Combat Sports is the fourth studio album by English indie rock band, The Vaccines. The album was released on 30 March 2018 through Columbia Records. It is the first album recorded with keyboardist Timothy Lanham and drummer Yoann Intonti, both of whom had originally joined the band as touring musicians during the English Graffiti album cycle, with Lanham added from the campaign's inception, while Intonti—who was still a member of Spector at the time—replaced the departed Pete Robertson in the last phase of the campaign. Both became involved in the making of Combat Sports at the midway point before being promoted to full members of the band with Lanham pictured wearing a T-shirt with the album title featured on the front cover, an idea inspired by the album's opening track, "Put It on a T-Shirt". The overall cover art concept is an homage to the band's debut album, albeit a "more of an abrasive version of that". The album title itself came out in the immediate aftermath of a fight that broke out in the studio between Young and Cowan towards the end of making the album.

It charted at number four on the UK Albums Chart upon release.

Writing and recording
Shortly after the release of English Graffiti - which was a deliberate departure from their previous two albums - The Vaccines discovered only a few songs from it translated well when performed live. In early 2016, The Vaccines reconvened at bassist Árni Árnason's studio in London to figure out their next move, without much success. Though Robertson's departure in mid-2016 made the band consider calling it a day, it also forced them to rediscover their identity. The remaining trio contemplated various directions of continuing as a band, including resorting to drum programming.

Meanwhile, the presence of touring musicians Lanham and Intonti helped improve relations within the band, with Lanham in particular acting as a mediator between band members, helping Young on new demos and arranging song parts with everyone. Due to their involvement during the writing process, Lanham and Intonti were promoted to full members.

By late 2016, Young mentioned that The Vaccines were already "far along" in the writing process, with new material that "builds on the musicality of English Graffiti" but with "a lot more of spirit and energy from What Did You Expect from The Vaccines?" Young also added that the songs felt more like a band again, due to The Vaccines playing together in the studio every day.

In January 2017, it was reported that The Vaccines' fourth album would contain songs "like polished '70s and '80s rock: Big Star, Todd Rundgren, Guided by Voices – that kind of stuff. Very smooth, like a super FM radio sound," stated Young. "Someone to Lose", "Out on the Street", and "Young American" were among the songs considered for the album, with the band looking for "a polished pop producer" to handle the recording sessions that were scheduled to take place in February. The band recorded two songs in initial sessions with Patrick Wimberly as producer; however, they felt that the results lacked identity. After meeting several other potential producers who were also confused with the direction the band wished to take, they eventually worked with Ross Orton, who "essentially banned" the band from listening to music and urged them to reference themselves. After initial reluctance to work with Orton, the band realized that they needed his "brutal honesty." Most of the songs originally planned for the album were also scrapped and new ones were written.

Young cites the death of Leonard Cohen as "a watershed moment," because it made him listen to Cohen's music and drive himself to write better lyrics. Previously, Young had stated that this album's lyrics would be about "sex and love, and love lost," after he realised that "it's all I care about."

Critical reception

Combat Sports received positive reviews from critics, with The Line of Best Fit describing it as a "brash, attention-grabbing record". The Guardian called Combat Sports "top drawer garage rock" and complimented Young's lyrical strengths.

Track listing

Personnel
Justin Young – vocals, rhythm guitar
Freddie Cowan – lead guitar
Árni Árnason – bass guitar
Yoann Intonti – drums
Timothy Lanham – keyboards, additional guitar

Charts

References

2018 albums
The Vaccines albums
Columbia Records albums

Combat Sports (album)


Forløsning er en dansk børnefilm fra 2016 instrueret af Andrea Grooss Jakobsen.

Handling
Pigen sidder hjemme ved spisebordet med sine forældre. Det er en meget konservativ familie, hvor alt skal virke perfekt, men alt er ikke perfekt. Pigen er homoseksuel, men føler ikke, det vil blive accepteret i det miljø, hun befinder sig i.

Medvirkende

 Iris Emily Swain, Ingrid
 Amalie Gubi, Pige
 Torben Jakobsen, Far
 Anja Michele Møller, Mor

Referencer

Eksterne henvisninger

Kortfilm fra Danmark
Filmskolefilm fra Danmark
Danske film fra 2016

Forløsning


An Haplochromis victorianus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Pellegrin hadton 1904. An Haplochromis victorianus in nahilalakip ha genus nga Haplochromis, ngan familia nga Cichlidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an duro. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Haplochromis

Haplochromis victorianus


Kahenera sa mga alasiwsiw ang Vellea. Ang Vellea sakop sa kabanay nga Tettigoniidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Galeriya sa hulagway

Insekto
Vellea

Vellea


An Vermicella in uska genus han Hydrophiidae. An Vermicella in nahilalakip ha familia nga Hydrophiidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Vermicella

Vermicella


Francisco Chapadinha é um político brasileiro, do estado do Pará.

Biografia
Foi eleito deputado federal em 2014, para a 55.ª legislatura (2015-2019), pelo PSD. Posteriormente, mudou de partindo, indo para o PTN, atual Podemos.

Votou a favor do Processo de impeachment de Dilma Rousseff. Já durante o Governo Michel Temer, votou a favor da PEC do Teto dos Gastos Públicos.

Em abril de 2017 foi favorável à Reforma Trabalhista.

Votações contra a investigação de Michel Temer
Em agosto de 2017 votou contra o processo em que se pedia abertura de investigação do então presidente Michel Temer, ajudando a arquivar a denúncia do Ministério Público Federal.

Na sessão do dia 25 de outubro de 2017, o deputado, mais uma vez, votou contra o prosseguimento da investigação do então presidente Michel Temer, acusado pelos crimes de obstrução de Justiça e organização criminosa. O resultado da votação livrou o Michel Temer de uma investigação por parte do Supremo Tribunal Federal (STF).

Deputados federais do Brasil pelo Pará
Membros do Podemos (Brasil)

Francisco Chapadinha


"Hard Times" é uma canção da banda de rock estadunidense Paramore, presente em seu quinto álbum de estúdio After Laughter (2017).. Foi lançada em 19 de abril de 2017, por intermédio da Fueled by Ramen, como o primeiro single do álbum. A canção foi escrita pela vocalista Hayley Williams e o guitarrista Taylor York, e foi gravada na cidade natal da banda, Nashville, Tennessee. É o primeiro material lançado pela banda desde o retorno de Zac Farro e a saída do primeiro baixista Jeremy Davis.

A canção recebeu opinições positivas dos críticos, sendo comparada com o gênero new wave dos anos 1980 e aos singles anteriores da banda "Still Into You" e "Ain't It Fun".

Antecedentes e composição
Liricamente, "Hard Times" é sobre a sensação de passar por momentos difíceis e de se sentir inútil em alcançar seus objetivos. De acordo com a DIY, "Hard Times" segue os "passos bombásticos" dos singles anteriores "Still Into You" e "Ain't It Fun", apresentando um "refrão enorme e vocais pegajosos". Eddie Fu da Consequence of Sound concorda, observando que eles expandem o som pop rock dessas canções ao "incorporar ainda mais o new wave dos anos 1980". De acordo com a escritora Lindsey Byrnes, da Billboard, é uma canção pop rock que apresenta uma batida tribal e é uma reminiscência do new wave dos anos 80.

Da mesma forma, Tom Breihan do Stereogum descreveu a canção como "a animação rústica do new wave dos anos 80". Daniel Kreps da Rolling Stone caracterizou a canção como um "synth-pop borbulhante". Para o The Guardian, as baterias se assimilam ao Lionel Richie, enquanto o instrumental é "estilo-Daft Punk". Durante uma entrevista para o iHeartRadio, Williams afirmou, "Este é um grande passo para nós como banda e é definitivamente um novo som. Estamos muito orgulhosos disso. Eu sinto que reflete exatamente quem somos atualmente, e espero que as pessoas gostem." "Hard Times" é descrita também como uma canção disco.

Análise da crítica
A canção foi recebida positivamente pelos críticos de música. Joe Coscarelli do The New York Times apreciou a canção, afirmando que Hayley Williams "continua no foco, e suas melodias ágeis e ganchos pop sorrateiramente enormes são tão nítidos e magnéticos como sempre são, não obedecendo os padrões do gênero". Brad Nelson da Pitchfork escreveu positivamente sobre a canção, chamando-a de "retorno ao ritmo vintage trazido por 'Ain't It Fun', mas essa nova canção se desenrola em um contexto menos obviamente conectado ao rock e ainda mais amputado do emo". Jordan Sargent da Spin nomeou a faixa como um dos melhores singles do Paramore até hoje, adicionando que "Também é uma experiência interessante, mesmo que você não se importe com a música do Paramore".

Will Richards da DIY elogiou a canção, dizendo que a banda "nunca estiveram tão divertidos quanto estão agora", afirmando ainda que o refrão "instantaneamente gruda em seu cérebro como chiclete". Billboard comparou a canção com trabalhos de Talking Heads e Blondie, afirmando "Com a qualidade contagiante de 'Hard Times' que te inspira em pular na cama e usar uma escova de cabelo como microfone, o novo capítulo do Paramore é uma prova do que pode acontecer não apenas quando você enfrenta a tempestade, mas quando você se deixa dançar durante a mesma". Escrevendo para o The Inquirer, Joseph R. Atilano opinou que a canção é "uma faixa muito sólida e é algo que os fãs de longa data do Paramore com certeza vão gostar de ouvir continuamente", mas criticou a sua curta duração e menciona que os vocais de Williams poderiam ser mais potentes em alguns momentos.

A votação anual Pazz & Jop feita pelo The Village Voice classificou "Hard Times" na posição 11 como uma das melhores músicas de 2017.

Condecorações

Vídeo musical
O vídeo foi publicado no canal da Fueled by Ramen no YouTube em 19 de abril de 2017. Foi dirigido por Andrew Joffe e gravado na Optimist Studios durante dois dias em março de 2017. De acordo com Joffe, a banda queria "incorporar alguma vibe dos anos 80" e fazer uso do "tipo de efeitos de animação rotoscópicos desenhados à mão como feito em 'Take on Me' do a-ha e implantam uma paleta de cores similar a Weird Science e Square Pegs". Lars Gotrich da NPR descreveu o vídeo como contendo "efeitos antigos estilo MTV, altos tons pastéis e um espaço de performance aparentemente construído a partir de um velho conjunto Nickelodeon". Os efeitos de animação foram feitos pelo estúdio criativo Computer Team.

Até novembro de 2020, o vídeo já havia atingido mais de 100 milhões de visualizações no YouTube.

Créditos
Créditos adaptados do encarte do álbum.

 Kevin "K-Bo" Boettger – engenheiro assistente
 Dave Cooley – engenheiro de masterização
 Carlos de la Garza – mixagem, engenheiro
 Zac Farro – bateria, sinos, teclado, percussão, vocais de apoio
 Justin Meldal-Johnsen – produtor, engenheiro, guitarra baixo, teclado, programação
 Mike Schuppan – engenheiro, mixagem adicional
 Hayley Williams – vocais, teclado, percussão, vocais de apoio
 Taylor York – produtor, mixagem adicional, engenheiro, guitarra, teclado, marimba, percussão, programação, vocais de apoio

Desempenho nas tabelas musicais

Tabelas semanais

Tabelas de fim de ano

Vendas e certificações

Histórico de lançamento

Canções gravadas por Paramore
Canções de 2017
Singles de 2017
Canções compostas por Hayley Williams
Canções de música disco

Hard Times (canção)


Holly Isabella Rankin (born 19 December 1991), who performs as Jack River, is an Australian singer-songwriter, multi-instrumentalist, and producer. Her debut album, Sugar Mountain (22 June 2018), peaked at No. 11 on the ARIA Albums Chart. At the ARIA Music Awards of 2018 she received nominations for Breakthrough Artist, Best Pop Release and Engineer of the Year (the latter shared with Xavier Dunn and John Castle).

Early life
Holly Isabella Rankin was born in 1991, to David and Donna Rankin, and raised in Forster, New South Wales. She started writing a diary from the age of five or six, with Rankin stating, "I just had an attraction to writing and also recording things. I've always been fascinated by people and stories and nature."

Career

2013-2016: Career beginnings and EPs
Rankin initially performed under her given name, before adopting the performance name, Jack River, upon relocating to Sydney. Her eight-track debut extended play, On Nature Part One, was issued in April 2013 via Waterfront Records and MGM Distribution. James Monger of AllMusic described how her, "laid-back, psych-tinged electropop [had] earned her a loyal local following."

River signed with I Oh You / Universal Music Australia, which issued her single, "Talk Like That", in early 2016. Happy Mags Emerson Noble felt, "[it] has an incredibly tangible, organic feel that seems to come pretty naturally to [River]. There is an air of self-produced originality that draws you into this track but it's still so damn hooky that you're going to be singing that sweet synth riff for days."

Her seven-track EP, Highway Songs No. 2 (October 2016) peaked at number 19 on the ARIA Hitseekers Albums Chart. It was co-produced by Rankin and Xavier Dunn. Laura Polson of The Newcastle Herald observed, "On top of writing the melody and lyrics, Rankin seeks landscape sounds to add to her music... the opening track 'Highway (Intro)' draws together carnival sounds with a western, cowboy twist."

2017-2022: Sugar Mountain
River's single, "Fool's Gold" (June 2017), was accompanied by a music video, which Sosefina Fuamoli of The AU Review felt was, "dreamy as hell" and "lit up through a beautifully-crafted haze of a narrative, following different couples." In June–July 2017 the singer-songwriter launched a series of concerts, Electric Lady, featuring only female acts: Ali Barter, Alex Lahey, and Gretta Ray. River supported Midnight Oil during that year and undertook her own Fool's Gold Tour.

On 22 June 2018, River released her debut album, Sugar Mountain, titled for Neil Young's song of the same name. The album recounts River's painful memories, including her sister's fatal accident. During an interview with Richard Kingsmill on 2018, a program on Triple J radio, River explained that music was her way of dealing with emotions and also as therapy, calling it her "go to for everything". It peaked at number 11 on the Albums Chart and received three nominations at the 2018 ARIA Awards: Breakthrough Artist, Best Pop Release and Engineer of the Year (the latter shared with Dunn and John Castle). In October 2019, she came at no.11 in Happy Mag's list of "The 15 Australian female artists changing the game right now".

On 4 October 2019, River released the single "Later Flight" and announced she had an EP due for release on 14 February 2020.

In September 2021, River released "We Are the Youth" saying "At the same time as there is widespread climate injustice, there is ongoing abuse of power on many fronts in our society: against First Nations people, in the halls of parliament and in workplaces everywhere. People are tired of it. We want change and action and we are ready to work to build our way out of a broken system."

2023: Endless Summer
In February 2023, River released "Endless Summer", the title track from her second studio album Endless Summer, released on 16 June 2023. In an album review, Ellie Robinson from NME called it "a psychedelic cruise through streams of pop influenced by surf-rock and shoegaze, carried by lyrics that paint an oddly alluring picture of an apocalyptic hellscape."

Personal life
Rankin's sister, Shannon Rankin (born 1995), died in 2006 in an accident due to a faulty drain in a spa.

Political views and activism
On 15 February 2019, Rankin was present at Labor New South Wales' live music policy launch in Sydney  and delivered a speech in opposition to the Baird Government and their lockout laws. In her speech, Rankin endorsed Labor for the 2019 election. On 3 December 2020, Rankin held a climate panel entitled New Energy, designed to get politicians together to discuss energy and climate policy. The event saw politicians respond to questions from guests, including Triple J presenters Avani Dias and Lewis Hobba, in addition to rugby union player David Pocock, motivational speaker Turia Pitt, and Reuben Styles of electronic music duo Peking Duk. On 27 October 2021, Rankin criticised Scott Morrison and his Government's plan to reach net-zero emissions by 2050, labelling it "gutless" and "paper thin".

Discography

Studio albums

Extended plays

Singles

As lead artist

As featured artist

Awards

AIR Awards
The Australian Independent Record Awards (commonly known informally as AIR Awards) is an annual awards night to recognise, promote and celebrate the success of Australia's Independent Music sector.

!
|-
! scope="row"| 2020
| Sugar Mountain
| Best Independent Pop Album or EP
|
|
|-
! scope="row"| 2021
| Stranger Heart
| Best Independent Pop Album or EP
|
|

APRA Music Awards
The APRA Music Awards are an annual awards ceremony. Jack River has received two nominations.

!
|-
! scope="row"| 2019
| Herself
| Breakthrough Songwriter of the Year
|
|
|-
! scope="row"| 2020
| "Sugar"
| Most Performed Dance Work of the Year
|
|
|}

ARIA Music Awards
The ARIA Music Awards is an annual awards ceremony that recognises excellence, innovation, and achievement across all genres of Australian music. Jack River has received 4 nominations overall.

|-
|rowspan="3"| 2018
|rowspan="2"| Sugar Mountain
| Breakthrough Artist
|
|-
| Best Pop Release
|
|-
| Holly Rankin, Xavier Dunn & John Castle for Sugar Mountain
| Engineer of the Year
|
|-
| 2019
| "Sugar"
| Best Dance Release
|
|}

Environmental Music Prize
The Environmental Music Prize is a quest to find a theme song to inspire action on climate and conservation. It commenced in 2022.

!
|-
| 2022
| "We Are the Youth"
| Environmental Music Prize
|
|
|-

J Awards
The J Awards are an annual series of Australian music awards that were established by the Australian Broadcasting Corporation's youth-focused radio station Triple J. They commenced in 2005.

!
|-
| J Awards of 2017
| "Fool's Gold"
| Australian Video of the Year
|
|
|-
| J Awards of 2021
| Jack River
| You Done Good Award
|
|

National Live Music Awards
The National Live Music Awards (NLMAs) are a broad recognition of Australia's diverse live industry, celebrating the success of the Australian live scene. The awards commenced in 2016.

!
|-
! scope="row" rowspan="2"| 2019
| rowspan="2"| Herself
| Live Pop Act of the Year
|
||
|-
| NSW Live Act of the Year
|
||
|}

Rolling Stone Australia Awards
The Rolling Stone Australia Awards are awarded annually in January or February by the Australian edition of Rolling Stone magazine for outstanding contributions to popular culture in the previous year.

!
|-
| 2022
| "We Are the Youth"
| Best Single
|
|
|-

References

1991 births
Living people
Australian musicians
Australian women pop singers
21st-century Australian singers
21st-century Australian women singers
Nettwerk Music Group artists
Universal Music Group artists
People from Forster, New South Wales

Jack River (musician)


Marion Mitchell Morrison ( * 26. mai 1907 - † 11. juni 1979), føddur Marion Robert Morrison og betri kendur undir kunstnaranavni sínum John Wayne, var ein amerikanskur filmsleikari, leikstjóri og prodjúsari.

Hann gjørdist kendur av sínum leikluti í filminum "Stagecoach" frá 1939, ið John Ford lekstjórnaði.

Leinki úteftir

 John Wayne IMDb The Internet Movie Database.

Amerikanskir sjónleikarar
Filmsleikstjórar úr USA

John Wayne


An Calamus proridens in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Jordan ngan Gilbert hadton 1884. An Calamus proridens in nahilalakip ha genus nga Calamus, ngan familia nga Sparidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Calamus

Calamus proridens


Modelo de Milne foi um modelo cosmológico relativista especial proposto por Edward Arthur Milne em 1935. É matematicamente equivalente a um caso especial do modelo FLRW no limite de densidade de energia zero (ou seja, um universo vazio) e obedece princípio cosmológico. O modelo de Milne também é semelhante ao espaço de Rindler, uma simples re-parametrização do espaço de Minkowski.

Desde que caracteriza a densidade de energia zero e a curvatura espacial maximamente negativa, o modelo de Milne é contradito por observações cosmológicas. Os cosmologistas realmente observam o parâmetro de densidade do universo como consistente com a unidade e sua curvatura para ser consistente com a planicidade.

Cosmologia física
Teorias científicas obsoletas

Modelo de Milne


Liao je jedna od glavnih rijeka u Kini. Protiče kroz sjeveroistočnu Kinu i tvori jedan od sedam glavnih riječnih sistema u Kini. Provincija Liaoning i poluostvro Liaodong su nazvani prema ovoj rijeci. Tokom svog toka dugog 1.345 kilometara, rijeka odvodi vodu sa sliva površine od 232.000 km2 pri prosječnom protoku od oko samo 500 m3 u sekundi što je oko 20 puta manje od protoka Biserne rijeke. Rijeka Liao u svojim vodama nosi ima izuzetno veliku količinu sedimenta jer mnogi dijelovi ovog riječnog sistema protiču kroz praškasti les.

Rijeka Liao je također važno geografsko obilježje, jer dijeli provinciju Liaoning na dva široka regiona - Liaodong (istočno od rijeke Liao) i Liaoxi (zapadno od rijeke Liao).

Pritoke
Dvije glavne pritoke Liao rijeke su:

 Xiliao (zapadna Liao rijeka), dužine 449 km.
 Dongliao (istočna Liao rijeka), dužine 360 km.

Ostale važnije pritoke su:
 Sutai
 Qing
 Chai
 Fan
 Xiushui
 Yangximu
 Liu
 Raoyang

Reference

Vanjski linkovi

Rijeke u Aziji
Rijeke u Kini
Tihookeanski sliv

Liao (rijeka)


An Chrotochlora perpulchra in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Warren hadton 1905. An Chrotochlora perpulchra in nahilalakip ha genus nga Chrotochlora, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chrotochlora

Chrotochlora perpulchra


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Digamacris fraterna. Una ning gihulagway ni George Clifford Carl ni adtong 1916. Ang Digamacris fraterna sakop sa kahenera nga Digamacris, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Rio de Janeiro
 Espírito Santo (estado)
 Minas Gerais

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Rio de Janeiro
Insekto sa Espírito Santo (estado)
Insekto sa Minas Gerais
Digamacris

Digamacris fraterna


Natsværmer er en betegnelse for natsommerfugle

Natsværmer kan også henvise til:

 Natsværmer (dokumentarfilm), en dansk portrætfilm fra 2002 instrueret af Katrine Østlund Jacobsen
 Natsværmer (film), en dansk kortfilm fra 2020 instrueret af Anders Walter
 "Natsværmer" (sang), en sang af Lars H.U.G. og senere indspillet af den danske sangerinde Anna David
 Natsværmer (album), et album med den danske gruppe Rocazino fra 1983

Natsværmer (flertydig)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Leatettix browni. Una ning gihulagway ni Otte, D. ni adtong 2014. Ang Leatettix browni sakop sa kahenera nga Leatettix, ug kabanay nga Lentulidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Eastern Cape

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Eastern Cape
Leatettix

Leatettix browni


Glasgow – jednostka osadnicza w Stanach Zjednoczonych, w stanie Delaware, w hrabstwie New Castle.

CDP w stanie Delaware

Glasgow (Delaware)


Huyện Vasylivka (, chuyển tự: Vasylivkas'kyi raion) là một huyện của tỉnh Zaporizhia thuộc Ukraina. Huyện Vasylivka có diện tích 1621 km², dân số theo điều tra dân số ngày 5 tháng 12 năm 2001 là 74384 người với mật độ 46 người/km2. Trung tâm huyện nằm ở Vasylivka.

Tham khảo

Huyện của Ukraina
Tỉnh Zaporizhzhia

Vasylivka (huyện)


Euplectes diadematus (tên thông thường trong tiếng Anh: "Fire-fronted bishop", nghĩa: giám mục ngực lửa) là một loài chim thuộc Họ Rồng rộc. Loài này phân bố ở Kenya, Somalia, và Tanzania.

Chú thích

Tham khảo

 BirdLife International 2004. Euplectes diadematus. 2006 IUCN Red List of Threatened Species.  Downloaded on ngày 25 tháng 7 năm 2007.

D
Động vật được mô tả năm 1878
Chim vùng Sừng châu Phi
Chim Đông Phi

Giáo sĩ ngực lửa


María del Consuelo Vello Cano, known as La Fornarina (Madrid, 28 May 1884- Madrid 17 July 1915) was an early twentieth-century Cuplé singer whose short career –barely 15 years– nevertheless brought her fame throughout Spain and Europe. Among her admirers were Jacinto Benavente and the brothers Antonio and Manuel Machado.

Biography
Daughter of the Civil Guard Laureano Vello Álvarez and the laundress Benita Cano Rodríguez.

Her first notable appearances were as chorus girl in the Teatro de la Zarzuela in Madrid and her presence is also documented in the capital's Teatro Japonés around 1900. She apparently owed her nickname, "La Fornarina" (the baker girl) to the La Época journalist Javier Betegón. She already appeared under the name at the Teatro Romea in Madrid, the Teatro Nuevo Retiro in Barcelona and the Salon Novedades in Valencia. From 1904, she became associated with the lyricist José Juan Cadenas.

Her appearances abroad can be traced to 1905, in Lisbon's Coliseu dos Recreios. Soon, she became the star of the Teatro Lara, the Salón de Novedades and the Zarzuela in Madrid as well as the Príncipe Real theatre in Oporto. Her grand entrance on the international scene was at the Parisian "Apollo Théatre" in 1907. It is in Paris that she meets Quinito Valverde, author of the song Clavelitos (Little Carnations) (1909) that would become her greatest success. With this song she trod the boards of London's Alhambra Theatre, the Olympia in Paris or the Palais Soleil in Montecarlo, even appearing in St Petersburg in 1909. After the long European tour, King Alfonso XIII of Spain presided over one of her appearances at the Teatro de la Comedia.

In 1914, a year before her premature death, she premiered El ultimo cuplé (the last cuplé) (a theme that would inspire the 1957 film The Last Torch Song, starring another Spanish diva, Sara Montiel. Critics of the time wrote that she supplemented her a weak voice with good modulation and "exquisite low notes". She died at the height of her fame, at the age of 31 and is buried in Saint Isidore Cemetery.

Other notable "Queens of cuplé" were La Chelito and Raquel Meller.

References

1884 births
1915 deaths
Singers from Madrid
20th-century Spanish women singers
20th-century Spanish singers
Cupletistas

Fornarina (singer)


Rosulje may refer to:

 Rosulje (Bugojno), a village in Bosnia and Herzegovina
 Rosulje (Gornji Vakuf), a village in Bosnia and Herzegovina
 Rosulje (Pale), a village in Bosnia and Herzegovina
 Rosulje, Tešanj, a village in Bosnia and Herzegovina

Rosulje


Kaliwatan sa alibangbang ang Exelastis viettei. Una ning gihulagway ni Christian Gibeaux ni adtong 1994. Ang Exelastis viettei sakop sa kahenera nga Exelastis, ug kabanay nga Pterophoridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Comoros

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Comoros
Exelastis

Exelastis viettei


Kaliwatan sa insekto ang Gynaikothrips insularum. Una ning gihulagway ni Hermann Priesner ni adtong 1929. Ang Gynaikothrips insularum sakop sa kahenera nga Gynaikothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Indonesya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Indonesya
Gynaikothrips

Gynaikothrips insularum


An Thriophora ovulata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Edward Meyrick hadton 1911. An Thriophora ovulata in nahilalakip ha genus nga Thriophora, ngan familia nga Gelechiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Thriophora

Thriophora ovulata


An Apharsatus fallaciosus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Leon Fairmaire hadton 1893. An Apharsatus fallaciosus in nahilalakip ha genus nga Apharsatus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Madagascar. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Apharsatus

Apharsatus fallaciosus


Sammenslutningen af Polske Elektroingeniører (polsk: Stowarzyszenie Elektryków Polskich, SEP) er en polsk ikke-statslig organisation, der integrerer elektrikere af polsk oprindelse fra hele verden. Takket være sin åbne medlemskabsmodel samler det både ingeniører og teknikere samt unge studerende (studerende fra tekniske skoler og erhvervsskoler) inden for elektroteknik i bredeste forstand.

Aktiviteter
SEP er hovedsagelig involveret i uddannelsesaktiviteter (kurser i betjening af elektrisk udstyr). SEP beskæftiger sig også med overensstemmelsesvurdering af elektriske lavspændingsprodukter (siden 1933) gennem sit kvalitetskontor, et SEP-agentur med nationale akkrediteringer og anerkendelse fra de mest prestigefyldte internationale og europæiske organisationer. Den gennemfører også et omfattende internationalt samarbejde under det engelske navn "Association of Polish Electrical Engineers". Den er medlem af Polens nationale sammenslutning af videnskabelige og tekniske foreninger og af den europæiske organisation EUREL.

Historie
Fra den 7. til 9. juni 1919 blev der afholdt en kongres for at oprette Sammenslutningen af Polske Elektrotechnikerer. Professor Mieczysław Pożaryski blev valgt til den første formand. I 1928 fusionerede organisationen med Sammenslutningen af Polske Radioingeniører, og i 1929 blev navnet ændret til det nuværende navn ved en beslutning i bestyrelsen. I 1939 sluttede Sammenslutningen af Polske Telekommunikationsingeniører sig til SEP.

Liste over formænd

 1919–1928 – Mieczysław Pożaryski (første formand for SEP)
 1928–1929 – Kazimierz Straszewski
 1929–1930 – Zygmunt Okoniewski
 1930–1931 – Kazimierz Straszewski
 1931–1932 – Felicjan Karśnicki
 1932–1933 – Tadeusz Czaplicki
 1933–1934 – Alfons Kühn
 1934–1935 – Jan Obrąpalski
 1935–1936 – Alfons Kühn
 1936–1937 – Janusz Groszkowski
 1937–1938 – Alfons Hoffmann
 1938–1939 – Kazimierz Szpotański
 1939 – Antoni Krzyczkowski
 1939–1946 – Kazimierz Szpotański
 1946–1947 – Kazimierz Straszewski
 1947–1949 – Włodzimierz Szumilin
 1949–1950 – Stanisław Ignatowicz
 1950–1951 – Tadeusz Żarnecki
 1951–1952 – Jerzy Lando
 1952–1959 – Kazimierz Kolbiński
 1959–1961 – Tadeusz Kahl
 1961–1981 – Tadeusz Dryzek
 1981–1987 – Jacek Szpotański
 1987–1990 – Bohdan Paszkowski
 1990–1994 – Jacek Szpotański
 1994–1998 – Cyprian Brudkowski
 1998–2002 – Stanisław Bolkowski
 2002–2006 – Stanisław Bolkowski
 2006–2014 – Jerzy Barglik
 2014–2022 – Piotr Szymczak
 from 2022 – Sławomir Cieślik

Referencer

Eksterne henvisninger

 Officiel website for Sammenslutningen af Polske Elektroingeniører

Foreninger fra Polen
Etableret i 1919


KEE – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Kelle (Congo)
 kee – codice ISO 639-3 della lingua keres orientale

Kee


Andreas Junker Dirksen (født 21. juni 1966) er en dansk iværksætter, investor, forfatter og foredragsholder, der skabte fordelsklubben Plusbog.

Iværksætteri
I 2000 startede han Danmarks første net-bladkiosk Bladkiosken.dk, og i 2007 købte Freeway halvdelen. Bladkiosken er senere solgt.

I 2010 lancerede Andreas Dirksen Plusbog.dk, hvor man som medlem fik adgang til at købe bøger udgivet i Danmark med rabat, hvilket var helt nyt i boghandlerbranchen. Man åbnede senere også op for salg af udenlandske bøger og salg til ikke-medlemmer. Økonomisk blev Plusbog aldrig nogen succes, og selskabet har i sin levetid genereret et samlet underskud på 20 millioner kroner.

Andreas Dirksen modtog i 2012 Børsens Gazellepris for størst vækst, og i 2017 blev han optaget i Kraks Blå Bog.

Andreas solgte sin andel af Plusbog til Freeway i 2017 og investerede i stedet i andre abonnementsforretninger, bl.a. Venue Manager, Institut for Kundetyper og Rebuybaby.

I 2019 stiftede han SignUp Academy sammen med sin hustru Mette Fruensgaard.

Referencer

Eksterne henvisninger

Erhvervsfolk fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog

Andreas Dirksen


Kaliwatan sa kasili ang Brachysomophis umbonis. Una ning gihulagway ni Mccosker ug Randall ni adtong 2001. Ang Brachysomophis umbonis sakop sa kahenera nga Brachysomophis, ug kabanay nga Ophichthidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan ug Kadagatang Pasipiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Indyan
Brachysomophis

Brachysomophis umbonis


Nesticella marapu là một loài nhện trong họ Nesticidae.

Loài này thuộc chi Nesticella. Nesticella marapu được miêu tả năm 2004 bởi Benjamin.

Chú thích

Tham khảo

biologie|2011|10|21}}

Nesticella
Nhện châu Á
Động vật được mô tả năm 2004
Nhện hang

Nesticella marapu


Codici
 BEZ – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Beru (Kiribati)
 bez – codice ISO 639-3 della lingua bena

Geografia
 Bez – fiume delle Landes, affluente del Midouze (Francia)
 Bez – fiume del dipartimento della Drôme, affluente della Drôme (Francia)
 Bez – antico comune del Gard, ora parte di Bez-et-Esparon (Francia)
 Le Bez – comune del Tarn (Francia)

Bez


Kaliwatan sa alibangbang ang Agdistis bennetii. Una ning gihulagway ni Curtis ni adtong 1833. Ang Agdistis bennetii sakop sa kahenera nga Agdistis, ug kabanay nga Pterophoridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Rumanya
 Espanya
 Krowasya
 Pransiya
 Alemanya
 Gresya
 Italya
 Cerdeña
 Albanya
 Belhika
 Olandres
 Dinamarka
 Serbya
 Inglatera

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Espanya
Insekto sa Pransiya
Insekto sa Alemanya
Insekto sa Gresya
Insekto sa Italya
Insekto sa Cerdeña
Insekto sa Albanya
Insekto sa Belhika
Insekto sa Olandres
Insekto sa Dinamarka
Insekto sa Inglatera
Agdistis
Insekto sa Krowatiya
Insekto sa Romaniya
Insekto sa Serbiya

Agdistis bennetii


Idžaza (, "diploma", "dozvola", "ovlaštenje", "licenca"; množina: idžaze) je diploma koja ovlašćuje njenog nosioca da obavlja određene poslove, a koju izdaje neko ko već posjeduje takva ovlaštenja. Posebno se povezuje sa prenošenjem islamskog vjerskog znanja. Diploma obično podrazumijeva da je učenik ovo znanje stekao od izdavaoca idžaze putem usmene nastave iz prve ruke. Idžaza koja daje lanac ovlaštenih prenosilaca koji sežu do originalnog autora često je pratila tekstove hadisa, fikha i tefsira ; ali se pojavljivao i u mističnim, istorijskim i filološkim djelima, kao i u književnim zbirkama. Dok se idžaza prvenstveno povezuje sa sunitskim islamom, koncept se također pojavljuje u hadiskim tradicijama šiitskih sljedbenika dvanaest imama.

George Makdisi, profesor orijentalnih studija, smatra da je idžaza preteča univerzitetske akademske diplome, kao i doktorata. Profesor arapskog jezika, Alfred Guillaume (SOAS); Profesor sociologije, Syed Farid al-Attas (Nacionalni univerzitet Singapura) Profesor bliskoistočnih studija, Devin J. Stewart (Univerzitet Emory) slažu se da postoji sličnost između idžaze i univerzitetske diplome. Međutim, Toby Huff i drugi odbacuju Makdisijevu teoriju. Devin J. Stewart primjećuje razliku u ovlaštenju u smislu ko ih izdaje: pojedinačni profesor za idžazu i istitucija u slučaju univerziteta.

Opis

U radu pod naslovom Tradicionalizam u islamu: esej u tumačenju, profesor s Harvarda William A. Graham objašnjava idžaza sistem na sljedeći način:Osnovni sistem "putovanja u potrazi za znanjem" koji se razvio na početku izučavanjahadisa, uključivao je putovanje određenim autoritetima ( šejhovima ), posebno najstarijim i najpoznatijim toga doba, kako bi čuli iz njihovih usta hadise i dobili njihove ovlaštenje ili "dozvolu" ( idžaza ) da se oni prenose. Ovaj idžaza sistem lične, a ne institucionalne certifikacije služi ne samo za hadis, već i za prenošenje tekstova bilo koje vrste, od historije, prava ili filologije do književnosti, misticizma ili teologije . <i id="mwYA">Isnad</i> dugog rukopisa, kao i onaj kratkog hadisa, idealno bi trebao odražavati usmeni, licem u lice, prenošeni tekst od nastavnika do učenika putem učiteljeve idžaze, koja potvrđuje pisani tekst. U formalnom, pisanom idžazu, učitelj koji dodjeljuje diplomu obično uključuje isnad koji sadrži njegovu ili njenu lozu učitelja do Muhammeda preko ashaba, kasnijeg poštovanog šejha ili autora određene knjige.

Hipoteza o porijeklu doktorata
Prema Lexikon des Mittelalters i Historiji univerziteta u Europi, porijeklo evropskog doktorata leži u kasnosrednjovjekovnom učenju čiji korijeni sežu do kasne antike i ranih dana kršćanskog učenja Biblije. Ovo gledište ne sugerira nikakvu vezu između idžaze i doktorata. George Makdisi je umjesto toga izjavio da je idžaza bila vrsta akademskog stepena ili doktorata koji se izdavao u srednjovjekovnim medresama, sličan onom koji se kasnije pojavio na europskim srednjovjekovnim univerzitetima.  Devin J. Stewart također vidi paralelu i tvrdi da je "licenca za predavanje prava i izdavanje pravnih mišljenja očigledno bila stvarni dokument službenog ili pravnog statusa", istovremeno primjećujući razliku u ovlaštenju davanja (pojedinačni profesor za idžzazu i institucija u slučaju univerziteta). Teoriju o islamskom porijeklu diplome prvobitno je predložio Alfred Guillaume 1930-ih, koji je smatrao idžazu kao preteču licentia docendi, sa čime se slaže Syed Farid al-Attas.

Makdisi je u istrazi o razlikama između kršćanskog univerziteta i islamske medrese iz 1970. godine u početku smatrao da je kršćanski doktorat srednjovjekovnog univerziteta jedini element na univerzitetu koji se najviše razlikuje od certifikacije islamske idžaze. Godine 1989., međutim, rekao je da porijeklo kršćanskog srednjovjekovnog doktorata ("licentia docendi") datira iz ijāzah al-tadrīs wa al-iftā''' ("licenca za podučavanje i izdavanje pravnih mišljenja") u srednjovjekovnom islamskom pravnom obrazovanju sistem. Makdisi je predložio da je idžazat attadris porijeklo evropskog doktorata, i otišao dalje u sugeriranju uticaja na magisterijum kršćanske crkve. Prema dokumentu iz 1989. godine, sistem idžaza je bii ekvivalent kvalifikaciji doktora prava i razvijen je tokom devetog stoljeća nakon formiranja mezhebskih pravnih škola. Da bi stekao doktorat, student je "morao studirati na pravnom fakultetu , obično četiri godine za osnovni dodiplomski kurs" i najmanje deset godina za postdiplomski kurs. "Doktorat je stečen nakon usmenog ispita kako bi se utvrdila originalnost njegovih teza", i da bi se ispitala "sposobnost studenta da ih brani od svih prigovora, u sporovima postavljenim u tu svrhu" što su bile naučne vježbe koje su se praktikovale tokom studentske " karijere diplomiranog studenta prava ." Nakon što su studenti završili postdiplomsko obrazovanje, dodijeljeni su im doktorati dajući im status fakiha (što znači " magistar prava "), muftije (što znači "profesor pravnih mišljenja ") i mudarrisa (što znači "učitelj"), koji su kasnije prevedeni na latinski kao magister, profesor i doktor.

Medrese su izdavale idžazat attadris u islamskom pravu šerijatu, matematici, astrologiji, medicini, farmakologiji i filozofiji. Iako je šerijatski zakon bio glavni predmet u većini ovih medresa, nauke su tretirane sa istom vrijednošću u islamskom društvu, jer su napravljena mnoga otkrića u oblastima kao što je medicina gdje je uspostavljena prva bolnica i otkriven je plućni protok krvi. Diploma islamskog prava na Univerzitetu Al-Azhar, najprestižnijem univerzitetu, tradicionalno se dodjeljivala bez završnih ispita, ali na osnovu pažljivog pohađanja kurseva od strane studenata. Međutim, postdiplomski doktorat prava stekao bi se tek nakon "usmenog ispita". U radu iz 1999. Makdisi ističe da je dodjeljivanje diplome idžaze bilo u rukama profesora, i u ranom period Univerziteta u Bolonji, gdje su diplome prvobitno dodjeljivali profesori. On također ističe da su, slično kao što je idžazat attadris'' bio ograničen na pravo, prvi stepen u Bolonji također prvobitno bio ograničen na pravo, da bi se kasnije proširio na druge predmete.

Norman Daniel, u radu iz 1984. godine, kritikovao je raniji Makdisijev rad jer se oslanjao na sličnosti između dva obrazovna sistema umjesto da citira istorijske dokaze. On je naveo da Makdisi "ne razmišlja ozbiljno o spontanom ponavljanju pojava", te napominje da sličnosti između dva sistema ne podrazumijevaju automatski da je jedan stvorio drugi. On dalje navodi da postoji nedostatak dokaza za škole u kratkotrajnim arapskim naseljima Francuske i kontinentalne Italije, za koje Makdisi tvrdi da su možda bile veze između islamskog i evropskog obrazovnog sistema, kao i nedostatak dokaza o navodnom prijenosu skolastičkih ideja između dva sistema u potpunosti. U raspravi o Makdisijevoj tezi iz 1989. godine, Toby Huff je tvrdio da nikada nije postojao ekvivalent diplome ili doktorata u islamskim medresama, zbog nedostatka fakulteta koji predaje jedinstveni nastavni plan i program.

Razlike između idžaze i diplome
Zapadni oblik obrazovanja je ono što je danas prilagođeno i koristi se širom svijeta. Ovaj obrazovni sistem posebnu pažnju skreće na formalnu obrazovnu instituciju – univerzitet. Grupe pojedinaca studiraju na fakultetu sastavljenom od velikog broja profesora, od kojih je svaki priznat kao ekspert u svojoj oblasti, a po završetku nastavnog plana i programa studenti dobijaju diplomu. Diploma je dokument koji potvrđuje da univerzitetska institucija u cjelini prepoznaje znanja i sposobnosti određenog pojedinca u okviru određene oblasti studija.

Idžaza s druge strane ima mnogo drugačiji pristup u širenju znanja. Naglasak je stavljen na pdučavanje jedan na jedan, a ne na instituciju u cjelini. S obzirom da je naglasak na odnosu između učenika i instruktora, lokacija nije nužno bitna; mnogo toga gdje se obrazovanje stiče zavisi od predmeta koji se predaje, vjerska pitanja su se uglavnom predavala u džamijama, medicina u bolnicama, dok su se drugi predmeti možda predavali u medresama ili na drugim lokacijama. Još jedna razlika između idžaze je u tome što ona može biti više fokusirana na pojedinačni predmet nego na fakultetsku diplomu, gdje student pohađa nastavu o različitim predmetima kako bi postao svestraniji učenjak, a idžaza bi se mogla dati studentu na pojedinačnu knjigu ili bi učenik mogao dobiti opću idžazu. Po završetku obrazovanja iz nekog predmeta student bi bio usmeno ispitan od strane nastavnika, slično kao što studenti izlažu tezu u savremenom obrazovnom sistemu. Ukoliko je student uspješno položio ispit, preko svog individualnog instruktora je trebao dobiti potvrdu u kojoj je naveden predmet u kojem su bili stručni; ova dokumentacija se nazivala idžaza i za razliku od diplome nije bila vezana za instituciju koja ju je izdala, već isključivo za instruktora.

Različite vrste idžaza
Učenici su mogli dobiti više različitih vrsta idžaza na osnovu onoga šta su učili. Šest različitih vrsta idžaza bile su: posebna, opća, generalna, idžaza za knjigu, dopisna idžaza i počasna idžaza. Posebna idžaza se smatrala najvišim oblikom idžaze koju je učenik mogao dobiti jer je pisalo da je određenom učeniku dopušteno da predaje određeno područje od strane određenog nastavnika. U općem obrascu je navedeno ime učenika i nastavnika bez navođenja naučenog predmeta. Generalna idžaza je samo navodila imena nastavnika i učenika u grupi. Idžaza koja se daje preko određene knjige predstavljala je da je učenik proučavao knjigu pred autorom i da je mogao recitovati knjigu napamet. Idžaza koja se daje putem prepiske davala se svaki put kada bi nastavnik zapisivao i slao tekst svojim učenicima i davao im dozvolu da predaju samo ono što su oni zapisali. Konačno, počasna idžaza davana je kao oblik poštovanja prema istaknutoj osobi, međutim one nisu imale veliku težinu u pogledu dopuštanja toj osobi da predaje predmetni materijal.

Demografija studenata
Učenici koji su stekli idžaze dolazili su iz svih sfera života, a pristup znanju nije bio ograničen godinama, spolom ili rasom. Dok je većina studenata stekla idžazu u tridesetim ili četrdesetim godinama, postojali su brojni značajni izuzeci od ove društvene norme. Jedan primjer ovih izuzetaka je da bi djeca iz bogatih porodica često dobijala idžaze za društveni status koji bi to nosio. Ova djeca koja su bila premlada da shvate predmete koji su im davani, ako su uopće pokušala naučiti predmet, a ponekad su idžaze davali na zahtjev pismom. Idžaze vezane za prijenos hadisa nisu bile ograničene na muškarce. Zna se da su učenice hadisa kao što je Zaynab bint al-Kamal ne samo stekle idžaze, već i poučavale druge studente.

Izdavanje idžaze pisaru i studentu
Idžaze nisu davane studentima samo kao oblik "diplome" kako bi se potvrdilo da je učenik u potpunosti razumio učenje svog učitelja. Davali su ih i pisarima kao oblik dozvole da prenesu knjigu od autora. Idžaza koju je autor dao pisaru je u osnovi bio pečat odobrenja autora da pisar može prepisivati i umnožavati djelo kako bi podijelio i sačuvao znanje. Proces prenošenja autorske knjige započeo je tako što je autor recitirao svoj grubi nacrt pisaru, a pisar ga je zapisao, nakon što je to završeno, pisar bi zatim čitao ono što je napisao nazad autoru, a autor bi zatim iznosio promjene koje je želio napraviti, a onda kada je autor bio zadovoljan konačnim radom, pisaru je data idžaza. Ovaj proces se jako razlikuje od onoga kroz šta bi učenik prošao da bi dobio idžazu, ovaj proces se sastojao od toga da je učenika odabrao nastavnik da uči pod njima, a zatim bi on/ona učio od učitelja nekoliko godina prije nego što polaže test u kojem bi učenik morao recitirati svu nauku koju je naučio i istovremeno je komentirati, a ako bi učitelj smatrao da je učenik u potpunosti razumio njihovo učenje, učeniku bi dodijelio idžazu, što je značilo da ne samo da razumiju nastavu već i oni sami mogu podučavati druge učenike.

Primjer kur'anske idžaze

Na primjer, poznati recitator Kur'ana u našem modernom dobu: šeik Ra'ad bin Mohammad Al-Kurdi, od njegovog učitelja šeika Sherzada Abdulrahmana bin Tahira, a njegova idžaza je sljedeći:

Primjer sljedeće Kur'anske idžaze ima lanac učenja Kur'ana (Kiraet od Hafsa) od današnjih dana sve do Muhammeda.

Također pogledajte

 Tefsir
 Fikh
 Islamske nauke
 Muhammed

Reference

Fikh
Hadisi
Stranice s nepregledanim prevodom

Idžaza


Kaliwatan sa isda ang Parodon moreirai. Una ning gihulagway ni Ingenito ug Buckup ni adtong 2005. Ang Parodon moreirai sakop sa kahenera nga Parodon, ug kabanay nga Parodontidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Brasil

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Brasil
Parodon

Parodon moreirai


Strombatura (o strombo) è un termine usato in edilizia e in architettura nella descrizione di porte, finestre e archi per indicare che lo stipite è tagliato obliquamente (svasato) verso l'interno o l'esterno, fino a formare una sezione a trapezio, garantendo in tal modo un migliore ingresso della luce. Se è esterno, lo strombo è detto anche sguincio o sguancio.

Altri progetti

Elementi architettonici

Strombatura


Philip Starr "Phil" Wolfe (São Francisco, Califórnia,  – Ossining, estado de Nova Iorque, ) foi um matemático estadunidense, um dos fundadores da teoria da otimização convexa e otimização.

Vida
Wolfe obteve os graus de bacharelado, mestrado e Ph.D. na Universidade da Califórnia em Berkeley.

Carreira
Em 1954 foi-lhe oferecido um cargo de instrutor na Universidade de Princeton, onde trabalhou com generalizações da programação linear, tal como programação quadrática e programação não linear geral, levando ao algoritmo de Frank-Wolfe em trabalho conjunto com Marguerite Frank, então professora visitante na Universidade de Princeton.

Começou a trabalhar na RAND Corporation em 1957, onde trabalhou com George Dantzig, resultando na agora bem conhecida decomposição de Dantzig-Wolfe.
Em 1965 foi para o Thomas J. Watson Research Center da IBM em Yorktown Heights, Nova Iorque.

Honrarias e prêmios
Recebeu o Prêmio Teoria John von Neumann de 1992, juntamente com Alan J. Hoffman.

Publicações selecionadas

Ligações externas
INFORMS: Biography of Philip Wolfe from the Institute for Operations Research and the management Sciences

Prêmio Teoria John von Neumann
Analistas numéricos
Cientistas da computação dos Estados Unidos
Estatísticos dos Estados Unidos
Teóricos dos jogos
Matemáticos dos Estados Unidos do século XX
Matemáticos dos Estados Unidos do século XXI
Pessoas da RAND Corporation
Alunos da Universidade da Califórnia em Berkeley
Veteranos da Segunda Guerra Mundial dos Estados Unidos
Naturais de São Francisco (Califórnia)

Philip Wolfe


QNY – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Skyports Seaplane Base New York (Stati Uniti d'America)

Qny


An Cryptacanthodes maculatus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Storer hadton 1839. An Cryptacanthodes maculatus in nahilalakip ha genus nga Cryptacanthodes, ngan familia nga Cryptacanthodidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cryptacanthodes

Cryptacanthodes maculatus


Khách hàng với Khách hàng hay còn gọi là  C2C (viết tắt của Consumer-to-Consumer) là hình thức thương mại điện tử giữa những người tiêu dùng với nhau. Loại hình thương mại điện tử này được phân loại bởi sự tăng trưởng của thị trường điện tử và đấu giá trên mạng, đặc biệt với các ngành theo trục dọc nơi các công ty/doanh nghiệp có thể đấu thầu cho những cái họ muốn từ các nhà cung cấp khác nhau. Đây là tiềm năng lớn nhất cho việc phát triển các thị trường mới.

Loại hình thương mại điện tử này tới theo ba dạng:
Đấu giá trên một cổng, chẳng hạn như eBay, cho phép đấu giá trên mạng cho những mặt hàng được bán trên web.
Hệ thống hai đầu như Napster (một giao thức chia sẻ dữ liệu giữa người dùng sử dụng diễn đàn nói chuyện IRC) và các hình thức trao đổi tập tin và tiền.
Quảng cáo phân loại tại một cổng như Excite Classifieds và eWanted (một thị trường mạng trao đổi qua lại nơi người mua và người bán có thể thương thuyết và với đặc thù "người mua hướng tới & muốn quảng cáo").

Xem thêm
 Kinh doanh điện tử
 Thương mại điện tử
 Doanh nghiệp với khách hàng

Tham khảo

Thương mại điện tử
Công nghệ thông tin
Quản lý công nghệ thông tin
Tiếp thị
Mô hình kinh doanh

Khách hàng với Khách hàng


Codici
 TBS – codice ISO 3166-2:PS del governatorato di Tubas nello Stato di Palestina
 TBS – codice aeroportuale IATA dell'Aeroporto di Tbilisi-Novoalexeyvka, Tbilisi, Georgia
 tbs – codice ISO 639-3 della lingua tanguat

Sigle
 Tanzania Bureau of Standards – ente di normazione della Tanzania
 Taking Back Sunday – gruppo musicale emo statunitense

Televisioni
 Tokyo Broadcasting System – rete televisiva giapponese.
 Turner Broadcasting System – azienda statunitense attiva nel settore dei media.
 TBS – canale televisivo statunitense.
 Television Broadcasting System – azienda televisiva italiana.

Unità di misura
 Tbs., abbreviazione del cucchiaio da tavola

Tbs


An Epactionotus gracilis in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Roberto Esser dos Reis ngan Schaefer hadton 1998. An Epactionotus gracilis in nahilalakip ha genus nga Epactionotus, ngan familia nga Loricariidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Epactionotus

Epactionotus gracilis


Kahenera sa mga alasiwsiw ang Borinquenula. Ang Borinquenula sakop sa kabanay nga Tettigoniidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Borinquenula

Borinquenula


Gozinaki () je vrsta poslastice od meda i oraha, koja se tradicionalno u Gruziji pripravlja povodom Novogodišnjih i Božićnih praznika, kog Gruzijska pravoslavna crkva obilježava po Julijanskom kalendaru 7. januara.

Recept
Gozinaki se priprema u posudi, u kojoj se zagrijava med, čemu se dodaju usitnjeni orasi. Orasi se mješaju u rastopljenom medu, a nakon što je smjesa zapržena, dodaje se određena količina šećera, koja zavisi od recepta. Tako se po jednom receptu smjesi od 1 kg oraha i 600 g meda dodaju 2-3 kašike šećera, a po drugom receptu na 500 g oraha i 250 g meda se dodaju 4 kašike šećera. Nakon hlađenja smjesa se poravna, a prije no što se stvrdne, reže se toplim nožem na komade, često u obliku romba.

Također pogledajte
 Krokant
 Pasteli
 Yeot-gangjeong

Vanjski linkovi

Reference

Slatka jela
Gruzijska kuhinja
Božićna jela
Jela od oraha

Gozinaki


Geohronologija je nauka koja određuje starost stijena i sedimenata, fosila, uz primjenu oznaka koje su primjerene odgovarajućem području nauke o Zemlji (geologije). Apsolutna geohronologija se može uspostaviti proučavanjem radioaktivnih izotopa, dok relativna geohronologija pruža neke druge alate kao što su paleomagnetizam stabilni izotopi i drugi hemijski, biološki i ostali pokazatelji. Kombinacijom više geohronoloških (i biostratigrafskih) pokazatelja može poboljšati preciznost procesuirajućeg datiranja.

Primjena geohronologije se razlikuje od biostratigrafije, što je nauka o sistematizaciji sedimentnih stijena na poznata geološka doba putem opisa , katalogiziranja i poređenja fosilnih ostataka biljaka i faunskoe strukture. Biostratigrafija daje indirektne podatke i o apsolutnoj starosti određenih stijena i naslaga, ali primarno služi a uspostavljanje starosnih relacija između starijih i mlađih slojeva Zemljine kore.

Biostratigrafija ne daje direktne apsolutne dobi određivanih stijena, već ih samo stavlja u okvir interval a vremena za koji se zna da je određeni fosilni sklop koegzistirao. Obje discipline zajedno rade ruku pod ruku, međutim, do trenutka kada oni dijele isti sistem imenovanja slojeva stijena i raspona vremena upotebljenog i za klasifikaciju slojeva unutar stratuma.

Geohronološka nauka je premijer alata koji se koristi u disciplini koja se označava kao hronostratigrafija, a koja pokušava izvesti apsolutne starosne termine za sve fosilne zajednice i odrediti geološku historiju Zemlje i vanzemaljskih tijela.

Metodi datiranja
Jedinice u geohronologiji i stratigrafiji

Radiometrijsko datiranje
Mjerenjem iznosa radioaktivnog raspadanja  radioaktivnih izotopa poznatog trajanja poluraspada (poluživota, poluvijeka) , geolozi mogu uspostaviti apsolutnu starost izvornog materijala. Jedan broj radioaktivnih izotopa se koriste za ovu svrhu, a ovisno o stopi raspadanja, koriste se za seks različitih geoloških razdoblja. Više polako raspadajućih izotopa je su korisno za duži vremenski period, ali manje su precizni  u apsolutnom datiranju godina. Sa izuzetkom C-14 dairanja (metod radiougljika), većina tih tehnika se zapravo zasniva na mjerenju povećanja i količini raspadnutih radioaktivnih izotopa, koji su produkt početnog radioaktivnog izotopa. Dviје ili više radiometrijskih analiza, na bazi ciklusa raspadanja različitih radioaktivnih elemenata, može rezultirati veom pouzdanim podacima o apsolutnoj starosti proučavanog sloja ili fosilnog nalaza.

Većina radiometrijskih metoda su pogodne samo za geološka vremena, ali neke, kao što je metod radiougljika i 40 Ar/39 Ar mogu doseći i u vrijeme ranog postojanja hominida.
Neke od najuobičajenijih tehnika su:
 Metod radiougljika, kojim se mjere dinamika i periodičnost poluraspada ugljika-14 u organskoj supstanci. Najpouzdanije podatke daje do starosti nalaza najviše do oko 60.000 godina
 Metod uranija , poznat i kao metod radija, je tehnika mjerenjaodnosa izotopa olovo-206 i olovo-207 prema iznosu radija ili uranija u mineralima ili stijenama. Često se primjenjuje na mikroelement geohronoloških cirkona u magmatskim stijenama. Ovaj metod je jedan od dva najčešće korištena (zajedno sa argon-argon datiranjem) za geološka datiranja. Uran-olovo datiranje se primjenjuje za uzorke starije od oko milion godina.
 Uran-torij dairanje je tehnika koja se koristi do danas , u određivanju starosti pećinskog nakita korala, karbonata i fosilnih kost iju. Njegov raspon je od nekoliko godina do oko 700.000 godina.
Kalij-argon datiranje i argon-argon datiranje su tehnike za određivanje starosti etamorfnih , magmatskih i vulkanskih stijena. Također se koriste i do danas u datiranju slojeva vulkanskog pepela unutar ili u prekrivajućim paleoanthropološkim nalazištima. Donja granica argon-argon metoda je nekoliko hiljada godina.

Geohronologija kosmogenih nuklida
Ova hronologija počiva na nizu povezanih tehnika za određivanje starosne dobi u kojoj je nastala sneka geomorfološka površina ili ona na kojoj je raniji površinski materijal prekopan ili pokriven. Koristi koncentraciju egzotičnih nuklida (npr. 10Be, 26Al, 36Cl) u produkciji kosmičkim zraka u interakciji sa Zemaljskim materijalima kao pokazatelj za starosne dobi površina, kao što je nastali aluvijalnim nanos. Za datiranje ceremonijalnih sahrana koristi se diferencijalni radioaktivni raspada dva kosmogena elemenata kao pokazatelj za starosne dobi u kojoj je sediment nastao usljed ukopa i daljnjeg izlaganja kosmičkim zrakama.

Luminescentno datiranje
Tehnike luminescentnog datiranja posmatraju emitiranje svjetlosti materijala kao što su ]kvarc, dijamant, kalcit. Mnogi metodi luminescentnosti se koriste ugeologiji, uključujući optički stimuliranu luminescentnciju (OSL), katodoluminescenciju (CL), i termoluminescenciju (TL). Termoluminescencija i luminiscencijaa optička stimulcije se koriste u arheologijii do danas u datiranju objekata kao što su keramika ili kuhanje kamenje, ia mogu se koristiti i za proočavanje migracija pijeska (dina).

Inkrementno datiranje
Inkrementno datiranje uključuje tehnike koje omogućavaju konstrukciji starosne prošlosti po sistemu godina po godina, koje na taj može fiksirati kalendar, zvjezdani put vremena ili njihov plutajući redoslijed.
 Dendrohronologija
 Jezgra lednika
 Lihenometrija
 Varve

Paleomagnetno datiranje

Slijed paleomagnetnih polova (obično poznatih kao virtualni geomagnetsni polovi), koji su već dobro definirani u prošlosti , predstavlja očigledne polarne lutajuće staze (APWP). Takav put je izgrađena za veliki kontinentalni blok. APWP za različita kontinente može se koristiti kao referenca za novodobijene stubove za bušene stijene sa nepoznate dobi. Za paleomagnetno dtiranje dating sse sugerira korištenje APWP, kako bi današnji stub iz stijena ili sedimenata nepoznatih dobi datirao povezivanjem paleopola do najbliže tačke na APWP. Predložena su dva metoda paleomagnetnog datiranja:
(1) ugaoni način i
(2) metod rotacije. Prvi se upotrebljava za paleomagnetno datiranje stijena unutar istog kontinntalnog bloka, a drugi za područja gdje su moguće tektonske rotacije, odnosno poremećaji primarnog rasporeda slojeva i predmeta.

Magnetostratigrafija
Magnetostratigrafija određuje dobi prema obrascu zone magnetnog polariteta u nizu ležišta sedimentnih i / ili vulkanskih stijena, poređenjem sa vremenskom skalom polariteta. Polaritet vremenskog perioda je ranije određen datiranjem magnetnih anomalija morskog dna, radiometrijskim datiranjem vulkanskih stijena u magnetostratigrafskoj sekciji i astronomskim datiranjem magnetostratigrafskih sekcija.

Hemostratigrafija
Globalni trendovi u kompozicijama izotopa, posebno izotopa ugljik-13 i stroncijskih isotopa, upotrebljivi su za određivanje starosnih odnosa među proučavanim slojevima

Korelacija marker horizonata
. Gusti i svjetlo do tamni slojevi na visini, u rukama vulkanologa su marker horizonti rinolitsko - bazaltske tefre vulkana Hekla.
Iako slojevi iste dobi i, uprkos prisustvu u različitim geografskim lokacijama, mogu biti prepoznatljivi po sastavu i izgledu, postoji izvjesnost o ekvivalenciji njihove starosti Fosilna fauna i fosilni sklop biljaka, i morskih i kopnenih čine također prepoznatljive marker horizonte. Identifikacija marker horizonta je moguća i u dnu sedimentima periglacijalnih jezera.
Tefrohronologija je metod za određivanje geohemijskih korelacija nepoznatog vulkanskog pepela (tefre) na njegovom geochemijskom "otisku prstiju" ]. Tefre se također često koriste kao sredstvo za arheološka istraživanja, kada su relacije od datuma neke erupcije su dobro uspostavljene.

Razlike između hronostratigrafije i geohronologije
Važno je da se ne unosi zbunia u poimanju geochronoloških i hronostratigrafskih jedinica. Geochronološke jedinice su periodi vremena, tako da je, prema pripadajućem pojmovniku, ispravno reći da je Tyrannosaurus Rex  živio za vrijeme epohe kasne krede. Hronostratigrafske jedinice su geološki materijali, pa je također ispravno reći da su pronađeni fosili iz roda  Tyrannosaurus  u seriji gornje krede. Na isti način, u potpunosti je moguće ići i posjetiti depozite gornjokrednih serieja - kao što je Hell Creek depozit gdje je pronsđen fosil  Tyrannosaurus, ali je, naravno, nemoguće posjetiti kasnokrednu epohu, jer je to vremenski period.

Također pogledajte
 Apsolutna geohronologija
 Relativna geohronologija

Reference

Vanjski linkovi

Radioizotopno datiranje

Geohronologija


An Cerambyx clavipes in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Forster hadton 1771. An Cerambyx clavipes in nahilalakip ha genus nga Cerambyx, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cerambyx

Cerambyx clavipes


An Lutjanus goreensis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Achille Valenciennes hadton 1830. An Lutjanus goreensis in nahilalakip ha genus nga Lutjanus, ngan familia nga Lutjanidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lutjanus

Lutjanus goreensis


"Caméléon" is a song by Congolese-French singer and rapper Maître Gims released in November 2017. The song has so far peaked at number seven on the French Singles Chart.

Charts

Certifications

References

2017 singles
2017 songs
French-language songs
Gims songs
Songs written by Renaud Rebillaud
Songs written by Gims

Caméléon (song)


U računarstvu, izvršni kôd, izvršna datoteka ili izvršni program () jest naređenje računaru da "izvrši naznačene zadatke prema kodiranim instrukcijama", za razliku od podataka koje program mora obraditi da bi bili smisleni.

Stvaranje izvršnih datoteka
Izvršne datoteke mogu se ručno kodirati na mašinskom jeziku, ali je puno praktičnije pisati izvorni kod na jeziku visokog nivoa koji ljudi mogu lako razumjeti. U nekim slučajevima, izvorni kôd se može pisati u jeziku asemblera, koji i dalje ostaje čitljiv ljudima, ali je jako blizak mašinskom kodu. Jezik visokog nivoa se kompajlira u izvršnu datoteku mašinskog koda ili u neku drugu objektnu datoteku mašinskog koda. Nekoliko objektnih datoteka se linkuje kako bi dobili izvršnu datoteku. Objektne datoteke su obično u kontejnerskom formatu, kao što je na primjer .exe datoteka koja je Windowski izvršni program.

Reference

Vanjski linkovi

 Izrada EXE datoteke
 Uobičajeni datotečni nastavci u sustavu Windows

Programski jezici
Datotečni sistemi

Izvršni kod


A Região Geográfica Imediata do Distrito Federal é a única região imediata do Distrito Federal, a única que compõe a Região Geográfica Intermediária do Distrito Federal e uma das 509 regiões imediatas no Brasil, criadas pelo IBGE em 2017. Possui uma população estimada pelo IBGE para 1.º de julho de 2017, de  habitantes e uma área total de  km².

Municípios
Fonte: IBGE – Cidades

Ver também
Subdivisões do Brasil

Ligações externas
 Divisão regional do Brasil IBGE, 2017

Distrito Federal


Jan Certowicz (ur. 24 listopada 1889 w Wierzbniku, zm. 9–11 kwietnia 1940 w Katyniu) – major lekarz Wojska Polskiego, doktor nauk medycznych, ofiara zbrodni katyńskiej.

Życiorys
Urodził się 24 listopada 1889 w Wierzbniku, w rodzinie Wojciecha i Władysławy z Bieleckich. Po ukończeniu ośmioklasowego gimnazjum w Warszawie rozpoczął studia na Wydziale Lekarskim Cesarskiego Uniwersytetu Charkowskiego. W 1923 doktoryzował się na Uniwersytecie Warszawskim, specjalizując się w chirurgii. W 1914 powołany do armii rosyjskiej. Został wysłany na front. Zorganizował punkt opatrunkowy, następnie pracował jako pomoc w szpitalu 5 Armii Rosyjskiej w pobliżu Warszawy. W 1915 został komendantem odcinka sanitarnego 20 Dywizji Piechoty, a rok później 111 Dywizji Piechoty armii rosyjskiej. W listopadzie 1916 urlopowano go z wojska w celu kontynuowania studiów. Od 1918 w Wojsku Polskim. W 14 czerwca 1919 r. został ordynatorem szpitala wojskowego w Grodnie. Następnie był naczelnym lekarzem garnizonowym w Mińsku, zastępcą szefa sanitarnego Dywizji Litewsko-Białoruskiej, zastępcą szefa Grupy Poleskiej Dowództwa Frontu Północnego, służąc w stopniu porucznika.

W okresie międzywojennym pozostał w wojsku. W 1923 w kadrze X batalionu sanitarnego, służył w 24 pułku ułanów w stopniu kapitana (starszeństwo z dniem 19 czerwca 1919 i 49 lokatą w korpusie oficerów sanitarnych). W 1924 w stopniu majora (starszeństwo z dniem 15 sierpnia 1924 i 10 lokatą) przeniesiony do składu I batalionu sanitarnego, przydział 5 pułk ułanów. Z dniem 30 listopada 1935, w stopniu majora, został przeniesiony w stan spoczynku.

W kampanii wrześniowej w 5 puł, wzięty do niewoli przez Sowietów, osadzony w Kozielsku. W grudniu 1939 znajdował się na liście jeńców obozu kozielskiego. Między 7 a 9 kwietnia 1940 przekazany do dyspozycji naczelnika smoleńskiego obwodu NKWD, lista wywózkowa L.W. 015/2 1940 z 5 kwietnia 1940. Został zamordowany między 9 a 11 kwietnia 1940 przez NKWD w lesie katyńskim. Zidentyfikowany podczas ekshumacji prowadzonej przez Niemców w 1943, zapis w dzienniku ekshumacji pod datą 24 kwietnia 1943. Figuruje na liście AM 178-472 jako pułkownik lekarz i liście Komisji Technicznej PCK pod numerem 472. Pochowany na Polskim Cmentarzu Wojennym w Katyniu, nr tabliczki epitafijnej 407.

Minister Obrony Narodowej Aleksander Szczygło decyzją Nr 439/MON z 5 października 2007 awansował go pośmiertnie do stopnia pułkownika. Awans został ogłoszony 9 listopada 2007, w Warszawie, w trakcie uroczystości "Katyń Pamiętamy – Uczcijmy Pamięć Bohaterów".

Życie prywatne
Mieszkał w Ostrołęce przy ul. 11 Listopada 8. Ożenił się z Wacławą Anną z domu Hubert. Miał dwóch synów, Zbigniewa i Władysława. W latach 1935–1939 pracował w Liceum Ogólnokształcącym im. króla J. Leszczyńskiego w Ostrołęce jako lekarz szkolny. Był również członkiem Komitetu Białego Krzyża w Ostrołęce.

Obaj synowie walczyli w szeregach Armii Krajowej w powstaniu warszawskim. Władysław Certowicz zginął w czasie walk powstańczych.

Ordery i odznaczenia
 Krzyż Walecznych (dwukrotnie: po raz drugi za służbę w POW)
 Złoty Krzyż Zasługi (10 listopada 1928)
 Medal Niepodległości (27 czerwca 1938)
 Order Świętego Stanisława IV kl. (Imperium Rosyjskie)
 Order Świętej Anny IV kl. (Imperium Rosyjskie)

Upamiętnienie
 Jedna z ulic w Ostrołęce nosi nazwę Jana Certowicza.
 Dąb Pamięci posadzony 17 września 2009 na skwerze wokół Pomnika Ofiar Terroru Komunistycznego przy ul. Kopernika w Ostrołęce.
 Dąb Pamięci posadzony na Kościelnej 12 w Starachowicach przez parafię pw. św. Trójcy. Certyfikat nr 000132/000113/WWL/2008.
 Na pomniku poświęconym ofiarom zbrodni katyńskiej z 1940 i ofiarom tragedii Smoleńskiej z 2010 w Starachowicach.
 Krzyż Ofiar Zbrodni Katyńskiej w Starachowicach. Tablica z nazwiskiem Jana Certowicza.

Zobacz też
 Jeńcy polscy w niewoli radzieckiej (od 1939 roku)
 Obozy NKWD dla jeńców polskich
 zbrodnia katyńska
 Kampania wrześniowa

Przypisy

Bibliografia

Członkowie Polskiej Organizacji Wojskowej
Ludzie związani z Ostrołęką
Majorowie lekarze II Rzeczypospolitej
Odznaczeni Krzyżem Walecznych (dwukrotnie)
Odznaczeni Medalem Niepodległości
Odznaczeni Złotym Krzyżem Zasługi (II Rzeczpospolita)
Oficerowie 1 Batalionu Sanitarnego
Oficerowie 5 Pułku Ułanów Zasławskich
Oficerowie 10 Batalionu Sanitarnego
Oficerowie 24 Pułku Ułanów
Oficerowie Wojska Polskiego zamordowani w Katyniu
Pochowani na Polskim Cmentarzu Wojennym w Katyniu
Polacy – oficerowie Imperium Rosyjskiego
Polacy – żołnierze Armii Imperium Rosyjskiego w I wojnie światowej
Polacy odznaczeni Orderem Świętego Stanisława (Imperium Rosyjskie)
Polacy odznaczeni Orderem Świętej Anny
Uczestnicy kampanii wrześniowej (strona polska)
Uczestnicy wojny polsko-bolszewickiej (strona polska)
Urodzeni w 1889
Zmarli w 1940
Ludzie urodzeni w Wierzbniku (Starachowice)

Jan Certowicz


Gli Infernum sono un gruppo black metal fondato nel 1992 a Breslavia, in Polonia da Anextiomarus (Grzegorz Jurgielewicz) e Tom Balrog i quali suonavano già negli Oppressor, oggi Baphomets Throne.

Storia del gruppo
Gli Infernum si formarono nel 1992, un anno dopo uscì il loro primo demo intitolato The Dawn Will Never Come e, dopo pochi mesi, il secondo: Damned Majesty con Rob Darken dei Graveland come tastierista session. Nel 1993-94 il batterista Tom Barlog venne rimpiazzato da "Capricornus", nel 1994, con un nuovo assetto, il gruppo pubblicò il debut album Taur-Nu-Fuin; in seguito, in occasione dei problemi mentali di Jurgielewicz, l'attività musicale venne temporaneamente sospesa.

Nell'inverno 2002 gli Infernum tornarono a suonare con una nuova formazione: "Charon", "Necromanticus", "Wolf aka Bael V.B" ed "Exterminus". Nel 2004, il chitarrista Karcharoth si suicidò. In un'intervista del 2005, Rob Darken rivelò che soffriva di schizofrenia.

Nell'ottobre del 2005 il gruppo firmò un nuovo contratto con l'etichetta discografica Sound Riot Records, e un anno dopo uscì il secondo album Farewell. In seguito, Tom Balrog si unì ad un altro gruppo con lo stesso nome che era stato fondato da Karcharoth nel 2002: quest'ultimo gruppo pubblicò un solo album in studio, The Curse.

Discografia
Album in studio
1994 - ...Taur-Nu-Fuin...
2005 - Farewell
2006 - The Curse
Demo
1993 - The Dawn Will Never Come
1993 - Damned Majesty

Membri

Membri attuali
 Exterminus - tastiere, chitarra, voce
 Wolf aka Bael V.B. Baphomets Throne - basso, chitarra, voce
 Tom Balrog - batteria

Ex componenti
 Anextiomarus (Grzegorz Jurgielewicz), altresì conosciuto come "Karcharoth" - voce, chitarra (1992-2004)
 Necromanticus - chitarra (2002-2009)
 Charon - batteria 2002-2009)
 Rob Darken - tastiere (session) (1993-1996)
 Capricornus (Maciej Dąbrowski) - batteria (1994-1996)

Note

Bibliografia

Collegamenti esterni

Infernum


Coniopteryx unguihipandriata là một loài côn trùng trong họ Coniopterygidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Monserrat miêu tả năm 1997.

Chú thích

Tham khảo

Coniopteryx

Coniopteryx unguihipandriata


A prova dos 800 metros rasos masculino do Campeonato Mundial Júnior de Atletismo de 2010 ocorreu entre os dias 23 e 24 de julho em Moncton, no Canadá.

Recordes
Antes desta competição, os recordes mundiais e do campeonato nesta prova eram os seguintes:

Medalhistas

Cronograma
Todos os horários são locais (UTC-4).

Resultados

Eliminatórias
As eliminatórias se iniciaram no dia 23 de julho ás 11:20.

 Bateria 1

 Bateria 2

 Bateria 3

 Bateria 4

 Bateria 5

 Bateria 6

Semifinal
As semifinais se iniciaram no dia 24 de julho ás 14:10.

 Semifinal 1

 Semifinal 2

 Semifinal 3

Final
A prova final foi realizada no dia 25 de julho ás 14:45.

Ligações externas

 Site da Associação Internacional de Federações de Atletismo

Campeonato Mundial Júnior de Atletismo de 2010

Campeonato Mundial Júnior de Atletismo de 2010 - 800 m masculino


Notasulga là một thị trấn thuộc quận Macon, bang Alabama, Hoa Kỳ. Dân số năm 2009 là 826 người, mật độ đạt 23 người/km².

Hình ảnh

Chú thích

Tham khảo

Thị trấn của Alabama
Thị trấn ở quận Macon, Alabama
Thị trấn ở quận Lee, Alabama
Vùng đô thị Columbus, Georgia
Vùng đô thị Auburn, Alabama

Notasulga, Alabama


Prasophyllum occultans, commonly known as the hidden leek orchid, is a species of orchid endemic to southern Australia. It has a single, smooth, tube-shaped leaf with a reddish-purple base and up to ten greenish flowers. It is a rare species found only in a few locations in South Australia and in far western Victoria.

Description
Prasophyllum occultans is a terrestrial, perennial, deciduous, herb with an underground tuber and a single smooth, tube-shaped leaf which is  long and  in diameter near its reddish-purple base. The flowering stem emerges about half-way along the leaf. Between four and ten greenish and dull brown flowers are arranged on the flowering stem which is  long. The ovary is  long and  wide. As with others in the genus, the flowers are inverted so that the labellum is above the column rather than below it. The dorsal sepal is green with a brownish tip, lance-shaped to egg-shaped,  long and  wide. The lateral sepals are greenish with brown marks, lance-shaped,  long,  wide and free from each other. The petals are green with a dull brown stripe, linear to oblong,  long and  wide. The labellum is greenish-white, egg-shaped to lance-shaped,  long, about  wide and turns upward at 90° about half-way along. The upturned part is triangular with a wavy edge and there is a greenish-brown callus in its centre. Flowering occurs in September and early October and the flowers are "apparently apomictic".

Taxonomy and naming
Prasophyllum occultans was first formally described in 1989 by Robert Bates and the description was published in Journal of the Adelaide Botanic Garden from a specimen collected in the Lincoln Conservation Park. The specific epithet (occultans) is a Latin word meaning "hidden" or "concealed", referring to the difficulty of finding this orchid, due to its size and coloration.

Distribution and habitat
The hidden leek orchid mostly in mallee-broombush and is found on the Eyre Peninsula, Yorke Peninsula, upper South-Eastern botanical region of South Australia and possibly Kangaroo Island. There is a single record from far western Victoria.

References

External links

occultans
Flora of South Australia
Plants described in 1989
Endemic orchids of Australia

Prasophyllum occultans