reveals to Tammy Preston (Chrysta Bell) and Albert that 25 years earlier Major Garland Briggs revealed to him and Cooper the existence of an entity initially named "Jowday", then over time renamed "Judy". Agent Phillip Jeffries (originally played by David Bowie) was also aware of Judy's existence, and Cooper warned Gordon to find him in case he disappeared, saying that he was "trying to kill two birds with one stone." Agent Randall Headley (Jay R. Ferguson) calls Gordon, telling him Jones has left the hospital; Bushnell Mullins (Don Murray) reads Dougie's message to Cole: "I am headed for Sheriff Truman's. It is 2:53 in Las Vegas, and that adds up to a ten, the number of completion." Upon hanging up, Gordon expresses confusion as to whether Dougie is Cooper.

At the Great Northern Hotel, the Jackson Hole Police Department informs Benjamin Horne (Richard Beymer) that it has found his brother Jerry. In the woods outside Twin Peaks, Cooper's doppelgänger reaches the coordinates he received from Diane, the same location where the expedition group found Naido. A portal opens and the doppelgänger is transported to the building above the purple ocean, where he is immediately encaged. In the room are Major Briggs's floating head and The Fireman (Carel Struycken); the screen shows the Palmer house, until the Fireman slowly waves his hand and the location changes to the Twin Peaks Sheriff's station. The cage is moved into the screen through a golden contraption.

Cooper's doppelgänger appears outside the station, where he encounters Deputy Andy Brennan. Believing him to be the real Cooper, Andy and Lucy (Kimmy Robertson) welcome the doppelgänger back and introduce him to Sheriff Frank Truman (Robert Forster), the brother of the former sheriff, Harry Truman (Michael Ontkean). After Frank invites the doppelgänger into his office, Andy recalls a vision the Fireman showed him involving him and Lucy and rushes through the corridor. In the cells, Chad Broxford (John Pirruccello) attempts to escape, threatening to shoot Andy when discovered, but Freddie Sykes (Jake Wardle) knocks him unconscious with his green glove. Meanwhile Lucy receives a call, and is startled when the interlocutor identifies himself. She redirects the call to Frank, who is told by the real Cooper that he has almost reached Twin Peaks. Sensing that something is wrong, both Frank and the doppelgänger draw their guns. Before either of them pulls the trigger, however, Lucy shoots the doppelgänger. Andy, James Hurley (James Marshall), Freddie, Naido (Nae Yuuki) and Deputy Chief Tommy "Hawk" Hill (Michael Horse) arrive in the office, expressing perplexity at the sight of the doppelgänger's corpse. The room darkens and the woodsmen appear in an attempt to revive the body.

Cooper arrives at the station with Bradley (Jim Belushi) and Rodney Mitchum (Robert Knepper). BOB, in the form of an orb, exits the corpse and starts to attack Cooper. Freddie yells at BOB to get his attention and says "this is my destiny." BOB begins attacking Freddie; Freddie is wounded, but punches the orb repeatedly, breaking it into pieces. Cooper reassures Freddie that he destroyed BOB and proceeds to place the Owl Cave ring on the corpse's left hand's ring finger. The corpse disappears, and the ring reappears in the Black Lodge. Gordon, Tammy and Albert arrive at the station; as Cooper notices Naido, his face appears in superimposition on the screen. Bobby Briggs (Dana Ashbrook) enters the office and asks what is going on; Cooper says that Garland Briggs, Bobby's father, was already aware of the events that are happening in that moment, and reveals that information Garland gathered brought the two of them to form a plan with Gordon. Cooper says that some things will change, and that "the past dictates the future;" he asks Frank to give Harry his regards. Naido approaches Cooper, and when they touch she turns into Diane, who says she remembers everything; the two of them and everyone else in the room turn to look at the clock on the wall, which switches continuously back and forth between 2:52 and 2:53. Cooper's superimposed face says "We live inside a dream" as Cooper in the room expresses his hope to see everyone present again. The room goes dark and the superimposed face disappears.

Cooper, Diane and Gordon walk through the Great Northern's furnace room, hearing a continuous hum. Cooper unlocks a door using his old room key. Before he proceeds, he asks Diane and Gordon not to follow him inside and says he'll see Diane "at the curtain call." Cooper meets MIKE, who recites the "Fire Walk with Me" chant. They are transported to the Dutchman's and encounter Phillip Jeffries (voiced by Nathan Frizzell),  enclosed in a bell-shaped steam-spouting machine. Cooper asks Phillip about the date February 23, 1989, which Jeffries promises to find in the place he's in. Jeffries says that it's good to see Cooper again, and tells him to say hello to Gordon, who will remember "the unofficial version." He tells him that there he will find Judy, and warns him that someone will be there; he asks if Cooper asked him "this," after which the figure engraved in the Owl cave and on the ring comes out of the steam. The figure breaks in three parts and reconstitutes in a number 8, which turns on itself; a brown point on the figure travels from one side of the number to the other. Jeffries enjoins Cooper to "remember;" MIKE says, "electricity", and Cooper is transported out of the room.

On February 23, 1989, James Hurley drives Laura (Sheryl Lee) into the woods on his motorbike. Cooper appears and watches them from behind a tree. Laura breaks up with James, and after he drives away, goes to meet Leo Johnson (Eric Da Re), Ronette Pulaski (Phoebe Augustine) and Jacques Renault (Walter Olkewicz) for an orgy, but encounters Cooper before reaching them. Recognizing him from her dreams, she takes his hand. Cooper leads her through the woods and tells her they are going home. On February 24, 1989, Pete Martell (Jack Nance) goes fishing but does not find Laura's corpse. In the present, in the Palmer house, Sarah Palmer (Grace Zabriskie) wails and tries to break her daughter's portrait.

While guiding Laura through the woods, Cooper suddenly hears the strange scratching noise behind him. When he turns towards the sound, Laura disappears. Confused, Cooper looks for her for a moment. Her screams echo through the woods. The scene fades to Julee Cruise singing "The World Spins", accompanied by the Chromatics.

Production
"Part 17", like the rest of the limited series, was written by Mark Frost and David Lynch and directed by Lynch. Frost had already written ten episodes of the original series—the "Pilot" and Episodes 1, 2 and 8 with Lynch, plus Episodes 5, 7, 12, 14, 16, 26 and the original series finale, Episode 29. Lynch also directed six episodes of the original series—the "Pilot", "Episode 2", "Episode 8", "Episode 9", "Episode 14" and "Episode 29". Footage from the "Pilot" episode and the movie "Twin Peaks: Fire Walk with Me" is used in the episode; some scenes from the pilot were edited to delete Laura's corpse, while the only modification made to the film excerpts was to eliminate the soundtrack and color-grade them in black and white. The episode is dedicated to the memory of Jack Nance, who appears in its archival footage.

Musical
American dream pop singer Julee Cruise performs her song "The World Spins", accompanied by Chromatics, at the end. The preceding scene, in which Cooper leads Laura through the woods, is underscored by Angelo Badalamenti's track Laura Palmer's Theme, a staple of the series.

Reception
"Part 17" received critical acclaim. On Rotten Tomatoes, the episode received a 95% rating with an average score of 8.3 out of 10 based on 21 reviews.

Writing for IndieWire, Hanh Nguyen awarded the episode an "A," theorizing that because "the ghostly overlay of Cooper's face fills the screen as the action plays out", "the entire season up to this point" is "inside of his dream" and writing, "the dream was sweet while it lasted." She called the finale as a whole a "brilliant and no doubt controversial ending for a show that had come back after 25 years to leave fans wanting yet again." In her similarly positive review of the episode, The A.V. Club's Emily L. Stephens gave the episode an "A−", writing that it "sets itself up as the answer to the questions Twin Peaks poses," and that the battle scene at the sheriff's station "highlights the futility of relying on traditional story structure in telling a tale as abstract and enigmatic as this."

The New York Times Noel Murray gave the episode a positive review, saying that he "personally loved" it and calling certain scenes "pure televised poetry," while recognizing some validity to the fans' annoyance over its "elliptical nature".<ref name="nytimes">{{Cite web|url=https://www.nytimes.com/2017/09/04/arts/television/twin-peaks-season-3-finale-recap.html|title=Twin Peaks' Season 3 Finale: The Curtain Call|last=Murray|first=Noel|date=September 4, 2017|website=The New York Times|access-date=January 5, 2018}}</ref> In his recap for Entertainment Weekly, Jeff Jensen favorably compared the episode and its successor to Lynch's Lost Highway'', praising the series as Lynch's "do-over at a big saga fantasy, produced at a length and rich with the poetic abstraction that he couldn't get from a Hollywood feature film."

References

External links
 "Part 17" at Showtime

2017 American television episodes
Television episodes directed by David Lynch
Television episodes written by David Lynch
Television episodes written by Mark Frost
Twin Peaks (season 3) episodes
Television episodes about time travel

Part 17 (Twin Peaks)


An Pseudoprocometis in uska genus han Lepidoptera. An Pseudoprocometis in nahilalakip ha familia nga Oecophoridae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Pseudoprocometis

Pseudoprocometis


The 1990 Citizen Cup was a women's tennis tournament played on outdoor clay courts at the Am Rothenbaum in Hamburg in West Germany that was part of the Tier II category of the 1990 WTA Tour. It was the 13th edition of the tournament and was held from 30 April until 6 May 1990. First-seeded Steffi Graf won the singles title, her fourth consecutive at the event.

Finals

Singles

 Steffi Graf defeated  Arantxa Sánchez Vicario 5–7, 6–0, 6–1
 It was Graf's 4th singles title of the year and the 48th of her career.

Doubles

 Gigi Fernández /  Martina Navratilova defeated  Larisa Savchenko-Neiland /  Helena Suková 6–2, 6–3

References

External links
 ITF tournament edition details
 Tournament draws

Citizen Cup
WTA Hamburg
1990 in West German women's sport
1990 in German tennis

1990 Citizen Cup


Ligamenti – u anatomiji – su  fibrozno vezivno tkivo  koje međusobno povezuje kosti, a poznati su kao zglobni ligamenti ili  zglobna vezišta. fibrozni  ligament ili pravi ligament.

Ligament se također može odnositi i na:
 Peritoneumski ligament koji drži peritoneum  (oblogu unutrašnje tjelesne duplje) ili ostale membrane;
 Fetusni ostatak  ligamenta: ostaci fetusa cjevaste strukture;
  Periodontalni ligament : grupa vlakana koji pričvršćuju cement zuba  za  okolne alveolske kosti.

Nauka o  ligamenatima je  je poznata kao dezmologija (od grč.  δεσμός - desmos = traka + -λογία – logia = nauka, znanje, učenje).

Ligamenti su slični tetivama i fascijama , jer su svi građeni od vezivnog tkiva. Razlike u njima su u vezama koje čine; ligamenti povezuju  jedan kost sa  drugom, a tetive povezuju mišiće  za kost i fascije mišića ih povezuju sa drugim mišićima. Svi  se nalaze  u skeletnom sistemu ljudskog tijela. Ligamenti se obično ne mogu prirodno regenerirati. Međutim, postoje i  matične ćelije periodontalnih ligamenata  koje se nalaze u blizini vilica,  koji su uključeni u regeneraciju odraslih parodontalnih ligamenata.

Također pogledajte
Vezivno tkivo
Tetiva

Reference

Vanjski linkovi

Mehka tkiva
Skeletni sistem
Ligamenti

Ligament


Virginia Thompson é uma ex-patinadora artística canadense, que competiu na dança no gelo. Com William McLachlan ela conquistou uma medalha de prata e uma de bronze em campeonatos mundiais, uma medalha de ouro no Campeonato Norte-Americano e foi tricampeã do campeonato nacional canadense.

Principais resultados

Com William McLachlan

Patinadores artísticos do Canadá

Virginia Thompson


An Thoressa aina in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni De Nicéville hadton 1890. An Thoressa aina in nahilalakip ha genus nga Thoressa, ngan familia nga Hesperiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Thoressa

Thoressa aina


Eric Gandelin (Bourg-la-Reine, 12 de março de 1977) é um engenheiro francês e o atual projetista chefe da equipe de Fórmula 1 da Alfa Romeo. Ele foi o responsável pelos projetos de carros da equipe suíça. Entre eles: o C33, o C34 e o C35, este último juntamente como o engenheiro britânico Mark Smith.

Gandelin trabalhou anteriormente para a equipe Prost antes de ir para a Sauber, onde ele permaneceu um longo período como chefe de conceito e era muito intimamente ligado ao escritório de design. Eric Gandelin foi promovido a projetista chefe da Sauber em meados de 2013, como substituto para Matt Morris, que deixou esse cargo para ir trabalhar na McLaren.

A equipe de Fórmula 1 da Sauber foi renomeada para Alfa Romeo Racing no início de 2019. Porém, a propriedade e a administração da equipe permaneceram inalteradas e independentes.

Engenheiros automotivos da França
Pessoas da Fórmula 1
Naturais de Bourg-la-Reine

Eric Gandelin


Puchar Panamerykański w Piłce Siatkowej Kobiet – 13. edycja turnieju siatkarskiego kobiet, który trwał od 11 do 19 czerwca 2014 roku. Gospodarzem turnieju był Meksyk, drużyny rywalizowały w mieście Meksyk i Pachuca. W turnieju udział brało 11 reprezentacji podzielonych na dwie grupy.

Drużyny uczestniczące

Faza grupowa

Grupa A
Tabela

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|}

Grupa B
Tabela

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|-
|colspan="12" style="background:#f6f6f6;"|

|}

Faza finałowa

Mecze o miejsca 7-10

|}

Mecz o 9 miejsce

|}

Mecz o 7 miejsce

|}

Mecz o 5 miejsce

|}

Ćwierćfinały

|}

Półfinały

|}

Mecz o 3 miejsce

|}

Finał

|}

Klasyfikacja końcowa

Nagrody indywidualne

Linki zewnętrzne
 Puchar Panamerykański w Piłce Siatkowej Kobiet 2014 na oficjalnej stronie NORCECA

2014 w piłce siatkowej
Puchar Panamerykański w piłce siatkowej
2014 w Meksyku
Sport w Meksyku (miasto)
Piłka siatkowa w Meksyku
Pachuca


Loxophleps costalis là một loài côn trùng thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Handlirsch miêu tả năm 1939.

Chú thích

Tham khảo

Phân loại sinh học không chắc chắn

Loxophleps costalis


An Paramaxillaria amatrix in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Hans Zerny hadton 1927. An Paramaxillaria amatrix in nahilalakip ha genus nga Paramaxillaria, ngan familia nga Pyralidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Paramaxillaria

Paramaxillaria amatrix


Saali Poori Gharawali is a Hindi B grade comedy Drama Film movie directed and produced by Yogendra Konkar. This film was released on 10 November 2000 in the banner of Sharayu Arts.

Plot
Young Kamesh is an unhappy man lives with his wife Kanchan. Kanchan is less interested about their sexual life and always busy in useless rituals. One day Kanchan's sister Kamini comes their home. She is attractive and jovial. Frustrated Kamesh falls in love with his Saali (Sister-in-law). As a result, Kanchan realises that their conjugal relationship should be more strong.

Cast
 Satish Shah
 Dolly Bindra
 Yogendra Konkar
 Hitesh Sampat
 Mahesh Kawal
 Ajay Shah
 Jay Devi

References

External links

2000 films
2000s Hindi-language films
Indian erotic drama films
2000s erotic drama films
2000 drama films

Saali Poori Gharwali


Mindjammer - The Roleplaying Game is a space opera role-playing game (RPG) created by Sarah Newton, published by Mindjammer Press in 2014, and distributed by Modiphius Entertainment.

Description
Mindjammer is set in the distant future, when humans have spread across the universe, and in some cases have evolved into Hominids, races with new abilities. Humans have also raised various animals to sentience (Xenomorphs), have created androids (Synthetics) to use as cheap labor, as well as sentient spaceships. Altogether, these are known as the Communality. In their explorations, humans have encountered a race dubbed the Venus, who have become the mortal enemies of the Communality.

The game uses the Fate System. Players can create player characters that can be anything from humans to hominids, xenomorphs, synthetics, aliens, or sentient spaceships. Characters are defined by traits that serve as modifiers for dice rolls.

Publication history
In 2008, Cubicle 7 Entertainment published a space opera RPG, Starblazer Adventures that used the FATE System. A year later, Sarah Newton created a background supplement titled Mindjammer. In March 2014, Cubicle 7 announced they would no longer publish or support the game as their licensing agreement had come to an end. Newton subsequently re-published Mindjammer as a standalone RPG later the same year.

The first adventure supplement for the second edition, Hearts and Minds, was published in 2015. In November 2015, Mindjammer Press ran a successful Kickstarter campaign that funded a massive expansion of the line. By 2018, ten new supplements had been published, as well as a version of the game for use with Traveller.

Reception
Steve Dean of the British Fantasy Society was impressed, calling the second edition book "a solid chunk of SF goodness, printed on high-quality paper [...] The internal artwork is good but not intrusive and leaves plenty of room for the content." Dean concluded with a strong recommendation, saying, "Overall, this is an impressive volume of work. I would say it achieves everything it sets out to do, and does it with style, quality, and passion. Sarah Newton, and all her Newtonians, deserve a hearty round of applause. If I was giving out scores, this would be a perfect 10."

Other reviews and commentary
Freelance Traveller #54/55 (June/July 2014) and #89 (Sept-Oct 2018)
Le Maraudeur #15 (Dec 2014, in French)

Awards
 The first edition of Mindjammer won a Judges' Choice Award at the 2018 ENnie Awards.
 The second edition won a Griffie Award at the 2014 Conpulsion RPG convention, was a finalist for a 2014 Golden Geek RPG of the Year, and was nominated for two ENnies.

References

External links
Mindjammer: The Roleplaying Game - RPGnet RPG Game Index
Mindjammer: The Roleplaying Game (Second Edition)

ENnies winners
Science fiction role-playing games

Mindjammer - The Roleplaying Game


Mr. Opp er en amerikansk stumfilm fra 1917 af Lynn Reynolds.

Medvirkende
 Arthur Hoyt som Mr. Daniel Webster Opp.
 George Chesebro som Willard Hinton.
 George Hernandez som Jimmy Fallows.
 Jack Curtis som John Mathews.
 Neva Gerber som Guinevere Gusty.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1917

Mr. Opp


Rafael Dumas (født 13. marts 1995) er en brasiliansk fodboldspiller.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Brasilien

Rafael Dumas


De sidste dage er en dansk kortfilm fra 2022 instrueret af Oliver Jacoby.

Handling
Vi følger en gruppe i en deling på deres sidste dag inden de drager i krig. Vi følger Nadim samt hans velmenende kammerat Esben, veteranen Mark uden filter og en uerfaren sergent som kæmper for at holde gruppen sammen. Da personlige konflikter og racistiske spændinger truer gruppens sammenhold, må vores hovedperson vælge mellem sin egen retfærdighedsfølelse eller gruppens velvære.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kortfilm fra Danmark
Danske film fra 2022

De sidste dage (film)


A República de Logone, também conhecida como República de Dar El Kuti, é um Estado não reconhecido sendo parte internacionalmente reconhecida da República Centro-Africana. Foi declarado independente pela coalizão rebelde muçulmana Séléka em 14 de dezembro de 2015.

Contexto
Em março de 2013, durante a Guerra Civil da República Centro-Africana, iniciada um ano antes, os rebeldes muçulmanos da Coalizão Séléka depuseram o governo do presidente cristão centro-africano François Bozizé, resultando em violência pelas milícias cristãs anti-balaka. A ONU enviou tropas da MINUSCA e agendou um referendo constitucional para 13 de dezembro de 2015 e eleições nacionais em 27 de dezembro, a fim de estabilizar o país. No entanto, Noureddine Adam, líder da Frente Popular para o Renascimento da República Centro-Africana (FPRC), uma das quatro milícias muçulmanas que integravam o Séléka, absteve-se das eleições programadas. Na sua opinião, muçulmanos e cristãos não podiam mais conviver juntos em um país.  Em 14 de dezembro de 2015, o porta-voz de Adam, Maouloud Moussa, proclamou a República de Logone no nordeste do país. Ele explicou que o movimento pretendia primeiramente obter autonomia dentro da República Centro-Africana e posteriormente independência absoluta.  Mais tarde, foi anunciado que o nome da nova república era "Dar El Kuti", em homenagem ao histórico Sultanato de Dar El Kuti.

Louisa Lombard, professora de antropologia na Universidade de Yale, explicou que é possível que a declaração de uma nova república seja uma tática de negociação para as próximas eleições ou um método para aumentar a influência e que os rebeldes realmente não acreditavam que era viável criar um novo Estado.

Estados não reconhecidos
Guerra Civil na República Centro-Africana (2012–presente)

República de Logone


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Conchotopoda belcki. Una ning gihulagway ni Karsch ni adtong 1887. Ang Conchotopoda belcki sakop sa kahenera nga Conchotopoda, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Namibya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Namibya
Conchotopoda

Conchotopoda belcki


Kaliwatan sa isda ang Pariosternarchus amazonensis. Una ning gihulagway ni Albert ug Crampton ni adtong 2006. Ang Pariosternarchus amazonensis sakop sa kahenera nga Pariosternarchus, ug kabanay nga Apteronotidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Pariosternarchus

Pariosternarchus amazonensis


Qyntel Woods (Memphis, 16 de fevereiro de 1981) é um jogador norte-americano de basquete profissional que atuou na  National Basketball Association (NBA). Foi o número 21 do Draft de 2002.

Basquetebolistas dos Estados Unidos
Basquetebolistas do Portland Trail Blazers

Qyntel Woods


Kaliwatan sa isda ang Abyssobrotula galatheae. Una ning gihulagway ni Nielsen ni adtong 1977. Ang Abyssobrotula galatheae sakop sa kahenera nga Abyssobrotula, ug kabanay nga Ophidiidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Abyssobrotula

Abyssobrotula galatheae


Ohridsko jezero (makedonski: Охридско Езеро, albanski: Liqeni i Ohrit; Liqeni i Pogradecit) je pogranično jezero na granici između Albanije i Sjeverne Makedonije.
Najdublje je balkansko i jedno od najdubljih i po nastanku, najstarijih jezera Evrope. Predstavlja jedinstveni ekosistem svjetskog značaja s više od 200 endemskih vrsta.
Važnost jezera je dodatno naglašena kada je jezero 1979. godine od strane UNESCO-a uvršteno na listu svjetske baštine a 2010. godine NASA je odlučila da se jedno od titanovih jezera nazove po Ohridskom jezeru.

Geografija
Jezero se nalazi u dubokoj i zatvorenoj kotlini što ga čini prilično dubokim. Na istočnoj strani se nalazi planina   Galičica sa najvišim vrhom Magaro koji je visok 2.254 metara iznad nivoa mora. Na zapadu je jezero zatvoreno planinom Jablanicom, sa najvišim vrhom od 2.257 m. Obe ove planine čine prirodnu granicu između ove dvije države.
Na obalama jezera se nalaze tri grada: Ohrid i Struga u Sjevernoj Makedoniji i grad Pogradec u Albaniji. Osim ovih naselja duž obala i u zaleđu se nalaze mnoga naseljena mjesta sa ukupnom populacijom od oko 170.000 stanovnika. Samo na obalama jezera živi oko 131.000 stanovnika (43.000 in Albaniji i oko 88.000 u Sjevernoj Makedoniji). Broj stanovnika se u posljednih pola vijeka uvećao za oko 100.000.

Opći podaci

Nalazi se na nadmorskoj visini od 695 m.
Ohridsko jezero je najdublje jezero na Balkanu, sa maksimalnom dubinom od 288 m i prosječne dubine od 155 m. Prostire se na površini od 358 km2 sa procjenjenih  55,4 km3 vode. Maksimalne dužine je 30,4 km i širine od oko 14,8 km. Dužina obale iznosi 87,53 km, od čega je 56,02 km sjevernomakedonske i 31,51 km albanske obale.
Od ukupne površine jezera, oko 248 km2 pripada Sjevernoj Makedoniji a preostalih 110 km2 Albaniji.

Preko 20% vode jezera dolazi od Prespanskog jezera koje se nalazi oko 10 km udaljeno od ovog jezera i koje se nalazi na oko 150 metara višoj nadmorskoj visini.

Sliv Ohridskog jezera zauzima površinu od oko 2.600 km 2 i u njemu se nalazi oko 40 rijeka od kojih je najveća rijeka Sateska dužine od oko 38 km. Iz ovog jezera izvire i nastaje rijeka Crni Drim.

Reference

Jezera u Albaniji
Jezera u Sjevernoj Makedoniji
Svjetska baština u Sjevernoj Makedoniji

Ohridsko jezero


Huyện Ilyinsky () là một huyện hành chính tự quản (raion), của Tỉnh Ivanovo, Nga. Huyện có diện tích 1390 kilômét vuông, dân số thời điểm ngày 1 tháng 1 năm 2000 là 12600 người. Trung tâm của huyện đóng ở Ilyinskoye-Khovanskoye.

Tham khảo

Huyện của Tỉnh Ivanovo
Huyện của Nga

Ilyinsky (huyện)


Muzambinho là một đô thị thuộc bang Minas Gerais, Brasil. Đô thị này có diện tích 409,036 km², dân số năm 2007 là 19925 người, mật độ 55,2 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Minas Gerais

Muzambinho


11 Samodzielny Batalion Piechoty Zmotoryzowanej "Ruś Kijowska" – batalion Wojsk Lądowych Ukrainy, podporządkowany 72 Krasnohradzko-Kijowskiej Samodzielnej Brygadzie Zmechanizowanej. Jako batalion obrony terytorialnej brał udział w konflikcie na wschodniej Ukrainie. Batalion stacjonuje w Białej Cerkwi w obwodzie kijowskim.

Działania bojowe
W dniach 4-6 lipca 2014 roku batalion przetransportowano koleją do Charkowa, by już wkrótce trafił do strefy walk. Wziął udział w walkach w rejonie Słowiańska (jednostki batalionu walczyły na górze Karaczun oraz na punktach kontrolnych przy drogach prowadzących do góry). W boju zginęło dwóch żołnierzy, ranionych odłamkami po wybuchu min. 19 lipca żołnierze Kijowskiej Rusi zostali ostrzelani w obwodzie ługańskim. Następnie batalion walczył pod Debalcewem. 15 sierpnia batalion starł się tam z separatystami, a w walce zginął jego ówczesny dowódca, ppłk A. Ł. Humenjuk, oraz trzech innych żołnierzy, a około dziesięciu zostało rannych. W nocy z 18 na 19 sierpnia batalion został ostrzelany systemami Grad od strony Ługańska. Wielu żołnierzy odniosło rany, a zniszczeniu uległy zapasy żołnierzy (kosztowności, bielizna, żywność, produkty higieny). 4 września służba prasowa prezydenta Ukrainy podała, że separatyści okrążyli Kijowską Ruś pod Debalcewem w obwodzie donieckim. Niedługo później służba prasowa Operacji Antyterrorystycznej podała, że sytuacja w rejonie Debalcewego jest pod kontrolą i batalion nie jest w sytuacji krytycznej. Na dzień 10 września batalion stacjonował w rejonie miejscowości Popasna-Trojićke-Debalcewe-Wuhłehirśk-Switłodarśk-Dzerżynśk. 14 września ostrzelany został obsadzony przez batalion punkt kontrolny pod wsią Czornuchyne w obwodzie ługańskim, w wyniku czego zginął jeden żołnierz. W dniach 19-20 września Kijowska Ruś walczyła ponownie pod Debalcewem. Przez pocisk moździerzowy zniszczony został jeden z jej pojazdów. Utracono zapasy amunicji, a pięciu żołnierzy odniosło rany. 21 września snajperzy ostrzelali punkt kontrolny pod Debalcewem. Zginęło dwóch żołnierzy batalionu, kolejny zmarł od ran podczas pobytu w szpitalu. W nocy z 30 września na 1 października z misji rozpoznawczej nie powróciła czteroosobowa grupa "Bału", a kolejnego dnia raniono jeszcze dwóch żołnierzy batalionu. 3 października dowódca wywiadu batalionu podał, że w wyniku ostrzału zniszczone zostały odebrane niedawno zapasy sprzętu i mundurów. W dniach 10-13 października batalion przeniesiono z dala od strefy walk, do Czernihowa. 13 listopada dowódca batalionu płk O. Sawycz podał, że 25% jego żołnierzy nie stawiło się do służby po urlopach, czterech podczas urlopu zaginęło, a sporządzona lista dezerterów została przekazana organom ścigania.

Przypisy

Oddziały Wojsk Lądowych Ukrainy
Bataliony ukraińskie

11 Samodzielny Batalion Piechoty Zmotoryzowanej (Ukraina)


Nicolae Balcescu là một xã thuộc hạt Bacău, România. Dân số thời điểm năm 2002 là 10269 người.

Chú thích

Tham khảo

Xem thêm

Xã của hạt Bacău

Nicolae Bălcescu, Bacău


Janice Hiromi Kawaye (4. april 1970) er en amerikansk stemmeskuespiller født i Los Angeles Californien.

Eksterne henvisninger

Tegnefilmsdubbere fra USA

Personer fra Los Angeles

Janice Kawaye