Ang Lake Victoria ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Zorkŭl, lanaw,

Awstralya

 Lake Alexandrina (lanaw sa Awstralya), State of South Australia,
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of New South Wales),
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of Victoria, lat -38,04, long 147,54),
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of Queensland),
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of South Australia),
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of Victoria, lat -37,98, long 147,64),
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of Victoria, lat -37,04, long 143,74),
 Lake Victoria (lanaw sa Awstralya, State of Victoria, lat -38,27, long 144,59),

Canada

 Lake Victoria (lanaw sa Canada), Ontario, Perth County,

Tinipong Bansa

 Lake Victoria (lanaw sa Tinipong Bansa, Alabama), Geneva County,
 Lake Victoria (lanaw sa Tinipong Bansa, Florida, Lake County),
 Lake Victoria (tubiganan), Michigan, Clinton County,
 Lake Victoria (lanaw sa Tinipong Bansa, Minnesota), Douglas County,
 Lake Victoria (lanaw sa Tinipong Bansa, Wisconsin), Jefferson County,
 Lake Victoria (lanaw sa Tinipong Bansa, Washington), Chelan County,
 Lake Victoria (lanaw sa Tinipong Bansa, Florida, Polk County),

New Zealand

 Lake Victoria (lanaw sa New Zealand), Southland,

Tanzania

 Lake Victoria (lanaw sa Tanzania),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Awstralya
Pagklaro paghimo ni bot Canada
Pagklaro paghimo ni bot Tinipong Bansa
Pagklaro paghimo ni bot New Zealand
Pagklaro paghimo ni bot Tanzania

Lake Victoria


Miss Mato Grosso do Sul 2009 foi a 28ª edição do tradicional concurso de beleza feminino de Miss Mato Grosso do Sul. Esta edição enviou a melhor candidata sul-matogrossense para a disputa nacional de Miss Brasil 2009, válido para a disputa de Miss Universo. A competição contou com a participação de quinze (15) municípios do Estado e suas respectivas aspirantes municipais. A coordenação do evento foi comandada pelos estilistas Claudinei Aquino e Ney Amaral. O certame foi realizado no dia 28 de Outubro do ano anterior, na cidade de Campo Grande e na ocasião quem sagrou-se campeã foi Pilar Velásquez representando a capital.

Resultados

Colocações

Prêmios Especiais
 Foram distribuídos dois prêmios este ano:

Candidatas
Algumas das candidatas ao título:

 Aquidauana - Marley Gama
 Campo Grande - Pilar Velásquez
 Caracol - Morgana Vicente
 Chapadão do Sul - Camila Marques
 Dourados - Lenize Lunardi
 Três Lagoas - Emily Sizenando

Ligações externas
 Site do Miss Brasil
 Site do Miss Universo

2009
Mato Grosso do Sul
Década de 2000 em Mato Grosso do Sul

Miss Mato Grosso do Sul 2009


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Heteracris guineensis. Una ning gihulagway ni Krauss ni adtong 1890. Ang Heteracris guineensis sakop sa kahenera nga Heteracris, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Kotidaybor
Insekto sa Senegal
Insekto sa Nigyeriya
Insekto sa Ghana
Insekto sa Benin
Heteracris
Insekto sa Gini

Heteracris guineensis


Kahenera sa mga murag-anay ang Malaysiotermes. Ang Malaysiotermes sakop sa kabanay nga Termitidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Malaysiotermes

Malaysiotermes


Granicznik – część wsi Donimierz w Polsce, położona w województwie pomorskim, w powiecie wejherowskim, w gminie Szemud.

W latach 1975–1998 Granicznik administracyjnie należał do województwa gdańskiego.

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Granicznik na mapie Targeo

Donimierz (województwo pomorskie)

Granicznik (Donimierz)


Ragi flour is a primarily a powder food, made out of ragi grain. It is finger millet powder. It has high protein and mineral content. Ragi flour has a low fat content and high fibre.

In Uganda Ragi Powder is commonly used in make a steple drink called (Busera by Banganda in Central) or Obushera by Banyankole in Western Uganda.

It is got from dried millet grains and common in Uganda.

Preparation of ragi flour
First ragi is graded and washed. It is allowed to dry naturally in sunlight for 5 to 8 hours. It is then powdered. Ragi porridge, ragi halwa, ragi ela ada, and ragi kozhukatta can be made with ragi flour.

Baking

All-purpose flour can be replaced with ragi flour during baking. Ragi cake and ragi biscuits can be prepared.

References

South Indian cuisine
Flour
Baking

Ragi flour


An Xiphister mucosus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Girard hadton 1858. An Xiphister mucosus in nahilalakip ha genus nga Xiphister, ngan familia nga Stichaeidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Xiphister

Xiphister mucosus


László Szabó (ur. 7 sierpnia 1946 w Kecskemét) – węgierski zapaśnik walczący w stylu wolnym. Olimpijczyk z Monachium 1972, gdzie zajął trzynaste miejsce w kategorii 62 kg.

Piąty na mistrzostwach Europy w 1973 roku.

 Turniej w Monachium 1972
Wygrał z Eliseo Salugtą z Filipin, a przegrał z Jormą Liimatainenem z Finlandii i Iwanem Krastewem z Bułgarii.

Przypisy

Węgierscy zapaśnicy
Węgierscy olimpijczycy
Uczestnicy Letnich Igrzysk Olimpijskich 1972
Urodzeni w 1946
Ludzie urodzeni w Kecskemécie

László Szabó (ur. 1946)


Kaliwatan sa alibangbang ang Paraphyllis stichogramma. Una ning gihulagway ni Turner ni adtong 1923. Ang Paraphyllis stichogramma sakop sa kahenera nga Paraphyllis, ug kabanay nga Plutellidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Paraphyllis

Paraphyllis stichogramma


Marlene Lewis (born 4 October 1962) is a Jamaican athlete. She competed in the women's discus throw at the 1984 Summer Olympics.

References

1962 births
Living people
Athletes (track and field) at the 1984 Summer Olympics
Jamaican female discus throwers
Olympic athletes for Jamaica
Place of birth missing (living people)

Marlene Lewis


Tshekardocoleidae – wymarła rodzina chrząszczy z podrzędu Archostemata. Obejmuje 13 rodzajów znanych z permu.

Takson ten wprowadzony został w 1944 roku przez Borysa Rohdendorfa.

Chrząszcze te miały wydłużone, owalne, umiarkowanie wypukłe ciała długości około centymetra, pokryte bardzo grubym oskórkiem. Głowa zaopatrzona była w dobrze rozwinięte oczy, wolną wargę górną, szeroką bródkę, szeroko rozstawione szwy gularne i 13-członowe czułki o długości takiej jak głowa i przedplecze razem wzięte. Przednie kąty przedplecza były w przód wystające, a boki rozszerzone. Na przedpiersiu występował wyrostek międzybiodrowy. Owalne panewki bioder przedniej pary odnóży były z tyłu zamknięte. Stopy wszystkich odnóży były pięcioczłonowe, a uda i golenie dość wąskie. Pokrywy cechowały się szerokimi podgięciami i ostrymi wierzchołkami. Ich powierzchnię pokrywała siatka żyłek o szerokości mniejszej niż komórki. Nieco dłuższe od pokryw tylne skrzydła miały przednią żyłkę kubitalną biegnącą w oddali od przedniej krawędzi skrzydła i prawie równolegle do tylnej żyłki kubitalnej. Odwłok miał 5 widocznych sternitów.

Należą tu następujące rodzaje:
 Avocoleus Ponomarenko, 1969
 Boscoleus Kukalova, 1969
 Eocoleus Kukalova, 1969
 Moravocoleus Kukalova, 1969
 Permocoleus Lubkin & Engel, 2005
 Prosperocoleus Kukalova, 1969
 Retelytron Kukalova, 1965
 Sylvacoleodes Ponomarenko, 1969
 Sylvacoleus Ponomarenko, 1963
 Tshekardocoleus Rohdendorf, 1944
 Umoricoleus Kukalova, 1969
 Uralocoleus Zalessky, 1947
 Votocoleus Kukalova, 1969

Przypisy

Tshekardocoleidae
Stawonogi permu

Tshekardocoleidae


Vespa da areia (Stictia signata) é uma espécie de inseto da família Crabronidae. Trata-se de uma vespa parasitoide que caça outros insetos para servirem de hospedeiros e refeição futura para suas larvas, que crescem se alimentando dos órgãos dos hospedeiros até terem tamanho suficiente para sobreviverem por conta própria. A vespa tem uma coloração peculiar, com detalhes verdes, e a principal característica é cavar ninhos na areia onde depositam um único ovo. Após colocar o ovo (entre oito e vinte centímetros de profundidade), a vespa fecha o buraco na areia e vai em busca de alimento.

Referências

Crabronidae

Vespa da Areia


An Aerenica canescens in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Johann Christoph Friedrich Klug hadton 1825. An Aerenica canescens in nahilalakip ha genus nga Aerenica, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Paraguay. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aerenica

Aerenica canescens


Gerni var en større virksomhed i Randers, der fremstillede højtrykrensere.

Historie
 1962: Virksomheden blev grundlagt 1. maj 1962 af Gert Nielsen (1934 - 2008) og startede i en lejet garage i Tøjhushavekvarteret i Randers.
 1970: Der bygges en ny fabrik i Helsted og kom op på 100 ansatte.
 1976: Omsætningen er oppe på 71 millioner.
 1977: Omsætningen er steget til over 90 millioner. 70% til export.
 1978: Der er 250 ansatte. Virksomheden bliver til Kryolitselskabet Øresund. Gerni var da Europas største virksomhed indenfor højtryksrensere.
 1988: Virksomheden overtages af A/S Fisker og Nielsen, og skiftede navn Nilfisk-Gerni A/S.
 1998: Skifter nu navn til Nilfisk Advance.
 2006: Fabrikken lukker. Knap 30 af de nu 84 ansatte flytter til Nilfisk-Advance i Hadsund for at fortsætte produktion af reservedele.

Senere har Campen Auktioner overtager lokalerne i Randers bydelen Helsted.

Referencer

Etableret i 1962
Virksomheder i Randers
Ophørt i 2006

Gerni


An Schistura nandingensis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Zhu ngan Wang hadton 1985. An Schistura nandingensis in nahilalakip ha genus nga Schistura, ngan familia nga Balitoridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Schistura

Schistura nandingensis


Johannes Linßen (ur. 28 września 1949 w Wachtendonk) – niemiecki piłkarz występujący na pozycji pomocnika, a także trener.

Kariera piłkarska
Linßen jako junior grał w zespole TuS Wachtendonk. W 1968 roku został zawodnikiem klubu MSV Duisburg, grającego w Bundeslidze. Zadebiutował w niej 17 sierpnia 1968 w wygranym 1:0 meczu z FC Schalke 04, a 4 grudnia 1970 w przegranym 1:2 pojedynku z Bayernem Monachium strzelił swojego pierwszego gola w Bundeslidze. Graczem Duisburga był przez sześć sezonów.

W 1974 roku Linßen odszedł do Fortuny Köln z 2. Bundesligi. Jej barwy reprezentował do końca kariery w 1984 roku.

W Bundeslidze rozegrał 113 spotkań i zdobył 9 bramek.

Kariera trenerska
Linßen karierę trenera rozpoczął w 1984 roku w Fortunie Köln, grającej w 2. Bundeslidze. Prowadził ją do października 1986, a potem ponownie od kwietnia 1987 do września 1989. W latach 1990–1993 asystentem trenera w zespole 1. FC Köln. W tym czasie, we wrześniu 1991 został jego tymczasowym szkoleniowcem. 1. FC Köln poprowadził w jednym meczu Bundesligi, 6 września przeciwko Borussii Dortmund (1:3).

W późniejszych latach Linßen trenował jeszcze Fortunę Köln oraz FC Gütersloh.

Bibliografia
 Profil na Fussballdaten

 Profil na Worldfootball

Niemieccy trenerzy piłkarscy
Piłkarze MSV Duisburg
Piłkarze SC Fortuny Köln
Trenerzy piłkarzy 1. FC Köln
Trenerzy piłkarzy SC Fortuna Köln
Urodzeni w 1949
Reprezentanci Niemiec U-23 w piłce nożnej

Johannes Linßen


Protein FRG1 jest aktinski protein koji je kod ljudi kodiran genom FRG1  sa hromosoma 4.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 258 aminokiselina, а molekulska težina  29.172 Da..

Funkcija
Ovaj gen nalazi se na lokaciju od 100 kb centromernih ponavljajućih jedinica na hromosomskoj regiji 4q35 koje su izgubljene u facioskapulohumerusnoj mišićnoj distrofiji (FSHD). Evolucijski je konzerviran i ima srodne sekvence na više ljudskih hromosoma, ali analiza sekvence DNK nije otkrila nikakvu homologiju sa poznatim genima. Studije in vivo pokazuju da se kodirani protein nalazi na nukleolusu. Miševi koji prekomjerno eksprimiraju FRG1 pokazuju facioskapulohumerusnu mišićnu distrofiju. Gabellili et al. sugeriraju da je ljudska facioskapulohumerusna mišićna distrofija rezultat prekomjerne ekspresije FRG1 u "skeletnim mišićima, što dovodi do abnormalne alternativne prerade specifičnih pre-iRNK." Ovaj rezultat je repliciran kod punoglavaca.

Reference

Dopunska literatura

Geni na hromosomu 4
Ljudski proteini
Proteomika

FRG1


An Praealticus labrovittatus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Hans Bath hadton 1992. An Praealticus labrovittatus in nahilalakip ha genus nga Praealticus, ngan familia nga Blenniidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Praealticus

Praealticus labrovittatus


Geranium hernandesii is 'n meerjarige plant wat deel is van die Geraniaceae familie. Die spesie is endemies aan Meksiko.

Bron
 Plants of the World Online

hernandesii
Flora van Meksiko
Endemiese plante van Meksiko

Geranium hernandesii


Biografia
Debutta giovanissima nella soap opera Un posto al sole, in cui è presente, con il ruolo di Angela Poggi, dalla prima puntata, andata in onda il 21 ottobre 1996 su Rai 3.

Abbandonata, dopo nove anni e 2040 puntate, la soap, entra nel cast della serie TV Orgoglio capitolo terzo, in cui interpreta il ruolo di Celeste Dubois. La serie in tredici puntate, girata nel 2005 con la regia di Giorgio Serafini e Vincenzo Verdecchi, è andata in onda dal 29 gennaio 2006 su Rai 1.

Nel 2006 interpreta il ruolo di Daria nel cortometraggio Due, sceneggiatura e regia di John Sparano. L'anno successivo è Sara Polimenti nella seconda stagione della serie TV Gente di mare, regia di Andrea Costantini e Giorgio Serafini.

Nel 2010 ritorna a rivestire i panni di Angela Poggi nella soap Un posto al sole.  L'anno seguente partecipa al film Tatanka, ispirato a un racconto di Roberto Saviano, nel ruolo di Luisella. Nel 2014 dà vita al personaggio di Silvia Maccari nella seconda stagione della fiction di Rai 1 Il restauratore.

Filmografia

Cinema
Animanera, regia di Raffaele Verzillo (2008)
Ce n'è per tutti, regia di Luciano Melchionna (2008)
Tatanka, regia di Giuseppe Gagliardi (2011)

Televisione
 Un posto al sole – soap opera (1996-2005, 2006-2007, 2010-in corso)
 Orgoglio capitolo terzo – serie TV (2006)
 Gente di mare – serie TV (2007)
 Il restauratore – serie TV (2014)
 Pietrelcina come Betlemme, regia di Francesco Testi – docufilm (2015)
 Mina Settembre – serie TV (2021-in corso)

Cortometraggi
 Due, regia di John Sparano (2006)

Note

Collegamenti esterni

Claudia Ruffo


O Itzehoe Eagles é um clube profissional de basquetebol baseado em Itzehoe, Alemanha que atualmente disputa a 2.Bundesliga ProB, correspondente à terceira divisão do país. Manda seus jogos no Sportzentrum Am Lehmwohld com capacidade para 714 espectadores.

Histórico de Temporadas

Títulos

Regionalliga Norte
 Finalista (1):2011-12, 2013-14

Segunda equipe
O Itzehoe Eagles possui uma segunda equipe que disputa atualmente a 2.Regionalliga e serve como equipe de desenvolvimento para suas categorias de base e atletas com poucos minutos em quadra.

Clubes de basquetebol da Alemanha
Clubes esportivos fundados em 2015
Itzehoe

Itzehoe Eagles


A prova dos 10000 metros rasos masculino do Campeonato Mundial Sub-20 de Atletismo de 2016 ocorreu no dia 19 de julho em Bydgoszcz, na Polônia.

Recordes
Antes desta competição, os recordes mundiais e do campeonato nesta prova eram os seguintes:

Os seguintes recordes mundiais ou do campeonato foram estabelecidos durante esta competição:

Medalhistas

Cronograma
Todos os horários são locais (UTC+1).

Resultado final
A prova final foi realizada no dia 19 de julho às 20:30.

Ligações externas

 Site da Associação Internacional de Federações de Atletismo

Campeonato Mundial Sub-20 de Atletismo de 2016

Campeonato Mundial Sub-20 de Atletismo de 2016 - 10000 m masculino


An Compsosoma phaleratum in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Thomson hadton 1857. An Compsosoma phaleratum in nahilalakip ha genus nga Compsosoma, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Compsosoma

Compsosoma phaleratum


Kahenera sa mga alasiwsiw ang Mirollia. Ang Mirollia sakop sa kabanay nga Tettigoniidae.

Matang nga nahiubos

 Mirollia abnormis
 Mirollia acutilobata
 Mirollia aeta
 Mirollia amplecta
 Mirollia angusticerca
 Mirollia beybienkoi
 Mirollia bigemina
 Mirollia bispina
 Mirollia bispinosa
 Mirollia caligata
 Mirollia carinata
 Mirollia cerciata
 Mirollia cincticornis
 Mirollia composita
 Mirollia compressa
 Mirollia deficientis
 Mirollia elegantia
 Mirollia fallax
 Mirollia folium
 Mirollia forcipata
 Mirollia formosana
 Mirollia hainani
 Mirollia hamata
 Mirollia hexapinna
 Mirollia imitata
 Mirollia javae
 Mirollia lanceolata
 Mirollia lata
 Mirollia liui
 Mirollia longipinna
 Mirollia maculosus
 Mirollia malaya
 Mirollia multidentus
 Mirollia obscuripennis
 Mirollia paralata
 Mirollia petiolulata
 Mirollia proxima
 Mirollia quadripunctata
 Mirollia ranongi
 Mirollia rostellum
 Mirollia rufonotata
 Mirollia rumidi
 Mirollia secunda
 Mirollia spinulosa
 Mirollia tawai
 Mirollia terminalis
 Mirollia unispina
 Mirollia yunnani

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Mirollia

Mirollia


Il monotiro è una via d'arrampicata, su roccia o su ghiaccio, costituita da una breve salita (solitamente tra i 20 e i 30 metri) e dall'immediata discesa. La "lunghezza" massima del monotiro è solitamente corrispondente a non più della metà della lunghezza della corda che si ha a disposizione. Arrampicando con una corda da 50 metri, si potrà sviluppare al massimo un monotiro da 25 metri; con una corda da 60, un monotiro da 30 metri e così via. Le moderne corde da arrampicata arrivano oggi a lunghezze tra i 70 e gli 80 metri.

Le falesie
I monotiri sono una specialità caratteristica dell'arrampicata sportiva e, nella stragrande maggioranza dei casi, si trovano in corrispondenza di quelle che in gergo vengono chiamate "falesie". In realtà, si tratta di aree di arrampicata pre-attrezzate (ossia con punti di ancoraggio già predisposti lungo le possibili vie di salita, nelle quali trovano spesso spazio, su una stessa parete, alcune serie di monotiri. Vi sono falesie in tutti i continenti; a titolo di esempio, alcune delle più famose aree falesistiche al mondo sono Yosemite Valley in America, la Catalogna in Europa, e la Thailandia meridionale in Asia.

Conduzione, tecnica di salita e di discesa
L'arrampicatore parte da terra e comincia a salire, assicurato dal compagno (tramite appositi attrezzi quali freni o bloccanti) che resta fermo nel punto di partenza. Scalato tutto il percorso, l'arrampicatore raggiunge il punto di calata (solitamente pre-attrezzato) ed esegue quindi le manovre di corda necessarie per la propria discesa e il ritorno a terra.

Durante la salita, è necessario che l'arrampicatore faccia passare la corda in alcuni punti di ancoraggio (fix, spit, resinati o chiodi ne sono un esempio), utilizzando i rinvii, in modo da ridurre il più possibile l'entità di un'eventuale caduta.

La calata a terra, dopo che la corda sia stata passata in sosta, viene solitamente gestita e regolata dal compagno che si occupa dell'assicurazione. Si noti che, una volta arrivato a terra il primo arrampicatore (avendo egli completato il monotiro), chi volesse ripetere lo stesso percorso può optare, se vuole, per una salita di massima sicurezza. Il successivo arrampicatore può infatti utilizzare il punto di calata in cui passa la corda come una sorta di "carrucola": si lega a uno dei due capi mentre il compagno lo assicura preoccupandosi di recuperare la corda intanto che egli sale.

Mantenendo la corda sempre nella dovuta tensione, chi sale non va incontro a una vera e propria caduta ma, nel caso, resta piuttosto "appeso" alla corda. In gergo arrampicatorio, questo modo di procedere (ossia: arrampicata del monotiro avendo la corda di sicurezza già passata nell'anello di calata, e quindi con salita e discesa regolate dal basso) viene denominato moulinette.

Lunghezza dei monotiri e delle corde
Oggi la maggior parte delle corde da arrampicata sportiva hanno una lunghezza di 70 metri, cosa che permette di percorrere monotiri lunghi fino a 35 metri. Una corda di tale lunghezza permette di arrampicare con sicurezza su quasi tutte le vie attrezzate di falesia, in Italia e all'estero (se una via richiedesse una corda più lunga, ciò dovrebbe venire specificato sulla guida cartacea che riporta le vie di arrampicata della zona). Si trovano comunque in commercio anche corde da 50 o 60 metri, meno indicate per le più moderne falesie ma comunque utilizzabili nella maggior parte delle località storicamente conosciute da alpinisti e arrampicatori di tutta Italia.

Nota: allo scopo di non incappare in brutte sorprese, soprattutto se non si conosce la lunghezza esatta del monotiro, è sempre consigliabile fare un nodo in fondo alla corda stessa (meglio farlo anche se la corda è da 70 metri) per impedire che essa possa inavvertitamente fuoriuscire dal freno di assicurazione mentre si è intenti a calare in moulinette il compagno.

Voci correlate
 Via d'arrampicata
 Moulinette
 Tiro di corda

Tecniche d'arrampicata

Monotiro


Kaliwatan sa ito ang Malapterurus barbatus. Una ning gihulagway ni Norris ni adtong 2002. Ang Malapterurus barbatus sakop sa kahenera nga Malapterurus, ug kabanay nga Malapteruridae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa duolang mibahad. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Malapterurus
Isdangtunay sa Liberiya

Malapterurus barbatus


Kahenera sa mga ito ang Kryptopterus. Ang Kryptopterus sakop sa kabanay nga Siluridae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Kryptopterus

Kryptopterus


Kaliwatan sa alibangbang ang Kunugia xichangensis. Una ning gihulagway ni Tsai ug Liu ni adtong 1962. Ang Kunugia xichangensis sakop sa kahenera nga Kunugia, ug kabanay nga Lasiocampidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Kunugia

Kunugia xichangensis


Klaas Henricus Dominicus Maria (ur. 13 stycznia 1981 w Soltau) – holenderski polityk, prawnik i nauczyciel akademicki, parlamentarzysta, w październiku 2017 minister obrony.

Życiorys
Ukończył szkołę średnią w Eindhoven, a następnie studia prawnicze na Uniwersytecie w Tilburgu. Uzyskał na tej samej uczelni magisterium i doktorat. Pracował jako nauczyciel akademicki na tym uniwersytecie, a także w Hogeschool Inholland. Od 2009 zajmował się jednocześnie działalnością doradczą.

Zaangażował się w działalność polityczną w ramach Partii Ludowej na rzecz Wolności i Demokracji. W latach 2010–2013 był radnym miejskim w Bredzie, do 2012 pełnił funkcję przewodniczącego frakcji radnych VVD. W 2010 i 2012 uzyskiwał mandat deputowanego do Tweede Kamer. W marcu 2015 premier Mark Rutte powołał go na stanowisko sekretarza stanu do spraw sprawiedliwości.

W wyborach w 2017 ponownie wybrany do niższej izby Stanów Generalnych. 4 października 2017 zastąpił Jeanine Hennis-Plasschaert na stanowisku ministra obrony. Zakończył urzędowanie wraz z całym gabinetem 26 października tegoż roku, dwa dni wcześniej wybrany na przewodniczącego frakcji deputowanych VVD.

Przypisy

Absolwenci Uniwersytetu w Tilburgu
Deputowani do Stanów Generalnych
Holenderscy ministrowie obrony
Holenderscy prawnicy
Holenderscy samorządowcy
Politycy Partii Ludowej na rzecz Wolności i Demokracji
Wykładowcy Uniwersytetu w Tilburgu
Urodzeni w 1981

Klaas Dijkhoff


Jose Pedro Balmaceda Pascal (født 2. april, 1975) er en chilensk-amerikansk skuespiller, bedst kendt for sin rolle som Oberyn Martell i fjerde sæson af HBO's fantasy-serie Game of Thrones, som Javier Peña i Netflix serien Narcos som hovedperson Din Djarin i Disney+ serien The Mandalorian og senest HBO serien Last of Us.

Udover hans roller i tv-serier, har han medvirket i filmene The Great Wall (2016), Kingsman: The Golden Circle (2017), The Equalizer 2 (2018), Triple Frontier (2019), Wonder Woman 1984 (2020) og We Can Be Heroes (2020)

Opvækst og ungdom
Pascal blev født i Santiago, Chile, af forældrene Verónica Pascal Ureta, en børnepsykolog, og José Balmaceda, en fertilitetslæge. Han har en storesøster, Javiera, samt to yngre søskende, Nicolás og Lux Pascal.

Ifølge Pascal støttede hans forældre modstandsgruppen mod det militære diktatur i Chile, hvilket gjorde, at de flygtede fra landet, og fik tilkendt asyl i Danmark. Familien flyttede til sidst til USA, og Pascal voksede derefter op i Orange County, Californien og San Antonio, Texas. Da han var 8 år gammel, besøgte familien Chile for første gang, siden de flygtede.

Pascal svømmede meget i sine unge år, og deltog i statsmesterskaberne i Texas da han var 11, men svømningen blev skiftet ud med drama da han blev lidt ældre. Han læste skuespil på Orange County School of the Arts hvor han dimitterede fra i 1993 og senere på New York University's Tisch School of the Arts, hvorfra han dimitterede i 1997.

Karriere
Pascal har medvirket i mange forskellige tv-serier, herunder Buffy - Vampyrernes Skræk, The Good Wife og Law & Order. I juni 2013 blev han castet til rollen som Oberyn Martell, i fjerde sæson af HBO-serien Game of Thrones. Pascal har selv udtalt, at han var meget stor fan af showet før han blev castet, og at han var ellevild over at være castet.

I 2015 blev han castet til Netflix-serien Narcos som DEA agent Javier Peña. I 2017 blev han castet til filmen Kingsman: The Golden Circle, hvor han spillede Agent Whiskey, og samme år spillede han Pero Tovar i filmen The Great Wall, med Matt Damon i hovedrollen. I 2018 spillede han overfor Denzel Washington i filmen The Equalizer 2.

Siden 2019 har han spillet hovedpersonen i den første live-action Star Wars serie, The Mandalorian. Samme år medvirkede han i filmen Triple Frontier, overfor Ben Affleck og Oscar Isaac. Han medvirkede også i filmen Wonder Woman 1984, som Maxwell Lord.

I februar 2021 blev Pascal castet til hovedrollen som Joel Miller i den kommende HBO-adaption af computerspillet The Last Of Us.

Privatliv
Pascal flyttede til New York City i 1993, og har boet der siden. Mens Pascal gik på NYU var hans far involveret i en skandale på den klinik hvor han arbejdede , hvilket medførte, at hans forældre og to yngre søskende blev nødt til at rejse tilbage til Chile. Hans mor døde kort efter. Efter hendes død begyndte Pascal at bruge hendes efternavn for at ære hendes minde, og fordi han mente amerikanere havde for svært ved at udtale hans første efternavn, Balmaceda.

Han er meget gode venner med skuespillerne Sarah Paulson og Oscar Isaac.

Filmografi

Film

TV-serier

Music videoer

Computerspil

Referencer

Eksterne henvisninger

Skuespillere fra USA
Skuespillere fra Chile

Pedro Pascal


Ang ژیره ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Zhaṟah (bukid sa Apganistan, lat 32,20, long 65,92), Kandahār,
 Zhaṟah (bukid sa Apganistan, lat 32,07, long 65,94), Kandahār,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

ژیره


The Sydney Women's Film Group (SWFG) was a collective group of women members of the Sydney Filmmakers' Cooperative (SFMC) whose interest was in distributing and exhibiting films by, for and about women. From the beginning a group with feminist intentions and outlook, it was contemporaneous with, and part of, the Women's Liberation Movement in Sydney in the 1970s.  In 1978 Feminist Film Workers, a smaller closed group of SWFG members was formed in response to "the growing apolitical and amorphous quality of the SWFG", continuing distribution and exhibition work and making more explicit the group's feminist intentions and outlook.

History
The Sydney Women's Film Group first appeared in the production credits of three films made in the early 1970s, Film for Discussion (1974), Woman's Day 20Cents (1973) and Home (1973), as part of the burgeoning Women's Liberation Movement. The name was then adopted for the distribution and exhibition group that was formed in 1973 within the Sydney Filmmakers Co-op. Sydney Women's Film Group and Feminist Filmworkers effectively ceased to exist once the Co-op's cinema closed in 1981 when the Australian Film Commission decided to no longer subsidise the cinema's operation.

The early films
The personnel involved in the production of Film for Discussion, Woman's Day 20Cents and Home made the decision that no individual credits would appear on any of the three films. This was influenced by the wide-reaching and radical women's liberation critique of  individualistic and hierarchical practices which were regarded as contributing to "famous men" notions of history. The production entity was therefore named as the Sydney Women's Film Group for these three films.

Activities
Although the name originated to describe a production entity, subsequently the activities of the group centred on distribution, exhibition, workshops and discussions, and political lobbying.

Membership
Though there were no formal membership requirements, most women who were active in the group had films in distribution with the Sydney Filmmakers Co-op, particularly after the productive Women's Film Workshop of 1974.

Workshops and influence
The Womenvision weekend, held at the Sydney Filmmakers Co-operative In November 1973, was billed as "a weekend for women involved in the media, but more importantly it's a weekend for women interested in finding out about being women". Attended by over 200 women, the weekend program viewed and discussed the stereotypical roles historically written for women in fiction films, the difficulty of finding work as an actress if you were not prepared to play these roles, and the male domination of the film and television industries in both creative and technical roles.  The first practical result of Womenvision was successfully lobbying the newly created Australian Film and Television School for funding for an independently run Women's Film Workshop (1974). the aim of which was to teach the basics of scriptwriting, filming, sound recording, and editing by the production of short 16mm films. Several participants in the workshop subsequently went on to careers in various aspects of the developing Australian film and television industries, and to foundational teaching roles in newly created media courses within tertiary institutions.

Subsequent SWFG lobbying resulted in a course in held at the Australian Film and Television School in 1977, which provided participants with the opportunity to learn basic television studio production processes.

Of the less tangible influence of the work undertaken by the SWFG, film and television producer Jan Chapman had this to say on reflection in 2002: Without the influence and political lobbying of these women I don't believe I would have had the subconscious conviction ... that I could make films, and that what I wanted to say, even if intimate, domestic and personal in scale, was just as interesting as the mythic male legends.

References

Organisations based in Sydney
Australian artist groups and collectives
Film organisations in Australia
1970s establishments in Australia
Film collectives

Sydney Women's Film Group


An Ptilinopus luteovirens in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Jacques Bernard Hombron ngan Jacquinot hadton 1841. An Ptilinopus luteovirens in nahilalakip ha genus nga Ptilinopus, ngan familia nga Columbidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Ptilinopus

Ptilinopus luteovirens


An Phú là một xã thuộc huyện Lục Yên, tỉnh Yên Bái, Việt Nam.

Địa lý
Xã An Phú nằm ở phía nam huyện Lục Yên, có vị trí địa lý:
Phía đông và nam giáp huyện Yên Bình
Phía tây giáp xã Phan Thanh
Phía bắc giáp xã Minh Tiến.

Xã An Phú có diện tích 42,61 km², dân số năm 2019 là 4.905 người, mật độ dân số đạt 115 người/km².

Lịch sử
Trước đây, An Phú là một xã thuộc huyện Yên Bình.

Ngày 28 tháng 1 năm 1967, Bộ Nội vụ ban hành Quyết định số 21-NV về việc chuyển xã An Phú thuộc huyện Yên Bình về huyện Lục Yên quản lý.

Chú thích

Tham khảo

An Phú, Lục Yên


Podkopce – kolonia wsi Piasek Mały w Polsce położona w województwie świętokrzyskim, w powiecie buskim, w gminie Solec-Zdrój .

W latach 1975–1998 kolonia administracyjnie należała do województwa kieleckiego.

Przypisy

Piasek Mały

Podkopce (Piasek Mały)


An Niltava sumatrana in uska species han Aves nga ginhulagway ni Tommaso Salvadori hadton 1879. An Niltava sumatrana in nahilalakip ha genus nga Niltava, ngan familia nga Muscicapidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Niltava

Niltava sumatrana


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Gryllacris tessellata. Una ning gihulagway ni Dru Drury ni adtong 1770. Ang Gryllacris tessellata sakop sa kahenera nga Gryllacris, ug kabanay nga Gryllacrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Comoros

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Comoros
Gryllacris

Gryllacris tessellata


Speocera fagei là một loài nhện trong họ Ochyroceratidae. Loài này phân bố ở Kenia.

Chú thích

Tham khảo

Speocera
Loài đặc hữu của Kenia

Speocera fagei


Kaliwatan sa isda ang Bythites fuscus. Una ning gihulagway ni Johannes Theodor Reinhardt ni adtong 1837. Ang Bythites fuscus sakop sa kahenera nga Bythites, ug kabanay nga Bythitidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
amihanan-kasadpang Kadagatang Atlantiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Atlantiko
Bythites

Bythites fuscus


Biografia
Battezzata "la Regina degli emigranti" dalle colonie italo-americane, Gilda Mignonette (nata nel quartiere Duchesca nel 1886) debuttò giovanissima nei teatri di varietà e café-chantant del capoluogo partenopeo, riscuotendo un moderato successo. Passò poi al canto, dove si distinse in un repertorio di canzoni napoletane, drammatiche e struggenti.

Nel 1910 affrontò le prime tournée all'estero, in particolare in Spagna, Ungheria e Russia. Nel 1911 compì il suo primo viaggio oltre oceano in Argentina, dove ottenne le sue prime affermazioni al Casino Moulin Rouge di San Paulo. Nello stesso anno, la tournée si spostò in Russia, dove ottenne molte acclamazioni nei teatri Aleksander Park e Grand Hotel di Odessa e al Theatre des Bouffes di Mosca.

Nel 1915 tornò per la seconda volta in America Latina, riscuotendo un enorme successo al teatro Casino di Buenos Aires e al teatro Star di Cuba.

Nel 1919 debuttò nella prosa, unendosi alla compagnia di Raffaele Viviani. Andò in scena, con il ruolo di Carmilina 'a stiratrice nella commedia di Viviani Lo sposalizio. Due anni dopo debuttò anche nella rivista, unendosi alla compagnia R.o.s.e.a. (Riviste, Operette, Sketch, Eccentricità, Attualità) diretta da Gigi Pisano e Cesare Faras.

Il suo trasferimento a New York nel 1924, dove continuò la sua carriera di cantante, ne decretò il successo internazionale: la Mignonette divenne infatti una delle cantanti napoletane più famose negli Stati Uniti d'America. Tornò spesso in madrepatria per esibirsi, divenendo anche in Italia molto popolare nel suo genere.

Nel 1925, a ridosso dei trionfi newyorkesi, firmò il suo primo contratto discografico con la storica etichetta Phonotype, dando inizio alla sua lunga discografia che terminò soltanto nel 1951, un anno e mezzo prima della morte, con la sua ultima incisione, Malafemmena di Totò.

Tra i più importanti concerti a New York, quelli memorabili al Guild Lyric Theatre, unica artista straniera nel tempio della musica americana.

Il suo repertorio era costituito principalmente da canti di emigranti, quali 'A meglia voce, E l'emigrante chiagne, 'A cartulina 'e Napule, 'O paese d' 'o sole, Mandulinata e l'emigrante, Connola senza mamma, 'A voce mia, Santa Lucia luntana. In assoluto, la sua ultima incisione fu Malafemmena, disco oggi molto ricercato dai collezionisti.

A New York formò una propria compagnia di varietà, "Compagnia di sceneggiata Mignonette", nella quale militavano anche Farfariello, Vittorio Parisi, Laura e Alberto Colombo e altri. Fece conoscere la sceneggiata napoletana in tutto il mondo e il maggior successo fu "Anema ardente" firmata da Pasquale Febbrajo. Ebbe il suo picco di massimo successo negli Stati Uniti con la canzone 'A cartulina 'e Napule e con la rivista Faccetta nera.

Proprio a causa di quest'ultima rivista, in cui si celebrava l'impresa imperialista italiana in Etiopia, nel 1941 l'FBI irruppe nel Majestic Theatre, a pochi passi da Times Square intimando alla cantante di interrompere l'esibizione. Mussolini aveva appena dichiarato guerra agli Stati Uniti e così, dal 1941 al 1948, la FBI dichiarò sovversivi i suoi dischi, impedendole di registrare i 78 giri presso qualsiasi etichetta discografica.

Nel 1949 Gilda Mignonette fu nominata Dama Commendatrice dal Presidente dell'Argentina Juan Domingo Perón con tutti gli onori e i privilegi inerenti al grado conseguito.

Ammalatasi di cirrosi epatica, espresse il desiderio di morire nella propria città natale ma non riuscì ad arrivarvi. Durante la traversata da New York sulla transoceanica "Homeland", morì a ventiquattro ore dall'arrivo previsto a Napoli. Sul certificato di morte vennero riportate le coordinate del punto in cui si spense, latitudine 37º 21' Nord e longitudine 4º 30' Est. Dopo la sua morte, suo marito Frank Acierno ritornò a New York e si risposò con una certa Anny. . Il suo ricordo in America è ancora vivissimo: vengono realizzati spettacoli e programmi radiofonici in suo onore e un noto ristorante di Little Italy ha inserito nel suo menù il "filetto alla Gilda Mignonette".

Gilda Mignonette è sepolta nel Cimitero di Poggioreale. Sulla lapide della tomba ove riposa, nel cimitero di Poggioreale, nei pressi dell'entrata principale a sinistra, è segnalata con il nome di Giselda anziché Griselda.

La Phonotype Record ha pubblicato, in memoria di questa artista, quattro CD che racchiudono quanto di meglio abbia registrato nella sala di Mezzocannone a Napoli nel 1933 e nel 1937.

Nel 2008 la casa editrice Magmata ha pubblicato la sua biografia firmata da Antonio Sciotti intitolata Gilda Mignonette Napoli-New York solo andata che mette in luce la sua escalation per la conquista di New York. La biografia è completata da una ricca ed esaustiva discografia sia italiana che americana. Questo lavoro è realizzato esclusivamente su documenti di prima mano e chiarisce molte leggende inventate intorno al personaggio.

Discografia parziale

78 giri

1926: Se chiamma mistero/Voglio a te (Columbia, CQ 112)
1926: Avemmaria/La mia dorce friddigliosa (Columbia, CQ 113)
1927: Tarantella d' 'e canzone/Meza sì e meza no (Odeon, O 10049)
1927: Ciardiniero e ciardiniera/'a canzone mia (Odeon, O 10050)
1927: T'o volo 'e De Pinedo/E l'emigrante chiagne (Odeon, O 10051)
1931: Paraviso e fuoco eterno/Adduormete cu me (La voce del padrone, GW 817)
1933: E a Napule ce sta/Che bene voglio a te (La voce del padrone, HN 052)
1933: Manelle fredde/L'urdemo 'nnammurato (La voce del padrone, HN 053)

45 giri

1964: A cartulina 'e Napule/Fantasia (KappaO, K 10.027)

33 giri

1970, Gilda Mignonette Volume I, Phonotype AZQ 40009 - 1) Fantasia 2) O balcone 'e Napule 3) Mandulinata e l'emigrante 4) Santa Lucia luntana 5) Mandulinata a Surriento 6) Nun me scetà 7) 'A cartulina 'e Napule 8) Serenata napulitana 9) Tammurriata americana 10) Rosa mmiez'e rose 11) Passione 12) Piscatore 'e Pusilleco
1981, Gilda Mignonette Volume 17, Phonotype AZQ 40059 (2 dischi) - 1) Serenata 'e 'na femmena 2) Acqua santa 3) Sempe pe te Marì 4) Napule addò sta cchiù 5) Ventiquattrore 6) Cagne strada 7) Napoli tutta luce 8) Popolanella 9) Connola senza mamma 10) Guardo in cielo e son felice. Il secondo album vede incisioni di Fernando De Lucia
1982, Gilda Mignonette Volume 18, Phonotype AZQ 40060 (2 dischi) - 1) Ombra d'o mare 2) Fa bene e scordate 3) Una notte con le stelle e con te 4) Serenata a Maria 5) Fiamma di gelosia 6) O paese 'e Maria 7) Mese gentile 8) Rondinella 9) Mamma non dirmi nulla 10) L'urdemo capriccio. Il secondo album vede incisioni di Formisano, Gabrè, Massa, Ciaramella, Rondinella, Vitolina, Cantalamessa, D'Avigny, Sampieri, De Angelis.

Compilation 33 giri

1964, Caffè Concerto - Gilda Mignonette canta "Connola senza mamma", Dischi Ricordi MRP 9036
1971, I grandi della canzone napoletana: Libero Bovio - Gilda Mignonette canta "O paese d'o sole", Phonotype AZQ 40013
1978, Fonografo Italiano: Cartoline da Little Italy III - Gilda Mignonette canta "O volo 'e De Pinedo"', Fonit Cetra FC 3643
1980, Fonografo Italiano: Lacrimevolissimevolmente - Gilda Mignonette canta "Serenata 'e 'na femmena", Fonit Cetra FC 3633
1984, Quando i poeti cantano: Eamario - Gilda Mignonette canta "Tre Napule", Interfonia ITF 354

Cd
1993
Gilda Mignonette, Phonotype CD 0017 CEL - 1) 'A cartulina 'e Napule 2) Serenata napulitana 3) Tammurriata americana 4) Rosa mmiez'e rose 5) Passione 6) Piscatore 'e Pusilleco 7) Fantasia 8) O balcone 'e Napule 9) Mandulinata e l'emigrante 10) Santa Lucia luntana 11) Mandulinata a Surriento 12) Nun me scetà 13 Ombra d'o mare 14) Serenata 'e 'na femmena 15) Guardo in cielo e son felice 16) Cagne strada 17) Popolanella 18) Connola senza mamma
1999
Gilda Mignonette Volume 2, Phonotype CD 0086 CEL - 1)'O paese d'o sole 2) Fa bene e scordate 3) L'urdemo capriccio 4) Guardo in cielo e son felice 5) Mese gentile 6) Fiamma di gelosia 7) 'A casa d'e rose 8) Vieneme 'nzuonno 9) Acqua santa 10) Sempe pe te Marì 11) Torna 12) Ventiquattrore 13) 'O paese 'e Maria 14) Napoli tutta luce 15) Rondinella 16) Mamma non dirmi nulla 17) Una notte con le stelle e con te 18) Serenata a Maria 19) Manname 'e cunfiette.
2000
Tagliaferriana, Phonotype CD 0128 CEL - 1) Tutta pe' me 2) Adduormete cu mme 3) Tarantella internazionale 4) Paraviso e fuoco eterno 5) E a Napule ce sta 6) Che bene voglio a te 7) Demone 8) 'A canzone d'a felicità 9) Napule e Surriento 10) Canzone all'amore 11) Pansèes appassite 12) Nun me scetà 13) 'A cartulina 'e Napule 14) Fantasia 15) Pout-pourrì (Tagliaferriana)
2006
Gilda Mignonette: Napoli-New York solo andata, Phonotype CD CEL 0343 - 1) Addio felicità 2) Anema nera 3) Ammore canta 4) Cumpagna d'o core 5) E tre Marie 6) Faccetta nera 7) Reginella 8) Mandulinata 'e Napule 9) 'O vole 'e De Pinedo 10) Serenata a mmare 11) Torna a Marechiaro 12) Tre 'nnammurate 13) Voce d'autunno 14) Tre Napule 15) Te ne vaie 16) E ppentite 17) N'accordo in fa 18) Zappatore. Disco incluso nella biografia Gilda Mignonette: Napoli-New York solo andata pubblicata dalla Magmata e firmata da Antonio Sciotti

Compilation Cd
1991, Divi e Divine - "Nun me scetà" con Vittorio Parisi, Armando Curcio Editore, disco allegato al Fascicolo n° 33 Il Dizionario della Canzone Italiana
2000
Le antiche voci della canzone napoletana: Le voci femminili Vol. 1 - "Torna", "Vieneme 'nzuonno", "Manname 'e cunfiette", "A casa d'e rose", Emi 7243 5 243692 7
Le antiche voci della canzone napoletana: Le voci femminili Vol. 2 - "Reginella", Emi 7243 5 243702 3
2005, Eamario e le sue canzoni - "Tre Napule", Phonotype CD 0294 CEL

Note

Bibliografia
 Alessio Arena, La notte non vuole venire, romanzo, Fandango Libri, 2018
 Antonio Sciotti, Gilda Mignonette: Napoli-New York solo andata, edizioni Magmata, 2007 (Biografia).
Salvatore Tolino, Mostra storica permanente della Poesia, del Teatro e della Canzone Napoletana, Istituto Grafico Editoriale Italiano, 1999
 Gianni Borgna, Storia della canzone italiana, editore Mondadori (1992)
 Autori Vari (a cura di Gino Castaldo), Dizionario della canzone italiana, editore Armando Curcio (1990); alla voce Mignonette Gilda
 pag. 191-199.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Italiani emigrati negli Stati Uniti d'America

Gilda Mignonette


Skyline is an open source software for targeted proteomics and metabolomics data analysis. It runs on Microsoft Windows and supports the raw data formats from multiple mass spectrometric vendors. It contains a graphical user interface to display chromatographic data for individual peptide or small molecule analytes.

Skyline supports multiple workflows including selected reaction monitoring (SRM) / multiple reaction monitoring (MRM), parallel reaction monitoring (PRM), data-independent acquisition (DIA/SWATH) and targeted data-dependent acquisition.

See also
 ProteoWizard
 OpenMS
 Trans-Proteomic Pipeline
 Mass spectrometry software

References

External links

Free science software
Bioinformatics software
Mass spectrometry software
Proteomics
Software using the Apache license

Skyline (software)


Kaliwatan sa insekto ang Strigiphilus strigis. Una ning gihulagway ni Erik Pontoppidan ni adtong 1763. Ang Strigiphilus strigis sakop sa kahenera nga Strigiphilus, ug kabanay nga Philopteridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Strigiphilus

Strigiphilus strigis


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Stenobothrus carbonarius. Una ning gihulagway ni Eduard Friedrich Eversmann ni adtong 1848. Ang Stenobothrus carbonarius sakop sa kahenera nga Stenobothrus, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Khasakstan
Insekto sa Kirgistan
Insekto sa Rusya
Stenobothrus

Stenobothrus carbonarius


Vukovo Selo je naseljeno mjesto u sastavu općine Brdovec, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Zaprešić.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Vukovo Selo je imalo 427 stanovnika.

Napomena: U 1991. smanjeno izdvajanjem nenaseljenog dijela područja naselja koji je pripojen naselju Harmica.

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vukovo Selo je imalo 325 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Zagrebačkoj županiji

Vukovo Selo


The 2002 Belgian Supercup was a football match between the winners of the previous season's Belgian First Division and Belgian Cup competitions. The match was contested by Cup winners Club Brugge, and 2001–02 Belgian First Division champions, Genk on 3 August 2002 at the ground of the league champions as usual, in this case the Fenix stadium.

Club Brugge won its 10th Belgian Super Cup, following late goals by Ebrima Ebou Sillah and Olivier De Cock.

Details

See also
2001–02 Belgian First Division
2001–02 Belgian Cup

References

Belgian Super Cup 2003
K.R.C. Genk matches
Belgian Super Cup, 2003
August 2002 sports events in Europe
Belgian Supercup

2002 Belgian Super Cup


Porrhothele modesta là một loài nhện trong họ Hexathelidae. Loài này phân bố ở Nieuw-Zeeland.

Chú thích

Tham khảo

Porrhothele

Porrhothele modesta


Główka pracuje (ang. Right Now Kapow, 2016-2017) – amerykański serial rysunkowy stworzony przez Justina Beckera i Marly'ego Halpern-Grasera oraz wyprodukowany przez studio Warner Bros. Animation.

Premiera serialu odbyła się w Stanach Zjednoczonych 19 września 2016 na amerykańskim Disney XD. W Polsce serial zadebiutował 6 marca 2017 na antenie polskiego Disney XD.

Opis fabuły
Serial składa się z niepowiązanych ze sobą lub luźno powiązanych w obrębie jednego odcinka skeczy, w których występują ci sami bohaterowie, chociaż w różnych rolach w zależności od tematyki skeczu, podobnie jak żywi aktorzy. Główne postacie – Pies, Landrynka, Lodzio, Błyskotka, Roślina i Księżyca,  mają ludzkie ciała, a kształt ich głowy odpowiada ich imionom. Serial opiera się m.in. na humorze sytuacyjnym i absurdalnym. Niektóre skecze powracają cyklicznie w kilku odcinkach, np. czarnoksiężnik usiłujący bez powodzenia oszukać grupę sceptycznych wieśniaczek, lub król i królowa i magiczne zwierciadło.

Wersja polska
W wersji polskiej udział wzięli:
 Rafał Zawierucha – Pies
 Martyna Kowalik – Landrynka
 Michał Konarski – Lodzio
 Izabela Bukowska – Błyskotka
 Przemysław Stippa – Księżyc
 Katarzyna Kozak – Roślina
 Artur Kaczmarski – Narrator
W pozostałych rolach:
 Jacek Król – jeden z potworów (odc. 1a)
 Karolina Bacia
 Kamil Pruban

i inni

Reżyseria: Grzegorz Drojewski
Dialogi: Marcin Bartkiewicz

Dźwięk:

 Kinga Zuchowicz-Pinilla
 Mateusz Michniewicz

Reżyser piosenek:

 Monika Malec
 Juliusz Kamil Kuźnik

Teksty piosenek: Tomasz Robaczewski
Wersja polska: SDI MEDIA POLSKA

Spis odcinków

Przypisy

Linki zewnętrzne

Amerykańskie telewizyjne seriale animowane
Seriale telewizyjne emitowane od 2016
Seriale telewizyjne zakończone w 2017

Główka pracuje


Ang Gänserndorf ngalan niining mga mosunod:

Awstriya

 Politischer Bezirk Gänserndorf, distrito, Niederösterreich,
 Gänserndorf (kapital sa munisipyo), Niederösterreich, Politischer Bezirk Gänserndorf,
 Gänserndorf (munisipyo), Niederösterreich, Politischer Bezirk Gänserndorf,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya

Gänserndorf


World Trade Center – zespół budynków zburzony w wyniku zamachu
 World Trade Center – nowy zespół budynków
 1 World Trade Center – główny budynek odbudowanego kompleksu
 World Trade Center Barcelona
 World Trade Center Mexico
 World Trade Center – amerykański film z 2006

Zobacz też
 zamach z 11 września 2001 roku

World Trade Center


Haut-Bocage é uma comuna francesa na região administrativa de Auvérnia-Ródano-Alpes, no departamento Allier. Estende-se por uma área de 70,64 km².

A municipalidade foi estabelecida em 1 de janeiro de 2016 e consiste na fusão das antigas comunas de Maillet, Givarlais e Louroux-Hodement.

Comunas de Allier (departamento)

Haut-Bocage


QFK – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Selje Harbour Launch Service (Norvegia)

Qfk


Spaniens Grand Prix 2021 (officielt navn: Formula 1 Aramco Gran Premio de España 2021) var et Formel 1-løb, som blev kørt den 9. maj 2021 på Circuit de Barcelona-Catalunya i Montmeló, Spanien. Det var det fjerde løb i Formel 1-sæsonen 2021, og 62. gang Spaniens Grand Prix blev arrangeret.

Kvalifikation

Noter:

 - Nikita Masepin blev givet en 3-plads straf for at køre i vejen for Lando Norris under kvalifikationen. Denne straf gjorde dog ingen forskel, da han skulle starte bagerst alligevel.

Resultat

Noter:

 - Inkluderer point for hurtigste omgang.

Stilling i mesterskaberne efter løbet

Kørermesterskabet

Konstruktørmesterskabet

Kilder

Eksterne henvisninger

Formel 1 2021
Spaniens Grand Prix

Spaniens Grand Prix 2021


Enna eberhardi là một loài nhện trong họ Trechaleidae.

Loài này thuộc chi Enna. Enna eberhardi được E. L. C. Silva, A. A. Lise & J. E. Carico miêu tả năm 2008.

Chú thích

Tham khảo

Enna

Enna eberhardi


An Zacco platypus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Temminck ngan Hermann Schlegel hadton 1846. An Zacco platypus in nahilalakip ha genus nga Zacco, ngan familia nga cyprinidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Zacco

Zacco platypus


Gruppe B ved Europamesterskabet i fodbold 2021 vil finde sted fra 12. til 21. juni 2021 i Parken i København og Krestovskij Stadion i Sankt Petersborg. Gruppen består af værtsnationen Danmark, Finland, Belgien og værtsnationen Rusland.

Hold

Noter

Stillingen

Kampe

Danmark vs Finland
I det 43. minut blev kampen suspenderet, efter at Danmarks midtbanespiller, Christian Eriksen kollapsede på banen på grund af hjertestop. Eriksen blev kørt til Rigshospitalet, hvor han blev stabiliseret. UEFA gav spillerne to muligheder for at genoptage kampen, enten skulle de spille videre senere samme aften, eller næste dag kl. 12:00 CEST. Først efter at spillerne havde fået bekræftet, at Eriksen var vågen, godtog det danske hold at fortsætte kampen samme aften. Kampen fortsatte klokken 20:30 med de sidste fire minutter af første halvleg, før de holdt en kort pause, hvorefter de forsatte med anden halvleg.

Belgien vs Rusland

Finland vs Rusland

Danmark vs Belgien

Rusland vs Danmark

Finland vs Belgien

Referencer

Eksterne henvisninger

Europamesterskabet i fodbold 2020

Europamesterskabet i fodbold 2021, Gruppe B


Järpen er ein býur í Åre kommunu í Jämtlands län í Svøríki. Býurin hevur umleið 1 408 íbúgvar (2010).

Keldur

Slóðir

Býir í Jämtlands län

Järpen


Seridó là một đô thị thuộc bang Paraíba, Brasil. Đô thị này có diện tích 276,46 km², dân số năm 2007 là 9737 người, mật độ 109,6 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Paraíba

Seridó


福島県道218号会津田島停車場線(ふくしまけんどう218ごう あいづたじまていしゃじょうせん)は、福島県南会津郡南会津町にある一般県道である。

路線概要
 起点:福島県南会津郡南会津町田島字後町甲(会津鉄道 会津田島駅前)
 終点:福島県南会津郡南会津町田島字中町甲
 総延長:110 m
 実延長:総延長に同じ
 路線認定年月日:1959年8月31日

通過する自治体
 福島県
 南会津郡南会津町

接続・交差する道路
 国道121号(国道289号現道重用区間)(田島町中町甲 終点)

沿線
 会津鉄道 会津田島駅

脚注

関連項目
 福島県の県道一覧

218

福島県道218号会津田島停車場線


An Dysodia bifenestrata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Semper hadton 1902. An Dysodia bifenestrata in nahilalakip ha genus nga Dysodia, ngan familia nga Thyrididae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dysodia

Dysodia bifenestrata


Korona ili kruna penisnog glavića ili penisna kruna odnosi se na opseg baze glans penis kod mužjaka koji tvori zaobljenu izbočenu granicu, prelazeći duboko retroroglandularni  sulkus, iza koje se nalazi vrat penisa.

Dodatne slike

Reference

Muški reproduktivni sistem
Anatomija čovjeka

Kruna peniskog glavića


Halima El Abassi (født 9. april 1978 i Hedehusene) er en dansk socialrådgiver, forsker, debattør og socialdemokratisk folketingskandidat med dansk-marokkansk baggrund. Hun er især kendt for sit oplysningsarbejde indenfor områderne æresrelaterede konflikter og social kontrol. Siden 2018 har hun været forkvinde for Rådet for Etniske Minoriteter.

Baggrund

Halima El Abassis forældre er indvandret til Danmark fra Marokko. Hun blev født i Hedehusene i 1978 og voksede op i Roskilde. Hun blev gift som 15-årig og fik i alt tre børn. Som 21-årig vendte hun tilbage til uddannelsessystemet og blev fem år senere i 2003 færdiguddannet som socialrådgiver fra Professionshøjskolen Metropol. Hendes ægteskab begyndte at halte, og som 28-årig flyttede hun fra sin mand. Det førte til et brud med hendes familie, og hun flygtede senere fra sin bopæl og kontaktede politiet, fordi hun følte sig truet af en af sine brødre. Historien om hendes flugt endte på forsiden af Politiken og vakte politisk opsigt. I de følgende år boede hun på 18 forskellige adresser med sine tre børn, og på et tidspunkt blev hun så påvirket af situationen, at hun lod sig indlægge på Bispebjerg Hospitals psykiatriske afdeling. Da hun lod sig udskrive fra hospitalet igen, begyndte hun at studere på universitetet. I 2013 blev hun cand.soc. fra Aalborg Universitet. Siden har hun været ansat ved Høgskolen i Oslo og Akershus (i 2018 omdøbt til Oslomet), hvor hun forsker i æresrelaterede konflikter og social kontrol. Hun er medejer af virksomheden FRISK, der yder konsulentbistand indenfor samme område.

Offentligt virke

Halima El Abassi har deltaget i mange radio- og tv-programmer samt skrevet mange artikler og debatindlæg, ofte om æresrelaterede konflikter og andre forhold, der er relateret til indvandrerkredse. I 2007 deltog hun i DR2's talkshow "Oraklerne" som en ud af syv yngre, veluddannede muslimske kvinder, der i seks udsendelser diskuterede dilemmaer som abort, homoseksualitet og parforhold.

Hun har været frivillig i en række organisationer, blandt andet som bestyrelsesmedlem i den socialpolitiske forening i FAKTI – Værested for Etniske Minoritetskvinder, i den norske forening "LIM – Likestilling, Mangfold og Integrering". Hun har været næstformand for Foreningen for Etnisk Ligestilling og leder af styregruppen for et mentorprojekt for unge kvinder mellem 18-25 år i Ungdommens Røde Kors.

I 2018 udnævnte den daværende udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg El Abassi til forkvinde for Rådet for Etniske Minoriteter for en fireårig periode. I denne egenskab efterfulgte El Abassi Yasar Cakmak.

Kilder

Eksterne henvisninger

 Præsentation af Halima El Abassi hos Rådet for Etniske Minoriteter

Debattører fra Danmark
Danskere i 2000-tallet
Danske muslimer

Halima El Abassi


Budbringeren é um filme de drama norueguês de 1997 dirigido e escrito por Pål Sletaune. Foi selecionado como representante da Noruega à edição do Oscar 1998, organizada pela Academia de Artes e Ciências Cinematográficas.

Elenco

Robert Skjærstad
Andrine Sæther
Per Egil Aske
Eli Anne Linnestad
Trond Høvik
Henriette Steenstrup
Ådne Olav Sekkelsten
Trond Fausa Aurvaag

Ligações externas

Filmes em língua norueguesa
Filmes da Noruega

Budbringeren


Em geometria diferencial, a aplicação de Gauss (também grafado aplicação de Gauß), mapa de Gauss, mapa gaussiano ou aplicação gaussiana (nomeado devido a Carl Friedrich Gauss) relaciona uma superfície no espaço euclidiano  para a esfera unitária . Dada uma superfície  em , a aplicação de Gauss é uma aplicação contínua  tal que  é um vetor ortogonal a X em p.

A aplicação de Gauss pode ser definida globalmente se e somente se a superfície é orientável, no caso em que seu grau é metade da respectiva característica de Euler. A aplicação de Gauss pode ser sempre definida localmente. O determinante Jacobiano da aplicação de Gauss é igual à curvatura de Gauss.

Gauss foi o primeiro a escrever algo sobre o tópico em 1825, publicando-o em 1827.

Generalizações

A aplicação de Gauss pode ser definida para hipersuperfícies em  como uma função de uma hipersuperfície na esfera unitária

Para uma k-subvariedade orientada geral de  a aplicação de Gauss também pode ser definida, e sua imagem é o Grassmaniano orientado , ou seja, o conjunto de todos osk-planos orientados em . Nesse caso, um ponto da subvariedade é relacionado a um subespeço orientado tangente. Ou seja,  a partir do complemento ortogonal.
No espaço euclidiano tridimensional, isso nos fornece que um 2-plano orientado é caracterizado por uma 1-linha orientada, equivalente a um vetor normal unitário (como ), consistente com a definição dada acima.

A noção de aplicação de Gauss pode ser generalizada para a subvariedade orientada X de dimensão k nnuma Variedade de Riemann M de dimensão n. Nesse caso, a aplicação de Gauss vai de  X para o conjunto de k-planos tangentes de um fibrado tangente TM. O conjunto imagem dessa aplicação N é um fibrado de Grassmann construído no fibrado tangente TM. Nesse caso, onde , o fibrado tangente pode ser trivializado (e o fibrado de Grassman se torna uma função com imagem sendo o Grassmanniano).

Curvatura total
A área da imagem da aplicação de Gauss é chamada curvatura total''' e é equivalente à integral de superfície da curvatura gaussiana. Esta é a interpretação original dada por Gauss.  O Teorema de Gauss–Bonnet relaciona a curvatura total da superfície às suas propriedades topológicas.

Gauss, K. F., Disquisitiones generales circa superficies curvas (1827, em Latim)
Gauss, K. F., General investigations of curved surfaces, English translation. Hewlett, New York: Raven Press (1965).
Banchoff, T., Gaffney T., McCrory C., Cusps of the Gauss Map, (1982) Research Notes in Mathematics 55, Pitman, London. Dreibelbis: Dan's Web Page
Koenderink, J. J., Solid Shape'', MIT Press (1990)

Ligações externas

Geometria diferencial
Superfícies
Geometria riemanniana
Topologia diferencial
Curvas
Tensores
Carl Friedrich Gauß

Aplicação de Gauss


Kaliwatan sa insekto ang Ectopsocus uncinatus. Una ning gihulagway ni Ian W.B. Thornton ug Wong ni adtong 1968. Ang Ectopsocus uncinatus sakop sa kahenera nga Ectopsocus, ug kabanay nga Ectopsocidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Fiji
 Melanesia

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Fiji
Insekto sa Melanesia
Ectopsocus

Ectopsocus uncinatus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Paragryllodes andasibe. Una ning gihulagway ni Andrey Vasil'evich Gorochov ni adtong 2015. Ang Paragryllodes andasibe sakop sa kahenera nga Paragryllodes, ug kabanay nga Phalangopsidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Madagascar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Paragryllodes (Phalangopsidae)
Insekto sa Madagaskar

Paragryllodes andasibe


Lunardelli là một đô thị thuộc bang Paraná, Brasil. Đô thị này có diện tích 199,22 km², dân số năm 2007 là 5152 người, mật độ 21,5 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Paraná

Lunardelli


Vanna Marie White (née Rosich; gebore 18 Februarie 1957) is 'n Amerikaanse televisiepersoonlikheid en rolprentaktrise bekend as die gasvrou van die Wheel of Fortune sedert 1982.

Verwysings

Geboortes in 1957
Lewende mense
Amerikaanse aktrises van die 20ste eeu
Amerikaanse aktrises van die 21ste eeu

Vanna White


Strophurus jeanae, also known commonly as the southern phasmid gecko and Jean's spiny-tailed gecko, is a species of gecko, a lizard in the family Gekkonidae. The species is endemic to Australia.

Etymology
The specific name, jeanae, is in honor of Miss Jean White, Department of Ornithology and Herpetology, Western Australian Museum.

Geographic range
In Australia S. jeanae is found in northern Northern Territory and  northern Western Australia.

Habitat
The preferred habitat of S. jeanae is arid zones.

Reproduction
S. jeanae is oviparous.

References

Further reading
Cogger HG (2014). Reptiles and Amphibians of Australia, Seventh Edition. Clayton, Victoria, Australia: CSIRO Publishing. xxx + 1,033 pp. .
Greer AE (1989). The Biology and Evolution of Australian Lizards. Chipping Norton, New South Wales: Surrey Beatty & Sons. 264 pp. (Strophurus jeanae, new combination).
Storr GM (1988). "A new species of Diplodactylus (Lacertilia: Gekkonidae) from northern Australia". Records of the Western Australian Museum 14 (2): 183–187. (Diplodactylus jeanae, new species).

Strophurus
Reptiles described in 1988
Taxa named by Glen Milton Storr
Geckos of Australia

Oliver P

Strophurus jeanae


An Cryptoses in uska genus han Lepidoptera. An Cryptoses in nahilalakip ha familia nga Pyralidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Cryptoses

Cryptoses


Nikolai Nikolaevich Demidov (; born 16 November 1995) is a Russian professional ice hockey defenceman who is currently playing for HC Lada Togliatti in the Kontinental Hockey League (KHL).

On 20 March 2018 Demidov was signed to a two-year contract extension to remain with HC Sibir Novosibirsk through to 2020.

References

External links

1995 births
Living people
HC Lada Togliatti players
People from Odintsovsky District
Russian ice hockey defencemen
Severstal Cherepovets players
HC Sibir Novosibirsk players
Torpedo Nizhny Novgorod players
Yermak Angarsk players
Ice hockey people from Moscow Oblast
Zauralie Kurgan players

Nikolai Demidov (ice hockey)


Biografia
Dal 1962 fino al 1968 riscosse molto successo come showgirl al cabaret Les Folies Bergère di Parigi, per poi  diventare la primadonna del Lido de Paris dal 1968 al 1970.

Divenne in seguito nota in diversi paesi come  Stati Uniti (soprattutto grazie alla partecipazione allo show Casino de Paris a Las Vegas), Francia, Canada, Inghilterra, Italia (dove è intervenuta al G. B. Show con Gino Bramieri), Austria e Svizzera.

È poi diventata una celebre presentatrice televisiva, conducendo tra l'altro l'Eurovision Song Contest nell'edizione 1983 che si svolse a Monaco di Baviera.

Marlene Charell è anche molto attiva in campo sociale e fornisce attivo sostegno ad organizzazioni umanitarie.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Charell,Marlene
Charell
Charell
Charell

Marlene Charell


Lieutenant-Colonel Richard Martyn Parsons (1 November 1910 – 7 June 1998) was a British Army marksman who played an important role developing and testing small arms and ammunition during the Second World War, and whose performance in post-war rifle competitions established him as one of the finest rifle marksmen in Britain.

Parsons was born in Bristol, and educated at Trent College, Derbyshire. His uncle was the architect Bertram Charles Hill. Also, one of his elder brothers was Ernest Geoffrey Parsons.

Military career

Parsons was commissioned in 1929 into the Royal Ulster Rifles, and went on in 1932 to become the Northern Ireland rifle champion. His prowess as a marksman made him a candidate for additional training, and he was sent in 1938 to a Long Small Arms technical course at the Ministry College of Science, where he became one of the first infantry officers to be awarded a technical qualification. This resulted in his being assigned during the war to rifle testing trials and small arms development for the War Office and Ministry of Defence. He was also posted to the Ordnance Department. He spent two years at the end of the war in Washington, D.C., and then was reassigned to the War Office, before being given the command in 1949 of his regimental depot.

It was in post-war rifle competitions where Parsons' marksman abilities became legendary. Shooting in 1949 and 1950 for his regimental team in National Rifle Association (NRA) competitions at the National Shooting Centre in Bisley, Surrey, he won the King's Medal (the highest honour) both years in a row, which made him the champion shot in the British Isles. He also won in 1949 the NRA Service Rifle Championships, the Queen Mary Cup and the Wantage Cup, the latter being the first time anyone had won the cup with a perfect shooting score. He eventually shot every year until 1959 with his regimental team at the Bisley competition.

His marksmanship was also unsurpassed in the Army Operational Shooting Competition at Bisley. He won the Bronze Jewell award there at the 1947, 1954 and 1955 competitions, and in 1951 he won the Silver Jewell as well. He ultimately shot in the Army competitions for 11 consecutive years (except 1953), and his name appears on every individual Rifle Championship Cup save one in the Army Rifle Association.

Parsons retired from the Army with the rank of Lieutenant-Colonel and moved to Bath, Somerset, where he was active in his later years in the restoration of historic buildings in the city. He died at the age of 87 on 7 June 1998 in Bath.

References

1910 births
1998 deaths
Military personnel from Bristol
People educated at Trent College
Royal Ulster Rifles officers
British Army personnel of World War II

Dick Parsons (British Army officer)


Leucochrysa diversa là một loài côn trùng trong họ Chrysopidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Walker miêu tả năm 1853.

Chú thích

Tham khảo

Leucochrysa

Leucochrysa diversa


Aganippe castellum là một loài nhện trong họ Idiopidae.

Loài này thuộc chi Aganippe. Aganippe castellum được Barbara York Main miêu tả năm 1986.

Chú thích

Tham khảo

Aganippe

Aganippe castellum


Hylodes là một chi động vật lưỡng cư trong họ Hylodidae, thuộc bộ Anura. Chi này có 22 loài và 27% bị đe dọa hoặc tuyệt chủng.

Danh sách loài
 Hylodes amnicola Pombal, Feio & Haddad, 2002
 Hylodes asper (Müller, 1924)
 Hylodes babax Heyer, 1982
 Hylodes cardosoi Lingnau, Canedo & Pombal, 2008
 Hylodes charadranaetes Heyer & Cocroft, 1986
 Hylodes dactylocinus Pavan, Narvaes & Rodrigues, 2001
 Hylodes fredi Canedo & Pombal, 2007
 Hylodes glaber (Miranda-Ribeiro, 1926)
 Hylodes heyeri Haddad, Pombal & Bastos, 1996
 Hylodes lateristrigatus (Baumann, 1912)
 Hylodes magalhaesi (Bokermann, 1964)
 Hylodes meridionalis (Mertens, 1927)
 Hylodes mertensi (Bokermann, 1956)
 Hylodes nasus (Lichtenstein, 1823)
 Hylodes ornatus (Bokermann, 1967)
 Hylodes otavioi Sazima & Bokermann, 1983
 Hylodes perere Silva & Benmaman, 2008
 Hylodes perplicatus (Miranda-Ribeiro, 1926)
 Hylodes phyllodes Heyer & Cocroft, 1986
 Hylodes pipilans Canedo & Pombal, 2007
 Hylodes regius Gouvêa, 1979
 Hylodes sazimai Haddad & Pombal, 1995
 Hylodes uai Nascimento, Pombal & Haddad, 2001
 Hylodes vanzolinii Heyer, 1982

Hình ảnh

Chú thích

Tham khảo

 Fitzinger, 1826: Neue classification der reptilien nach ihren natürlichen verwandtschaften. Nebst einer verwandtschafts-tafel und einem verzeichnisse der reptilien-sammlung des K. K. zoologischen museum's zu Wien,  (texte intégral).
 Wagler, 1830: Natürliches System der Amphibien: mit vorangehender Classification der Säugethiere und Vögel: ein Beitrag zur vergleichenden Zoologie. München  (texte intégral).
 Tschudi, 1838: Classification der Batrachier, mit Berucksichtigung der fossilen Thiere dieser Abtheilung der Reptilien,  (texte intégral).
 Fitzinger, 1843: Systema Reptilium, fasciculus primus, Amblyglossae. Braumüller et Seidel, Wien, . (texte intégral).

Hylodidae
Động vật lưỡng cư Nam Mỹ
Động vật đặc hữu Brasil
Hylodes

Hylodes


Krzysztof Wacław Dębski (ur. 1949) – polski ekonomista i samorządowiec, prezydent Kutna w latach 1998–2002.

Życiorys
Ukończył studia ekonomiczne na Wyższej Szkole Ekonomicznej w Poznaniu, a także studia podyplomowe.

Od 1994 do 2014 zasiadał w Radzie Miasta Kutna, był także przewodniczącym Zarządu Związku Gmin Regionu Kutnowskiego w latach 2002–2006. W 1998 objął stanowisko prezydenta miasta. W wyborach bezpośrednich z 2002 roku przegrał w drugiej turze z Zbigniewem Pawłem Burzyńskim, otrzymując 4799 głosów (44,84% poparcia). W latach 2002–2007 był członkiem Kongresu Władz Lokalnych i Regionalnych Rady Europy. Był również obserwatorem w Komitecie Regionów przy Unii Europejskiej (lata 2003–2004). Do 2004 roku był członkiem Zarządu Związku Miast Polskich w Poznaniu. Zawodowo przez wiele lat pracował w firmie "Agroma" w Kutnie, początkowo jako dyrektor d.s. handlowych, a w okresie 2003–2006 jako dyrektor naczelny. Od 2011 roku był dyrektorem Wydziału Inwestycji i Nadzoru Właścicielskiego w Starostwie Powiatowym w Kutnie. W 2015 roku przeszedł na emeryturę.

Przypisy

Linki zewnętrzne
Blog

Absolwenci Uniwersytetu Ekonomicznego w Poznaniu
Politycy SdRP i SLD
Polscy ekonomiści
Prezydenci Kutna
Urodzeni w 1948

Krzysztof Dębski


Fábio Augusto Justino (ur. 16 czerwca 1974) – brazylijski piłkarz występujący na pozycji napastnika.

Kariera klubowa
Od 1998 do 2000 roku występował w klubach Shimizu S-Pulse i Vissel Kobe.

Bibliografia

Brazylijscy piłkarze
Urodzeni w 1974
Piłkarze Shimizu S-Pulse
Piłkarze Vissel Kobe

Fábio Augusto Justino


Kaliwatan sa alibangbang ang Telchines lepides. Una ning gihulagway ni Paul E. Whalley ni adtong 1976. Ang Telchines lepides sakop sa kahenera nga Telchines, ug kabanay nga Thyrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Telchines

Telchines lepides


Aysenia araucana là một loài nhện trong họ Anyphaenidae.

Loài này thuộc chi Aysenia. Aysenia araucana được M. J. Ramírez miêu tả năm 2003.

Chú thích

Tham khảo

Aysenia

Aysenia araucana


An Aluterus maculosus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Richardson hadton 1840. An Aluterus maculosus in nahilalakip ha genus nga Aluterus, ngan familia nga Monacanthidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aluterus

Aluterus maculosus


The Satanic Verses is die vierde roman van die Brits-Indiese skrywer Salman Rushdie. Dit is in September 1988 die eerste keer gepubliseer en is geïnspireer deur die lewe van die Islamitiese profeet Mohammed. Nes in sy vorige boeke gebruik Rushdie magiese realisme en het hy van kontemporêre gebeure en mense gebruik gemaak om sy karakters te skep. Die titel verwys na die Sataniese Verse, 'n groep verse uit die Koran oor drie heidense godinne van Mekka: Allāt, Al-Uzza en Manāt. Die deel van die verhaal wat oor die "sataniese verse" (of "duiwelsverse") gaan, is gebaseer op vertellings deur die historici al-Waqidi en al-Tabari.

Die boek is wyd geprys en was in 1988 'n finalis in die Bookerprys (wat deur Peter Carey se Oscar and Lucinda gewen is). Dit het in dié jaar die Whitbreadprys gewen vir roman van die jaar. Timothy Brennan het die werk genoem "die mees ambisieuse roman oor die immigrante-ervaring in Brittanje".

Die boek en sy waargenome godslastering is genoem as motivering vir Islamitiese ekstremistiese bomaanvalle, moorde en opstande en het 'n debat ontlok oor sensuur en godsdiensgemotiveerde geweld. Uit vrees vir onrus het die Indiese regering die invoer van die boek na dié land verbied. In 1989 het ajatolla Roeholla Chomeini 'n beroep gedoen om Rushdie se dood. Dit het gelei tot verskeie mislukte sluipmoordaanvalle op die skrywer, aan wie die Britse regering polisiebeskerming gebied het, asook aanvalle op verskeie individue wat met die boek verbind is, insluitende die Japannese vertaler Hitoshi Igarashi, wat in 1991 doodgesteek is. Pogings tot moord op Rushdie het voortgeduur, tot met die aanval op hom in Augustus 2022.

Storielyn
The Satanic Verses bestaan uit 'n raamvertelling wat gebruik maak van elemente van magiese realisme, verweef met 'n reeks ondergeskikte intriges wat vertel word as droombeelde soos ervaar deur een van die hoofkarakters. Die raamvertelling, soos in baie van Rushdie se stories, behels Indiese ekspats in England. Die twee hoofkarakters, Gibreel Farishta en Saladin Chamcha, is albei akteurs met 'n Indiese Moslemagtergrond. Farishta is 'n Bollywood-superster wat gewoonlik die rolle van Hindoegode vertolk (die karakter is deels geskoei op die Indiese rolprentsterre Amitabh Bachchan en N.T. Rama Rao). Chamcha is 'n emigrant wat weggebreek het van sy Indiese identiteit en stemoorklanking in Engeland doen.

Aan die begin van die roman is albei in 'n gekaapte vliegtuig op pad van Indië na Brittanje. Die vliegtuig ontplof oor die Engelse Kanaal, maar die twee word toweragtig gered. In 'n wonderbaarlike transformasie neem Farishta die persoonlikheid van die aartsengel Gabriël aan en Chamcha dié van 'n duiwel. Chamcha word in hegtenis geneem en gaan as 'n vermeende onwettige immigrant deur 'n pynlike ervaring van polisiemishandeling. Farishta se transformasie kan gedeeltelik op 'n realistiese vlak beskou word as die simptoom van die karakter se ontwikkeling van skisofrenie.

Albei karakters sukkel om weer hulle lewe agtermekaar te kry. Farishta soek en vind sy verlore liefde, die Engelse bergklimmer Allie Cone, maar hulle verhouding word in die wiele gery deur sy geestesiekte. Chamcha, wat sy menslike vorm wonderbaarlik teruggekry het, wil wraak neem op Farishta omdat hy hom versaak het ná hulle gesamenlike val uit die gekaapte vliegtuig. Hy doen dit deur Farishta se patologiese jaloesie aan te vuur en dus sy verhouding met Allie te verwoes. Farishta besef eindelik wat Chamcha gedoen het, maar vergewe hom en red selfs sy lewe.

Albei keer terug na Indië. Farishta gooi Allie van 'n hoë gebou af in nog 'n aanval van jaloesie en pleeg dan selfmoord. Chamcha, wat nie net deur Farishta vergewe is nie, maar ook met sy verveemde pa versoen geraak en vrede met sy eie Indiese indentiteit gemaak het, besluit om in Indië te bly.

Droombeelde
Verweef in dié verhaal is 'n reeks halfmagiese droombeeldvertellings, wat toegeskryf word aan Farishta se gemoedstoestand.

Een van die droombeelde is 'n gefiksionaliseerde vertelling van die lewe van Mohammed (wat in die roman "Mahound" of "die Boodskapper" genoem word) in Jahilia. Die middelpunt daarvan is die sogenaamde sataniese verse, waarin die profeet eers van 'n onthulling vertel wat 'n beroep doen om die aanvaarding van drie van die ou politeïstiese godinne, maar dit later ontken as 'n fout wat deur die duiwel voortgebring is. Daar is ook twee teenstanders van die die "Boodskapper": 'n heidense priesteres, Hind, en 'n skeptiese en satiriese digter, Baal. Toe die profeet triomfantelik na Mekka terugkeer, gaan kruip Baal in 'n ondergrondse bordeel weg waar die prostitute die identiteite van die profeet se vroue aanneem. Een van die profeet se metgeselle beweer ook hy het dele van die Koran subtiel verander soos dit aan hom gedikteer is, omdat hy die egtheid van die "Boodskapper" in twyfel trek.

Die tweede droombeeld vertel die verhaal van Ayesha, 'n Indiese boeremeisie wat beweer sy kry onthullings van die aartsengel Gabriël. Sy oorreed almal op haar dorpie om 'n pelgrimstog na Mekka te voet te onderneem. Sy beweer hulle sal oor die Arabiese See kan loop. Die pelgrimstog eindig in 'n katastrofale klimaks toe die gelowiges almal in die water inloop en verdwyn. Daar is ontstellende teenstrydighede in die vertellings van ooggetuies oor of hulle eenvoudig verdrink het en of hulle wonderbaarlik in staat was om oor die water te loop.

In 'n derde droombeeld is 'n fanatiese ekspat-godsdiensleier, die "Imam", in 'n laat 20ste-eeuse opset (dis duidelik 'n satire oor Chomeini).

Resensies en ontleding
Die boek het oor die algemeen gunstige resensies gekry. In 'n resensiebundel van 2003 oor Rushdie se loopbaan noem die invloedryke resensent Harold Bloom The Satanic Verses "Rushdie se grootste estetiese prestasie". Timothy Brennan noem die werk "die mees ambisieuse roman wat nog gepubliseer is oor die immigrante-ervaring in Brittanje" wat die immigrante se droomagtige disoriëntasie vasvang. Die boek word beskou as "basies 'n studie in vervreemding".

Muhammad Mashuq ibn Ally het geskryf: "The Satanic Verses gaan oor identiteit, vervreemding, ontworteling, wreedaardigheid, kompromie en konformiteit. Dié konsepte staar alle immigrante in die gesig wat deur albei kulture ontnugter is: die een waarin hulle is en die een waarby hulle aansluit. Omdat hulle egter weet hulle kan nie 'n lewe van anonimiteit lei nie, wissel hulle tussen die twee. The Satanic Verses is 'n weerspieëling van die skrywer se dilemmas." Die werk is 'n "rekord, hoewel surrealisties, van die skrywer daarvan se voortdurende identiteitskrisis." Ally sê die boek ontbloot die skrywer eindelik as "die slagoffer van 19de-eeuse Britse kolonialisme". Rushdie self het dié vertolking van sy boek bevestig en gesê dit gaan nie oor Islam nie, "maar oor migrasie, metamorfose, 'n verdeelde self, liefde, die dood, Londen en Bombaai." Hy het ook gesê: "Dis 'n roman wat 'n kastyding van Westerse materialisme bevat. Die aanslag is komies."

Nadat die omstredenheid om die boek ontstaan het, het sommige geleerdes wat vertroud met die boek en met Rushdie se hele werk is, soos M.D. Fletcher, die reaksie as ironies beskou. Hy het geskryf: "Dit is dalk ironies dat van die grootste vyandigheid jeens Rushdie kom van dié oor wie en (in 'n sin) vir wie hy skryf." Hy sê die manifestasies van die omstredenheid in Brittanje:

The Satanic Verses toon Rushdie se neiging om sy werk in terme van parallelle stories te organiseer. In die boek "is daar belangrike parallelle stories, werklikheids- en droomtonele wat mekaar afwissel en wat verbind word deur die repeterende name van die karakters in elk; dit verskaf intertekste in elke roman wat kommentaar op die ander stories lewer." The Satanic Verses toon ook Rushdie se gebruik om sinspelings te gebruik om skakels te skep. In die boek gebruik hy alles van mitologie tot "kwinkslae wat onlangse populêre kultuur oproep".

Omstredenheid
Die roman het deurgeloop onder aantygings van godslastering oor die verwysing daarin na die Sataniese Verse in die Koran. Pakistan het die boek in November 1988 verbied. Op 12 Februarie 1989 het 10 000 betogers teen Rushdie en die boek in Islamabad, Pakistan, byeengekom. Ses betogers is dood in 'n aanval op die Amerikaanse Kultuursentrum, en 'n kantoor van American Express is geplunder. Namate die geweld versprei het, is die boek in Indië verbied en in Brittanje in betogings verbrand.

Intussen het die Britse Commission for Racial Equality en 'n liberale dinkskrum, die Policy Studies Institute, seminare oor die Rushdiesaak gehou. Hulle het nie die skrywer Fay Weldon, wat haar oor die verbranding van boeke uitgelaat het, genooi nie, maar wel Shabbir Akhtar, 'n gegradueerde in filosofie aan die Universiteit van Cambridge, wat 'n beroep gedoen het om "'n onderhandelde kompromie" wat "Moslemse gevoelighede sou beskerm teen nuttelose uittarting". Die joernalis en skrywer Andy McSmith het toe geskryf: "Ek is bevrees ons is die getuies van die ontstaan van 'n nuwe en gevaarlik onliberale "liberale" ortodoksie wat beoog om dr. Akhtar en sy fundamentalistiese vriende te akkommodeer."

Fatwa
In middel Februarie 1989, ná 'n gewelddadige opstand in Pakistan oor die boek, het die ajatolla Roeholla Chomeini, destyds die leier van Iran en 'n Sjiitiese geleerde, 'n fatwa uitgereik wat 'n beroep doen om die dood van Rushdie en sy uitgewers. Hy het gevra Moslems moet Rushdie uitwys aan dié wat hom kan vermoor as hulle nie self kan nie. Hoewel die Britse Konserwatiewe regering van Margaret Thatcher hom polisiebeskerming gebied het, was baie politici aan albei kante die skrywer vyandiggesind. Die Britse LP van die Arbeidersparty Keith Vaz het kort ná sy verkiesing in 1989 'n optog deur Leicester gelei waarin gevra is dat die boek verbied word, terwyl die Konserwatiewe politikus Norman Tebbit, die party se voormalige voorsitter, Rushdie genoem het 'n "buitengewone skurk" wie se "openbare lewe 'n rekord is van veragtelike dade van verraad teen sy opvoeding, godsdiens, aanneemtuisland en ".

Die joernalis Christopher Hitchens het Rushdie verdedig en gevra dat kritici die geweld van die fatwa veroordeel in plaas van die roman of die skrywer. Hitchens het die fatwa beskou as die begin van 'n kultuuroorlog op vryheid.

Ondanks 'n verklaring van versoening deur Iran in 1998 en Rushdie se verklaring dat hy nie meer gaan wegkruip nie, het die Irannese staatsnuusagentskap in 2006 berig die fatwa sal permanent van krag bly, want die enigste persoon wat 'n fatwa kan herroep, is die persoon wat dit in die eerste plek uitgeroep het en Chomeini is intussen oorlede.

Geweld, sluipmoorde en pogings tot moord
Hitoshi Igarashi, Rushdie se Japannese vertaler, is op 13 Julie 1991 op die kampus waar hy klas gegee het, gevind nadat hy doodgesteek is. Tien dae voor Igarashi se moord, op 3 Julie 1991, is Rushdie se Italiaanse vertaler, Ettore Capriolo, by sy huis in Milaan ernstig gewond deur 'n aanvaller wat hom verskeie kere gesteek het. William Nygaard, die Noorweegse uitgewer van The Satanic Verses, is op 11 Oktober 1993 in Oslo ernstig gewond deurdat hy drie keer in die rug geskiet is. Nygaard het oorleef, maar het maande in die hospitaal deurgebring.

Die boek se Turkse vertaler, Aziz Nesin, was die teiken van brandstigters wat die Madimakhotel ná die Vrydaggebede op 2 Julie 1993 in Sivas, Turkye, aan die brand gesteek het. Altesaam 37 mense, hoofsaaklik geleerdes, digters en musikante, is dood. Nesin het die dood vrygespring omdat hy nie vroeg in die aanval herken is nie.

In September 2012 het Rushdie twyfel uitgespreek dat The Satanic Verses toe gepubliseer sou word weens 'n klimaat van "vrees en senuagtigheid".

In Maart 2016 het PEN America berig die losprys vir die fatwa op Rushdie is met $600 000 verhoog. Irannese topmedia het bygedra tot die bedrag deur geld te voeg by die $2,8 miljoen wat reeds aangebied is. In reaksie het die Sweedse Akademie, wat die Nobelprys vir Letterkunde toeken, die doodstraf verwerp en dit 'n "ernstige verkragting van vrye spraak" genoem. Dit was die eerste keer dat hulle kommentaar gelewer het sedert die publikasie van die boek.

Op 12 Augustus 2022 is Rushdie op die verhoog aangeval net voordat hy die Chautauqua-instituut in Chautauqua, New York, sou toespreek. 'n Ooogetuie het gesê Rushdie is verskeie kere gesteek en het 'n wond aan die regterkant van sy nek gehad, wat tot baie bloedverlies gelei het. Daarna is berig senuwees in Rushdie se een arm is beskadig, daar was skade aan sy lewer en 'n oog, daar was baie bloedverlies en hy het met behulp van 'n ventilator asemgehaal.

Die aanvaller is dadelik in hegtenis geneem. Hy is aangekla van poging tot moord en aanranding. Hy het skuld ontken en is steeds in aanhouding. Teen 14 Augustus was Rushdie na berig word af van die ventilator en kon hy praat.

Verwysings

Nog leesstof

Eksterne skakels

Engelse letterkunde
Kultuur in Indië
Islam

The Satanic Verses


Bitburg (in lingua francese: Bitbourg; in lussemburghese: Béibreg) è una città di 12.772 abitanti della Renania-Palatinato, in Germania, situata a 33 km ad est del confine con il Lussemburgo.
È il capoluogo, e il centro maggiore, del circondario (Landkreis) Eifelkreis Bitburg-Prüm (targa BIT). Ha dato il nome all'omonima birra, qui prodotta.

Economia

Bitburg è nota nel mondo per il birrificio Bitburger, che è anche un monumento cittadino. Produce una birra di tipo Pilsener che nel 2008 era la terza birra per vendite in Germania e un volume venduto di 3.86 milioni di ettolitri. I prodotti vengono venduti in 70 paesi e in più di 50.000 locali e ristoranti. Le principali regioni d'esportazione sono l'Italia, gli Stati Uniti d'America, il Regno Unito e la Spagna.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Comuni del circondario dell'Eifel-Bitburg-Prüm

Bitburg


Souss-Massa ( ,  ) er en af Marokkos tolv regioner. Den dækker et område på 51.642 km² og havde ved folketællingen i 2014 en befolkning på 2.666.847 mennesker. Regionens hovedstad er Agadir.

Geografi
Souss-Massa grænser op til regionerne Marrakesh-Safi mod nord, Drâa-Tafilalet mod nordøst og Guelmim-Oued Noun i sydvest. Mod sydøst ligger provinsen Tindouf i Algeriets.Regionen vender mod vest til Atlanterhavet, og store dele af kysten er beskyttet i Souss-Massa Nationalpark. Regionens indre er domineret af Antiatlas bjergkæden, mens Sous-floden løber gennem den nordlige del af regionen, i dalen mellem Antiatlas og Høje Atlas. Hovedstaden Agadir ligger ved Sous udmunding. Toubkal National Park ligger i det nordøstlige hjørne af regionen.

Historie
Souss-Massa blev oprettet i september 2015 ved at fusionere Tata-provinsen, der tidligere var en del af regionen Guelmim-Es Semara, med fem provinser i den tidligere Souss-Massa-Drâa-region.

Regering
Brahim Hafidi fra RNI blev valgt som regionens første præsident 14. september 2015. Han havde også tidligere ledet Souss-Massa-Drâas regionsråd. Zineb El Adaoui blev udpeget til guvernør (wali) for regionen 13. oktober 2015. Han blef efterfulgt af Ahmed Hajji i 2017.

Inddeling
Souss-Massa består af to præfekturer og fire provinser:

 Agadir-Ida Ou Tanane præfektur
 Chtouka-Aït Baha (provins)
 Inezgane-Aït Melloul præfektur
 Taroudannt (provins)
 Tata (provins)
 Tiznit (provins)

Økonomi
Landbrug er en vigtig økonomisk aktivitet i områderne omkring floderne Sous og Massa, der ligger i den nordvestlige del af regionen. Industrier relateret til forarbejdning af landbrugs- og fiskeriprodukter er også koncentreret i det samme område. Agadir er en vigtig fiskeri og turisthavn. Tiznit er kendt for sit traditionelle sølvarbejde .

Infrastruktur
Motorvej A7 forbinder Agadir med Marrakesh og Casablanca . Den største nord-sydgående vej gennem regionen er N1, mens N10 går øst-vest i Sous-floddalen, der forbinder Agadir med Taroudannt og Ouarzazate. Agadir er en stor havneby i Marokko og har også en international lufthavn, Agadir–Al Massira lufthavn.

Referencer

Marokkos regioner

Souss-Massa


Mondelēz International, Inc. eller blot Mondelēz, er et amerikansk multinationalt selskab med aktiviteter indenfor konfekture, fødevarer, drikkevarer, snacks m.v. med hovedsæde i Chicago i Illinois. Mondelez har en årlig omsætning på ca. 26 milliarder dollars og har aktiviteter i 160 lande.

Selskabet udspringer af Kraft Foods, der blev stiftet i 1923 i Chicago. Den nuværende virksomhed blev etableret i 2012, da Kraft Foods udskilte sine fødevare- og drikkevareaktiviteter til et selvstændigt selskab. Navnet er baseret på det latinske ord "mundus" ("verden") og "delez" en variant af det engelske ord "delicious" ("lækker").

Mondelez International fremstiller chokolade, kager og småkager, kiks, konfekture, tyggegummi og pulverdrikke. Produkterne sælges under en række forskellige varemærker, bl.a. Belvita, Oreo, Ritz, TUC, LU, Milka, Côte d'Or, Toblerone, Cadbury, Freia, Marabou, Fry's, Jell-O, Tang m.fl.

Økonomi

References

Etableret i 2012
Selskaber noteret på NASDAQ
Chokoladevirksomheder
Chicago
Fødevarevirksomheder fra USA
Konfekturevirksomheder fra USA

Mondelēz International


Folke Andersson (born 19 February 1903) was a Swedish ice hockey player. Andersson was part of the Djurgården Swedish champions' team of 1926.

References

1903 births
Djurgårdens IF Hockey players
Swedish ice hockey players
Year of death missing

Folke Andersson


Slovenija:

 Tenetiše (Kranj), naselje u gradskoj općini Kranj, regija Gorenjska
 Tenetiše (Litija), naselje u općini Litija, regija Zasavska

Tenetiše


Norbert Klemens Strotmann Hoppe (born 14 August 1946 in Riesenbeck-Hörstel) is a Roman Catholic bishop.

Strotmann Hoppe was born in Germany and was ordained to the priesthood in 1973. He served as auxiliary bishop of the Roman Catholic Archdiocese of Lima, Peru, from 1992 to 1997. He has served as bishop of the Roman Catholic Diocese of Chosica since 1997.

Notes

External links

1946 births
People from Hörstel
Living people
German Roman Catholic bishops in South America
20th-century Roman Catholic bishops in Peru
21st-century Roman Catholic bishops in Peru
German emigrants to Peru
20th-century German Roman Catholic priests
Roman Catholic bishops of Chosica
Roman Catholic bishops of Lima

Norbert Klemens Strotmann Hoppe


Thenia là một đô thị thuộc tỉnh Boumerdès, Algérie. Dân số thời điểm năm 2002 là 19.078 người.

Tham khảo

Xem thêm

Khu dân cư ở tỉnh Boumerdès
Đô thị của Algérie

Thénia


Jonathan Jakob Jørgen Otto Motzfeldt (25. september 1938 í Qassimiut í Qaqortoq Kommunu – 28. oktober 2010 Nuuk) var ein grønlendskur politikari og prestur. Hann var sonur fangaran Søren Motzfeldt (deyður 1984) og Kirsten Motzfeldt, fødd Klemmensen (deyð 1979). Hann giftist hin 9. august 1992 við Kristjana Guðrún Guðmundsdóttir, fødd 15. februar 1951 í Reykjavík.

Jonathan Motzfeldt var ein týðandi persónur og politikari, ið var við til at menna Grønland.

Hann tók læraraprógv frá Illinniarfissuaq (Grønlands Seminarium) í Nuuk 1960, Exam.theol. frá Københavns Universitet 1966. Hann var prestur í Alluitsup Paa, (danskt navn: Sydprøven) í Qaqortoq Kommunu (danskt navn: Julianehåb) 1966-69, prestur í Qaqortoq býi og Prestagjald 1969-79.

Keldur

Grønlendskir politikarar
Føðingar í 1938
Andlát í 2010

Jonathan Motzfeldt


Mắm ba khía, là loại mắm được làm chủ yếu từ con ba khía (một loài họ cua có càng to, đặc trưng ở vùng Nam bộ, sống tập trung ở vùng nước lợ, mặn, trải từ Cần Thơ đến Sóc Trăng, Cà Mau, nhiều nhất ở U Minh. Do có ba gạch ở trên lưng nên được đặt tên ba khía).

Chuẩn bị
Mỗi năm ba khía chỉ "hội" (tập trung) một lần vào 3-4 đêm của tháng 10,vào mùa nước lên, khi những hang dày đặc của chúng dưới gốc đước, gốc mắm bị chìm trong nước, ba khía phải leo lên những rễ cây để trú ẩn và giao phối. Để bắt ba khía người dân Nam bộ phải ngủ rừng, ăn cơm bờ bụi, chịu đựng môi trường khắc nghiệt nhiều đỉa, vắt, muỗi,.... Đi "làm ba khía" được xem là "nghề hạ bạc của con nhà nghèo".

Phương pháp chung bảo quản
Ba khía bắt về rửa sạch bùn đất, thả từng "trự" vào nồi hoặc lu có chứa sẵn nước muối.Chất lượng của ba khía sau này phụ thuộc độ mặn của nước muối(lạt quá ba khía hư, mặn quá ba khía sẽ rụng càng, đen da, chát thịt, nếu lẫn nước mưa thì sẽ trở mùi). Công đoạn này đòi hỏi nhiều kỹ thuật và kinh nghiệm. Sau đó lấy lá dừa nước phủ lên. Ba khía làm "tới" có thể để cả năm không hư hỏng..Phần nước muối còn lại trong khạp sau khi bảo quản ba khía có thể dùng nấu nước mắm rất ngon.

Thực hiện

Ba khía rửa sạch bằng nước sôi, tách mai, đập dập sơ hai càng.

Thêm tỏi, ớt, chanh, đường cát trắng vào rồi cho khóm bằm nhỏ, xoài xắt sợi, khế vừa chín tới xắt nhỏ, trái cóc đập dập.

Trộn đều tất cả với ba khía, để đó cho thấm qua ngày thì ăn được.

Thưởng thức
Ba khía thường ăn với cơm như các món mắm Việt Nam khác, phần nước trộn giàu đạm có thể dùng làm nước chấm.

Hương vị của mắm ba khía: "thơm mùi đặc trưng khác với những loại mắm tôi từng ăn, càng ba khía mập mạp đỏ au, cắn vỡ ra để lộ những miếng thịt mằn mặn hơi giống thịt cua muối, ăn kèm khế chua chua, gừng cay nồng và những gia vị, rau thơm khác làm vị giác kích thích dễ sợ."

Văn học
Tháng bảy nước chảy Cà Mau

Tháng mười ba khía, hội kéo nhau đi làm

U Minh, Rạch Gốc, rừng tràm

Muỗi kêu kệ muỗi tao ham ba khía rồi

(Dân ca)

Chú thích

Xem thêm
http://tuoitre.vn/Tuoi-tre-cuoi-tuan/Tuoi-tre-cuoi-tuan/314522/Chuyen-mam-ba-khia-o-London.html

Mắm
Món cua
Sốt cá
Ẩm thực Việt Nam
Ẩm thực Cà Mau

Mắm ba khía


Il termine polluzione, o emissione notturna, in medicina indica un'eiaculazione involontaria che avviene durante il sonno.
Il termine deriva dal latino pollutio, col significato di "macchia, inquinamento".

La polluzione notturna
Con "polluzione notturna" ci si riferisce all'emissione involontaria durante il sonno di liquido seminale, di solito accompagnata da sogni a sfondo erotico, che possono essere o meno richiamati alla mente al momento del risveglio.

La polluzione si verifica in modo del tutto involontario tramite riflesso autonomico mediato dal sistema nervoso simpatico, e non è necessariamente accompagnata da una stimolazione fisica dei genitali.

Il fenomeno è fisiologicamente assimilabile all'eiaculazione vera e propria, e prevede un coinvolgimento psichico onirico oltre a uno stimolo fisico dovuto alla pienezza delle vescicole seminali.

Dal punto di vista diagnostico la presenza di emissioni notturne in situazioni di aneiaculazione fa propendere verso una forma psicogena.

Punti di vista pre-scientifici o scientificamente abbandonati
In epoca medievale le polluzioni notturne venivano considerate come manifestazione di atti e pensieri impuri e associate all'operato di un succubo o, nella mitologia ebraica, al demone Lilith. Per evitare questo tipo di emissioni, vennero usate varie forme di legature e costrizioni atte a impedire lo sfregamento dei genitali, ad esempio contro la superficie del letto. Simili accorgimenti e strumenti costrittivi  furono presenti fino all'età vittoriana.

In alcuni casi la medicina del passato associò erroneamente le polluzioni notturne a varie patologie come, ad esempio, alle affezioni dell'uretra o alle secrezioni purulente, il cosiddetto scolo tipico della gonorrea, ma normalmente, invece, le polluzioni non sono da considerarsi patologie.

Note

Bibliografia

Altri progetti

Collegamenti esterni

Sessualità
Fisiologia dell'apparato genitale maschile
Masturbazione

Polluzione


Den gamle Hærvej er en dansk dokumentarfilm fra 1959 instrueret af Aksel Hald-Christensen.

Handling
To unge mænd planlægger en vandretur langs den gamle jyske hærvej. Filmen følger deres tur gennem landskabssekvenser med fokus på flora, fauna og landbrug og bybilleder med fokus på arkitektur, fortidshistorie og kirker. Filmen igennem krydsklippes der til et kort, hvor ruten angives med blyant.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Turistfilm fra Danmark
Danske film fra 1959

Den gamle Hærvej


Thomas Pelham-Holles, 1. hertug af Newcastle (født 21. juli 1693, død 17. november 1768) var en britisk adelsmand og statsmand fra Whig-partiet, der var Storbritanniens premierminister fra 1754 til 1756 og igen fra 1757 til 1762.

Referencer

Eksterne henvisninger

Premierministre fra Storbritannien
Ledere af Overhuset


È stato il chitarrista dei Nine Inch Nails dal 2005 al 2007.

Influenze
È il punk-rock che gli fa venire voglia di dedicarsi alla musica. Prima di scoprirlo, la musica gli sembra troppo difficile e tecnica.

Carriera musicale
Aaron North comincia a suonare la chitarra a 14 anni. Durante l'adolescenza è membro di gruppi punk-hardcore poco importanti, fino ad approdare ai The Icarus Line nel 1996.

The Icarus Line: 1996-2004
Nel 2002, Aaron, dopo un concerto dei The Icarus Line all'Hardrock Cafe di Austin, ha "liberato" una chitarra che apparteneva a Stevie Ray Vaughan, spaccando con l'asta del suo microfono la vetrina che la proteggeva, afferrandola e cercando di collegarla all'amplificatore, prima che i servizi di sicurezza lo bloccassero rapidamente.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Aaron North


Kaliwatan sa lawong ang Pterois mombasae. Una ning gihulagway ni Smith ni adtong 1957. Ang Pterois mombasae sakop sa kahenera nga lawong, ug kabanay nga bantol.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan ug Kadagatang Pasipiko
 Sri Lanka
 Indya
 New Guinea (pulo)
 Solomon Islands. First recorded in the northeastern Indian Ocean from Indonesia
 Ostralya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Lawong
Lawong sa Kadagatang Indyan
Lawong sa Sri Lanka
Lawong sa New Guinea (pulo)
Lawong sa Ostralya
Pterois
Lawong sa Indiya

Pterois mombasae


Danmarks Ambassade i Prag er en af Danmarks repræsentationer i udlandet. Ambassaden ligger i Tjekkiets hovedstad, Prag, og blev etableret den 1. januar 1993. Ambassaden ligger på Maltézské Náměsti (den Maltesiske Plads) i byområdet Mala Strana i Prag.

Ambassaden er ansvarlig for at varetage Danmarks interesser i Tjekkiet og styrke de bilaterale relationer mellem de to lande. Dette inkluderer bl.a. politiske, økonomiske og kulturelle forbindelser.

Ambassaden har en række funktioner, herunder at yde konsulær bistand til danske statsborgere i Tjekkiet og at promovere dansk erhvervsliv i landet. Ambassaden samarbejder også med tjekkiske myndigheder og organisationer for at fremme dansk-tjekkisk samarbejde inden for en række områder, herunder kultur, videnskab og uddannelse.

Ambassadens nuværende ambassadør er Søren Kelstrup, og der arbejder ca. 20 ansatte på ambassaden, herunder diplomatisk personale, administrative medarbejdere og lokalt ansatte.

Ambassaden i Prag er en vigtig dansk repræsentation i Centraleuropa, og dens arbejde bidrager til at styrke det danske samarbejde med Tjekkiet.

Historie
Den danske ambassade i Prag blev oprettet den 1. januar 1993, efter Tjekkoslovakiet blev delt i to lande: Tjekkiet og Slovakiet. Danmark var blandt de første lande, der anerkendte de nye stater, og åbnede ambassade i Prag som et led i denne anerkendelsesproces.

Referencer

 Den officielle hjemmeside for Danmark i Tjekkiet

Prag

Prag
Etableret i 1993

Danmarks Ambassade i Prag


An Epiecia externella in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Walker hadton 1866. An Epiecia externella in nahilalakip ha genus nga Epiecia, ngan familia nga Crambidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Epiecia

Epiecia externella


Republika Zielonego Przylądka na Mistrzostwach Świata w Lekkoatletyce 2017 – reprezentacja Republiki Zielonego Przylądka podczas Mistrzostw Świata w Londynie liczyła 1 zawodnika, który nie zdobył medalu.

Rezultaty

Bibliografia

Państwa uczestniczące w Mistrzostwach Świata w Lekkoatletyce 2017
Lekkoatletyka w Republice Zielonego Przylądka


Sezon kazachskiej ekstraligi rozgrywany na przełomie 2016 i 2017 jako 25. sezon rozgrywek mistrzostw Kazachstanu w hokeju na lodzie.

Sezon zasadniczy
Runda zasadnicza trwał od 6 września do 28 grudnia 2016 roku. W sezonie zasadniczym uczestniczyło 10 drużyn, które rozegrały po 54 spotkania.
 Tabela

Faza play-off
Do fazy play-off awansowało osiem pierwszych drużyn z rundy zasadniczej. Ten etap trwał od marca do kwietnia 2017 roku. Rywalizacja w ćwierćfinałach, półfinałach i finale toczyła się do czterech meczów wygranych, zaś rywalizacja o trzecie miejsce do trzech zwycięskich spotkań.

Nagrody
Po zakończeniu sezonu władze ligi przyznały nagrody indywidualne dla zawodników:
 Najlepszy bramkarz: Dmitrij Malgin (Nomad Astana)
 Najlepszy obrońca: Artiemij Łakiza (Nomad Astana)
 Najlepszy napastnik: Dmitrij Orłow (HK Temyrtau)
 Najlepszy młodzieżowiec: Aleksandr Borisiewicz (HK Temyrtau)

Przypisy

Bibliografia

Hokej na lodzie w Kazachstanie
2016 w hokeju na lodzie
2017 w hokeju na lodzie
2016 w Kazachstanie
2017 w Kazachstanie

Kazachska Wysszaja Liga w hokeju na lodzie (2016/2017)