Kaliwatan sa alasiwsiw ang Scaria lineata. Una ning gihulagway ni Bolívar, I. ni adtong 1887. Ang Scaria lineata sakop sa kahenera nga Scaria, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Peru
 Ecuador
 Colombia
 BZN

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Peru
Scaria
Insekto sa Igwador
Insekto sa Kolombiya

Scaria lineata


Ang Arroyo del Manzano ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Arroyo del Manzano (suba), Provincia del Neuquén,

Espanya

 Arroyo del Manzano (suba nga anhianhi sa Espanya), Andalucía, Province of Córdoba,

Mehiko

 El Manzano (suba nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Chihuahua, lat 28,98, long -107,52),
 Arroyo del Manzano (suba nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Chihuahua, lat 27,53, long -107,24),
 Arroyo del Manzano (suba nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Chihuahua, lat 27,86, long -107,21),
 Arroyo del Manzano (suba nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Chihuahua, lat 26,62, long -107,09),
 Arroyo del Manzano (suba nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Chihuahua, lat 26,52, long -107,12),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Espanya
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko

Arroyo del Manzano


Wellington (maori: Te Whanganui-a-Tara) er høvuðsstaður í Nýsælandi. Býurin liggur í sunnara enda av Norðuroynni.

Wellington varð grundaður av bretum í 1839. Hann gjørdist høvuðsstaður í Nýsælandi í 1865.
Í 2019 hevði Wellington um leið 418.500 íbúgvar og er harvið næststørsti býur í landinum eftir Auckland.

Myndir

Ávísingar úteftir
Heimasíða: wellingtonnz.com (á enskum)
Wellington, wikivoyage.org (á enskum)

Keldur

 Upplýsingarnar um Wellington eru fingnar til vega frá norsku og ensku útgávuni av Wikipediu.

Nýsæland
Býir í Nýsælandi
1839

Wellington


Kristian Sommer Thygesen (1976, Aarhus) er en dansk fysiker, dr.techn. og professor i fysik ved Institut for Fysik på Danmarks Tekniske Universitet (DTU) Han forsker i teoretisk nano- og materialefysik. Han har bl.a. opbygget verdens mest omfangsrige bibliotek over todimensionelle materialer.

Thygesen gik på gymnasiet på Herning Gymnasium, og blev siden uddannet civilingeniør fra DTU. Han læste en ph.d. på Institut for Fysik, som han færdiggjorde i 2005. I 2017 blev han dr.techn. med en afhandling om todimensionelle materialer.

Han har medvirket til over 150 videnskabelige artikler.

Han modtog EliteForsk-prisen i 2019.

Referencer

Alumni fra Danmarks Tekniske Universitet
Fysikere fra Danmark
Professorer fra Danmarks Tekniske Universitet
Modtagere af EliteForsk-prisen

Kristian Sommer Thygesen


An Dactylopteridae in uska familia han Actinopterygii. An Dactylopteridae in nahilalakip ha ordo nga Scorpaeniformes, classis nga Actinopterygii, phylum nga Chordata, ngan regnum nga Animalia. An familia nga Dactylopteridae in naglalakip hin 7 ka mga species, sumala ha Catalogue of Life.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Dactylopteridae

Dactylopteridae


Il palazzo Capponi alle Rovinate (o delle Rovinate o Capponi-da Uzzano) si trova in via dei Bardi 36 a Firenze, con un accesso anche su Lungarno Torrigiani 25.

Storia
Fu costruito a partire dal 1406 per Niccolò da Uzzano, forse su disegno di Lorenzo di Bicci (Vasari), e terminato verso il 1426. Studi recenti ipotizzano anche l'intervento del giovane Filippo Brunelleschi, sulla base di consonanze con Palazzo Busini-Bardi in Via dei Benci(1430 circa), opera anche questa tuttavia di attribuzione non sicura. Dopo la morte del Da Uzzano (1433) e di suo fratello Agnolo (1435), il palazzo divenne proprietà di un ramo della famiglia Capponi che si chiamò "delle Rovinate" proprio perché il palazzo era prospiciente alla Costa dei Magnoli, chiamata anche Poggio delle Rovinate per i frequenti smottamenti del crinale collinare.

La facciata sul lungarno venne invece realizzata da Giuseppe Poggi tra il 1872 e il 1878, in stile neorinascimentale, quando venne realizzata la strada lungo il fiume.

Descrizione

All'esterno, su via de' Bardi, mostra ancora i caratteri dell'architettura tardogotica, con un severo bugnato fino al primo piano e file irregolari di monofore (oggi in parte tamponate e sostituite da aperture rettangolari) e finestrelle ai piani superiori.

Non mancano però alcuni elementi innovativi che prenderanno il campo nel periodo rinascimentale, come la pianta regolare, più o meno quadrata, sviluppata attorno a un cortile centrale. Quest'ultimo viene ritenuto il primo cortile rinascimentale conosciuto, con graffiti in parte risalenti agli anni Cinquanta del secolo XV e portici su ogni lato, oggi tamponati su due lati e chiusi da una loggia sul terzo nel XVIII secolo; i pilastri ottagonali hanno una forma fortemente slanciata, con i capitelli decorati da foglie stilizzate (assai ridotte di numero e molto geometrizzate), sui quali poggiano le volte a crociera: gli elementi sono medievali, ma l'armonia dell'insieme esprime già in embrione la sensibilità rinascimentale.

Inoltre la facciata si sviluppa insolitamente in maniera orizzontale, a differenza delle tipiche case-torri o dei palagi trecenteschi.

Nell'ingresso su via de' Bardi resta ancora un antico affresco, forse di Lorenzo di Bicci stesso, che mostra due figure alate che sorreggono lo stemma da Uzzano; l'affresco del ritratto di Niccolò da Uzzano risale invece al 1703 e s'ispira al busto di Niccolò da Uzzano di Donatello. Lo stemma dei Capponi campeggia invece sulla facciata. All'interno ai piedi dello scalone c'è un leone in porfido rosso di "antico scultore", opera romana del II secolo d.C.: il suo pendant è oggi al Metropolitan Museum di New York.

All'interno dell'appartamento al primo piano è conservata una piccola cappella rifatta nel Settecento, che reca ancora la decorazione cinquecentesca: sull'altare la pregevole tavola del Pontormo con la Madonna col Bambino, probabilmente arrivata dalla Cappella Capponi in Santa Felicita, come anche la vetrata originale con il Trasporto al Sepolcro, eseguita nel 1526 da Guillaume de Marcillat (in Santa Felicita si trova oggi una copia fedele).

Nel palazzo si conserva anche il modello in terracotta del paliotto in bronzo che lo scultore Ferdinando Tacca modellò per la chiesa di Santo Stefano al Ponte.

Altre immagini

Note

Bibliografia
Guida d'Italia, Firenze e provincia, Edizione del Touring Club Italiano, Milano, 2007
Marcello Vannucci, Splendidi palazzi di Firenze, Le Lettere, Firenze 1995.
Claudio Paolini, Architetture d'Oltrarno. Da piazza Giuseppe Poggi a piazza Santa Maria Soprarno, Edizioni Polistampa, Firenze 2010.
Lorenzo Vigotti, «Towards the Renaissance palace typology: Palazzo da Uzzano's architectural innovations (1408-17)», Annali di Architettura, 34 (2022), pp. 19-36.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Capponi alle Rovinate
Residenze dei Capponi
Da Uzzano

Palazzo Capponi alle Rovinate


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Agriacris aequatoriana. Una ning gihulagway ni Bolívar, I. ni adtong 1909. Ang Agriacris aequatoriana sakop sa kahenera nga Agriacris, ug kabanay nga Romaleidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Ecuador

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Agriacris
Insekto sa Igwador

Agriacris aequatoriana


Ang Tiefenbach ngalan niining mga mosunod:

Alemanya

 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Lower Saxony, lat 52,11, long 10,95),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Lower Saxony, lat 52,05, long 10,78),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Saxony),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Rheinland-Pfalz, lat 49,91, long 7,08),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Bavaria, lat 49,62, long 10,46),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, lat 48,78, long 9,77),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, lat 48,63, long 9,34),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, lat 48,53, long 9,30),
 Tiefenbach (suba sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, lat 47,92, long 9,39),
 Tiefenbach (kapital sa munisipyo sa Alemanya, Rheinland-Pfalz, lat 49,95, long 7,55),
 Tiefenbach (lungsod), Bavaria, Upper Palatinate,
 Tiefenbach (kapital sa munisipyo sa Alemanya, Bavaria, Lower Bavaria, lat 48,50, long 12,10),
 Tiefenbach (kapital sa munisipyo sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Tübingen Region, lat 48,08, long 9,65),
 Tiefenbach (munisipyo sa Alemanya, Bavaria, Upper Palatinate, lat 49,43, long 12,58),
 Tiefenbach (munisipyo sa Alemanya, Rheinland-Pfalz, lat 49,95, long 7,55),
 Tiefenbach (munisipyo sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Tübingen Region, lat 48,08, long 9,65),
 Tiefenbach (munisipyo sa Alemanya, Bavaria, Lower Bavaria, lat 48,50, long 12,10),
 Tiefenbach (munisipyo sa Alemanya, Bavaria, Lower Bavaria, lat 48,62, long 13,40),

Awstriya

 Tiefenbach (suba sa Awstriya, Niederösterreich, lat 48,83, long 15,94),
 Tiefenbach (suba sa Awstriya, Steiermark),
 Tiefenbach (suba sa Awstriya, Niederösterreich, lat 47,52, long 16,23),
 Tiefenbach (suba sa Awstriya, Kärnten),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Alemanya
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya

Tiefenbach


The Anglican Church of St Margaret in Middle Chinnock, Somerset, England was built in the 12th century. It is a Grade II* listed building.

History

The church was built in the 12th century with the tower and porch being added in the 14th or 15th centuries. It underwent extensive Victorian restoration in the 19th century, which included the removal of the gallery.

The parish is part of the Norton-sub-Hamdon benefice within the Diocese of Bath and Wells.

Architecture

The hamstone building has slate roofs. It is  long and consists of a three-bay nave and two-bay chancel. The  high two-stage tower is supported by buttresses.

Inside the church are panels and a hatchment from the 15th to 17th centuries and a font from the 12th. A 14th century effigy of a priest was restored by W. D. Caröe in 1928.

In the churchyard is a war memorial with a tapered shaft and wheel cross. There is also a Yew tree with a girth of  in 2014.

References

Grade II* listed buildings in South Somerset
Grade II* listed churches in Somerset
Middle Chinnock

Church of St Margaret, Middle Chinnock


Matteo Arnaldi (født 22. februar 2001 i Sanremo, Italien) er en mandlig professionel tennisspiller fra Italien.

Eksterne henvisninger

Tennisspillere fra Italien
Personer fra Sanremo

Matteo Arnaldi


Sobór Narodzenia Pańskiego, także: cerkiew Średnia (ukr. Собор Різдва Христового) – zabytkowa obronna cerkiew parafialna w centrum Tarnopola przy ul. Ruskiej 22. Należy do rodzaju tak zwanych cerkwi konchowych.

Historia
Cerkiew Narodzenia Pańskiego została zbudowana jako prawosławna z ciosanych bloków piaskowca w latach 1602–1608 przez budowniczego Leontija. Jest usytuowana w starej części miasta, ciekawa pod względem architektonicznym oraz wyposażenia wnętrza.

W cerkwi znajduje się cudowna ikona Matki Bożej Tarnopolskiej.

Przez pewien czas była cerkwią greckokatolicką, potem dekanalną cerkwią greckokatolickiej metropolii halickiej. Od czasu pseudosoboru lwowskiego (1946) była w zarządzie Rosyjskiego Kościoła Prawosławnego. Po upadku ZSRR należała do Ukraińskiego Autokefalicznego Kościoła Prawosławnego, od 2018 r. znajduje się w jurysdykcji Kościoła Prawosławnego Ukrainy.

Zobacz też
 Cerkiew Świętego Mikołaja w Buczaczu
 Cerkiew Świętego Onufrego w Husiatynie

Przypisy

Bibliografia

 Dmytro Blazejowskyj: Historical Šematism of the Archeparchy of L'viv (1832—1944). Cz. I. Kijów : Publishing house «KM Akademia», 2004, 1103 ss., s. 759—760. .
 A. Hudyma, H. Iwachiw: Rizdwa Chrystowoho cerkwa (Serednia). W:

Linki zewnętrzne
 Tarnopol. Zabytki wokół podolskiego zamku

Architektura I Rzeczypospolitej (województwo ruskie)
Narodzenia Pańskiego
Cerkwie eparchii tarnopolsko-buczackiej
Dawne cerkwie greckokatolickie w obwodzie tarnopolskim
Cerkiew Narodzenia Pańskiego
Zabytkowe cerkwie w obwodzie tarnopolskim

Sobór Narodzenia Pańskiego w Tarnopolu


Edinburgh Castle was a Union-Castle Line steam ocean liner and refrigerated cargo ship that was launched in 1910 and sunk in 1945. In peacetime she was in liner service between Great Britain and South Africa.

Edinburgh Castle was an armed merchant cruiser (AMC) in the First World War and an accommodation ship in the Second World War.

She was the first of two Union-Castle liners called Edinburgh Castle. The second was launched in 1948 and scrapped in 1976.

Building

Harland and Wolff built Edinburgh Castle at Belfast, launching her on 27 January 1910 and completing her that April. When she was opened for public inspection on Whit Monday, 16 May 1910 about 1,000 people boarded her. On 21 May 1910 Edinburgh Castle sailed for South Africa. Edinburgh Castle and her sister ship Balmoral Castle were at the time the largest and most powerful vessels in the South African trade.

Edinburgh Castles tonnages were  and . She was  long with a beam of . She was powered by twin quadruple-expansion steam engines, which drove twin screws and gave her a service speed of . She had berths for 810 passengers: 320 in first class, 220 in second class, and 270 in third class. Her holds included  of refrigerated space.

Service
The ship was operated in line service until 1914, when the Admiralty requisitioned her as an armed merchant cruiser and had her armed with eight QF 6-inch naval guns.

Edinburgh Castle was sent from England with supplies and men for the Royal Navy squadron in the South Atlantic, joining the northern elements of Admiral Craddock's forces at their coaling base off the Brazilian coast on 12 October 1914. The ship was retained as part of the fleet to aid in the search for the German cruiser . On the redistribution of forces after the German victory at the Battle of Coronel Edinburgh Castle was left with two other British ships in the north until 19 November when detached carrying mail for England.

Edinburgh Castle was returned to her owners in 1918. In 1934 the call sign GLVR superseded her code letters HQSW. From 1938 Union-Castle stationed her at Southampton as reserve ship.

She was requisitioned again for wartime service in the second World War. She was moored at Freetown in Sierra Leone to accommodate survivors of sunken ships. After the war, it was deemed uneconomic to return her to the UK. She was sunk as a target west of Freetown.

Notes

References

External links

1910 ships
World War I Auxiliary cruisers of the Royal Navy
Ocean liners of the United Kingdom
Ships built in Belfast
Ships built by Harland and Wolff
Ships of the Union-Castle Line
Shipwrecks of Africa
Shipwrecks in the Atlantic Ocean
Steamships of the United Kingdom
World War I cruisers of the United Kingdom
World War II passenger ships of the United Kingdom

Edinburgh Castle (1910 ship)


Jean Anne Carpenter Carnahan (Washington, D.C., 20 de dezembro de 1933) é uma política norte-americana. Filiada ao Partido Democrata, foi Senadora dos Estados Unidos pelo estado de Missouri entre 2001 a 2002. Tornou-se Senadora após ser indicada para o cargo pelo Governador Roger Wilson, que escolheu-a para ocupar a vaga aberta por Mel Carnahan, esposo de Jean que foi postumamente eleito para o Senado, convertendo-se na primeira Senadora pelo Missouri.

Em 1951, Jean tornou-se a primeira de sua família a concluir o ensino médio. Em 1954, casou-se com Mel Carnahan, filho do Representante A. S. J. Carnahan. O casal teve quatro filhos: Roger, Russ, Robin, e Tom. Em 1955, Carnahan obteve um Bachelor of Arts em negócios e administração pública pela Universidade George Washington. Em seguida, além de suas responsabilidades como dona de casa, Carnahan também foi uma oradora pública e autora.

Quando seu marido disputou eleições em Missouri, Carnahan desempenhou um ativo papel em suas inúmeras campanhas, redigindo discursos e criando uma extensa base de dados catalogada de apoiadores e doadores em potencial.  Mel Carnahan foi empossado Governador em 1993, e Jean usou suas atribuições como Primeira-Dama para ajudar a implementar a imunização obrigatória das crianças, e organizou projetos para promover a aproximação das crianças à cultura e à arte.

Mel Carnahan concorreu ao Senado em 2000, mas morreu em um acidente aéreo duas semanas antes da eleição. A legislação estadual impedia mudanças nas cédulas de votação um mês antes da eleição de novembro, e o Governador Wilson prometeu indicar a viúva caso os democratas recebessem mais votos. Mel foi eleito postumamente, e Jean foi empossada no Senado em 3 de janeiro de 2001. Em 2002, Carnahan concorreu à reeleição, mas foi derrotada em uma acirrada disputa. Desde que saiu do Congresso, Carnahan manteve-se ativa na política partidária, em particular promovendo candidaturas de mulheres.

Ligações externas
 Senator Jean Carnahan (1933 - ), Congresso dos Estados Unidos
 CARNAHAN, Jean, (1933 - ), Congresso dos Estados Unidos

Nascidos em 1933
Alunos da Universidade George Washington
Senadores dos Estados Unidos pelo Missouri
Democratas do Missouri
Políticos do Missouri

Jean Carnahan


Arthropeas is a genus of flies in the family Xylophagidae.

Species
Arthropeas americana Loew, 1861
Arthropeas fenestralis Malloch, 1932
Arthropeas magna Johnson, 1913
Arthropeas sachalinensis Matsumura, 1916
Arthropeas semifusca Malloch, 1932
Arthropeas sibirica Loew, 1850

References

Xylophagidae
Brachycera genera
Taxa named by Hermann Loew
Diptera of Asia
Diptera of North America

Arthropeas


France–Kazakhstan relations are the diplomatic relations between France and Kazakhstan. Both nations are members of the Organization for Security and Co-operation in Europe.

History
After the Dissolution of the Soviet Union, Kazakhstan became an independent nation in December 1991. France and Kazakhstan established diplomatic relations on 25 January 1992, with France becoming the first European nation to recognize Kazakhstan. In September 1993, French President François Mitterrand paid an official visit to Kazakhstan. In June 2008, both nations signed a strategic partnership agreement and in 2010, both nations created a joint presidential commission, establishing yearly visits by both heads of state and arranging for yearly consultations between ministers of foreign affairs of both nations, beginning in 2011.

In 2008, France transferred its embassy from the former capital of Almaty to the country's new capital of Astana. In 2010, the two countries created a Franco-Kazakh Presidential Commission, which takes the form of an annual meeting between the two Heads of State. The Alliance Française operates two centers in Kazakhstan, in Astana and in Almaty. In 2017, both nations celebrated 25 years of diplomatic relations.  That same year, France participated in the Expo 2017 being held in Astana.

High-level visits

Presidential visits from France to Kazakhstan
 President François Mitterrand (1993)
 President Nicolas Sarkozy (2009)
 President François Hollande (2014)

Presidential visits from Kazakhstan to France

 President Nursultan Nazarbayev (2008, 2011, 2012, 2013, 2015)

 President Kassym-Jomart Tokayev (2022)

Bilateral relations
Since 1992, both nations have signed several bilateral agreements such as a Treaty of Friendship, Understanding and Cooperation (1992); Agreement on Cultural Cooperation (1993) and an Agreement on direct air and train service for French military personnel and equipment traveling to and from Afghanistan and for the use of Shymkent airbase (2009).

Transport
There are direct flights between both nations with Air Astana.

Trade
In 2016, trade between France and Kazakhstan totaled €3 billion Euros. Kazakhstan is France's largest trading partner in Central Asia and France is Kazakhstan's sixth largest trading partner globally. France is Kazakhstan's third largest investor, and has invested nearly US$10 billion in the Kazakh economy. French multinational companies such as Alstom, Engie, Peugeot, Renault, Saint-Gobain, Total S.A. and Vicat, among others, operate in Kazakhstan.

List of French ambassadors to Kazakhstan

 1992 1994 Bertrand Fessard de Foucault
 1994 1999 Alain Richard
 1999 2003 Serge Smessov
 2003 2006 Gerard Perrole
 2006 2009 Alain Cuanon
 2009 2013 Jean-Charles Bertonnet
 2013 2017 Francis Etienne
 2017 2020 Philippe Martinet
 2020 n. v. Didier Caness

Resident diplomatic missions
 France has an embassy in Nur-Sultan and a consulate-general in Almaty.
 Kazakhstan has an embassy in Paris.

See also
 Foreign relations of France
 Foreign relations of Kazakhstan

References

Kazakhstan
Bilateral relations of Kazakhstan

France–Kazakhstan relations


Planina Gornja je naseljeno mjesto u sastavu grada Zagreba, Republika Hrvatska.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Sesvete.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2021. godine, Planina Gornja je imala 201 stanovnika.

Napomena: Iskazuje se od 1991. kad je nastalo podjelom naselja Planina. Vidi napomenu kod naselja Planina Donja.

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Planina Gornja je imalo 266 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Planina Donja.

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Gradu Zagrebu

Planina Gornja


Kaliwatan sa kaka sa dagat ang Colossendeis belekurovi. Una ning gihulagway ni Pushkin ni adtong 1993. Ang Colossendeis belekurovi sakop sa kahenera nga Colossendeis, ug kabanay nga Colossendeidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Kaka sa dagat
Kaka sa dagat sa Kadagatang Indyan
Colossendeis

Colossendeis belekurovi


An Unabiara nigerrima in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Di Iorio hadton 2002. An Unabiara nigerrima in nahilalakip ha genus nga Unabiara, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Unabiara

Unabiara nigerrima


Charlie Chaplin som Don José er en amerikansk stumfilm fra 1915 af Charlie Chaplin.

Medvirkende
 Charles Chaplin - Darn Hosiery
 Edna Purviance - Carmen
 Jack Henderson - Lillas Pastia
 Leo White - Morales
 John Rand

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1915
Komediefilm fra USA

Charlie Chaplin som Don José


Kemah là một huyện thuộc tỉnh Erzincan, Thổ Nhĩ Kỳ. Huyện có diện tích 2298 km² và dân số thời điểm năm 2007 là 6855 người, mật độ 3 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Xem thêm

Huyện thuộc tỉnh Erzincan

Kemah, Erzincan


An Paraliparis atramentatus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Gilbert ngan Burke hadton 1912. An Paraliparis atramentatus in nahilalakip ha genus nga Paraliparis, ngan familia nga Liparidae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Paraliparis

Paraliparis atramentatus


Biologia
 Saara –  genere di lucertole della famiglia delle Agamidae

Geografia
 Germania
 Saara – comune in Turingia
 Saara – frazione del comune di Nobitz in Turingia

Onomastica
 Saara – forma finlandese del nome proprio di persona Sara

Saara


Yebá Bëló é a deusa criadora do mundo, segundo os índios Dessanas.

Descrição
Ela é a figura principal no mito de criação dos índios Dessanas. Segundo os índios, ela mora em uma morada de quartzo, e ela criou os seres humanos a partir do ipadu (folha de coca) que ela mascava. Também falavam que enquanto ela fumava, criou um ser de fumaça, que chamou de Yebá Ngoamãn. Ela lhe deu um bastão chocalho com sementes masculinas e femininas e o elevou até a torre do grande morcego. Na torre, o bastão assumiu um rosto humano que virou o sol.

Lendas do Brasil

Yebá Bëló


Ang Kulm ngalan niining mga mosunod:

Alemanya

 Kulm (bungtod sa Alemanya, Thuringia, lat 50,68, long 11,37),
 Kulm (bungtod sa Alemanya, Thuringia, lat 50,48, long 11,49),
 Kulm (bungtod sa Alemanya, Bavaria, Upper Franconia),
 Kulm (bungtod sa Alemanya, Rheinland-Pfalz),
 Grosse Kulm, bungtod, Bavaria, Upper Palatinate,
 Kulm (bukid sa Alemanya, Bavaria, Upper Palatinate, lat 49,48, long 12,11),
 Kulm (bungtod sa Alemanya, Bavaria, Upper Palatinate, lat 49,74, long 11,98),

Awstriya

 Kulm (bungtod sa Awstriya), Steiermark, Politischer Bezirk Liezen,
 Kulmberg (bukid sa Awstriya, Steiermark, Politischer Bezirk Weiz),

Tinipong Bansa

 Kulm (lungsod), North Dakota, LaMoure County,

Finlandia

 Kulm (pulo), Varsinais-Suomi, Åboland-Turunmaa,

Iran

 Kolm-e Bālā, lungsod, Ostān-e Īlām,

Swisa

 Unterkulm (kapital sa distrito), Kanton Aargau, Bezirk Kulm,
 Kulm (bukid sa Swisa), Kanton Schwyz, Bezirk Schwyz,
 Bezirk Kulm, distrito, Kanton Aargau,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Alemanya
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya
Pagklaro paghimo ni bot Tinipong Bansa
Pagklaro paghimo ni bot Finlandia
Pagklaro paghimo ni bot Iran
Pagklaro paghimo ni bot Swisa

Kulm


Wilhelm (ur. 30 lipca 1593 r. w Baden, zm. 22 maja 1677 r. tamże) – margrabia Baden-Baden od 1622 r. z dynastii Zähringen.

Życiorys

Wilhelm był najstarszym synem Edwarda Fortunata, margrabiego Baden-Baden, oraz Marii, córki Jobsta van der Eicken, gubernatora Bredy. Wkrótce po narodzinach Wilhelma jego ojciec utracił większość swego księstwa – z uwagi na ogromne zadłużenie zostało przekazane w zarząd margrabiemu Badenii-Durlach Ernestowi Fryderykowi, pozostawiono mu jedynie ziemie na lewym brzegu Renu. Także po śmierci Edwarda Fortunata jego ziemie pozostawały pod władzą margrabiów Badenii-Durlach. Powoływali się oni przy tym na brak praw Wilhelma do tronu z uwagi na jego pochodzenie ze związku morganatycznego. Starania opiekunów Wilhelma, a potem jego samego o odzyskanie ojcowizny, długo pozostawały bez skutku.

Sytuację zmieniła klęska margrabiego Badenii-Durlach Jerzego Fryderyka w bitwie pod Wimpfen w 1622 r. Syn pokonanego przez wojska cesarskie protestanckiego księcia z Durlach został zmuszony do oddania Wilhelmowi dóbr należących niegdyś do jego ojca, a także do rekompensaty wszelkich strat, jakie zostały poniesione podczas okupacji jego księstwa. Trwała wojna trzydziestoletnia i już w 1631 r. po bitwie pod Breitenfeld pod naciskiem napierających Szwedów Wilhelm musiał uchodzić ze swego księstwa. W 1634 r., po bitwie pod Nördlingen odzyskał swoje księstwo, przejął władzę także w margrabstwie Badenii-Durlach, które zajmował aż do pokoju westfalskiego. W 1666 r. odzyskał także dawne dobra margrabiów Baden-Baden w okolicach Luksemburga.

Wychowany na dworze habsburskiego namiestnika Niderlandów Albrechta VII Habsburga także potem pozostawał w bliskich kontaktach z władcami z rodu Habsburgów. W okresie 1631–1634 walczył po stronie cesarskiej, był też członkiem tajnej rady cesarza oraz otrzymał inne godności na jego dworze. Ważnym aspektem jego rządów w księstwie były energiczne i skuteczne działania w celu jego rekatolizacji (po kilkudziesięcioletnim okresie rządów protestanckich margrabiów z Durlach). Korzystał przy tym z pomocy przede wszystkim jezuitów i kapucynów. M.in. w 1642 r. ufundował kolegium jezuickie w Baden, a potem kolejne, w Ettlingen. Oddał też jezuitom edukację w swoim księstwie. Dzięki sprawnej polityce gospodarczej odbudował księstwo po zniszczeniach wojennych.

Rodzina
Wilhelm był dwukrotnie żonaty. Pierwszą żoną była Katarzyna (ok. 1610–1640), córka Jana Jerzego, hrabiego Hohenzollern-Hechingen. Para miała czternaścioro dzieci:
 Ferdynand Maksymilian (1625–1669), ojciec Ludwika Wilhelma, następcy Wilhelma jako margrabiego Baden-Baden,
 Leopold Wilhelm (1626–1671), feldmarszałek w służbie cesarskiej,
 Filip Zygmunt (1627–1646),
 Wilhelm Krzysztof (1628–1649),
 Herman Wilhelm Krzysztof (1627–1691), feldmarszałek w służbie cesarskiej,
 Bernard (1629–1648),
 Izabela Eugenia Klara (1630–1632),
 Katarzyna Franciszka (1631–1691),
 Klaudia (1633–163?),
 Henrietta (1634–163?),
 Anna (1634–1708),
 Maria (1636–1636),
 Franciszek (1637–1637),
 Maria Juliana (1638–1638).

Drugą żoną Wilhelma była od 1750 r. Maria Magdalena (1619–1688), córka Ernesta, hrabiego Oettingen-Baldern. Z tego związku pochodziło pięcioro dzieci:
 Filip Franciszek Wilhelm (1652–1655),
 Maria Anna Wilhelmina (1655–1702), żona księcia Ferdynanda Augusta Lobkowicza,
 Karol Bernard (1657–1678),
 Ewa,
 Maria.

Bibliografia

Dynastia badeńska
Władcy Badenii
Urodzeni w 1593
Ludzie urodzeni w Baden-Baden
Zmarli w 1677

Wilhelm (margrabia Baden-Baden)


Puchar Ameryki Północnej w snowboardzie w sezonie 2017/2018 to kolejna edycja tej imprezy. Cykl ten rozpoczął się 9 grudnia 2017 roku w amerykańskim ośrodku narciarskim Steamboat Ski and Resort zawodami w gigancie równoległym. Ostatnie zawody sezonu zostały rozegrane 3 kwietnia 2018 roku w amerykańskim ośrodku narciarskim Copper Mountain Resort zawodami slalomu równoległego.

Konkurencje
 slalom równoległy (PSL)
 gigant równoległy (PGS)
 snowcross
 halfpipe
 slopestyle

Kalendarz i wyniki Pucharu Ameryki Północnej

Mężczyźni

Klasyfikacje

Kobiety

Klasyfikacje

Bibliografia

2017 w sportach zimowych
2018 w sportach zimowych
Puchar Ameryki Północnej w snowboardzie
2017 w Stanach Zjednoczonych
2018 w Stanach Zjednoczonych
2018 w Kanadzie

Puchar Ameryki Północnej w snowboardzie 2017/2018


An Rollandia microptera in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Gould hadton 1868. An Rollandia microptera in nahilalakip ha genus nga Rollandia, ngan familia nga Podicipedidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Rollandia

Rollandia microptera


Kaliwatan sa alibangbang ang Stilpnotia platyrhabda. Una ning gihulagway ni Collenette ni adtong 1931. Ang Stilpnotia platyrhabda sakop sa kahenera nga Stilpnotia, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Stilpnotia

Stilpnotia platyrhabda


Ang Kōh-e Khafak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Khafak (bukid sa Apganistan, Faryab Province),
 Kōh-e Khafak (bukid sa Apganistan, Uruzgān),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kōh-e Khafak


La Pobla Llarga (em valenciano e oficialmente) ou Puebla Larga (em ) é um município da Espanha, na província de Valência, Comunidade Valenciana. Tem  de área e em  tinha  habitantes (). Pertence à comarca da Ribera Alta e limita com os municípios de Carcaixent, L'Ènova, Manuel, Rafelguaraf, Sant Joanet, Senyera e Villanueva de Castellón.

Municípios de Valência (província)
Municípios por nome da Comunidade Valenciana
Municípios da Espanha por nome
Localidades de Valência (província)
Localidades da Comunidade Valenciana
Localidades da Espanha

La Pobla Llarga


Miagrammopes indicus là một loài nhện trong họ Uloboridae.

Loài này thuộc chi Miagrammopes. Miagrammopes indicus được Benoy Krishna Tikader miêu tả năm 1971.

Chú thích

Tham khảo

Miagrammopes

Miagrammopes indicus


O Club Atlético de Madrid, na temporada 2017–18, disputou quatro competições: La Liga, Copa del Rey, Liga dos Campeões da UEFA e Liga Europa da UEFA.

Uniforme
Fornecedor:
  Nike

Patrocinador Principal:
  Plus500

Jogadores

Elenco
Atualizado até 27 de fevereiro de 2018

 Legenda
 : Capitão
 : Jogador lesionado/contundido

Transferências

 : Jogadores que chegaram ou saíram por empréstimo
 : Jogadores que chegaram ou saíram após serem emprestados
 : Jogadores que chegaram sem custos

 : Jogadores que chegaram ou saíram após compra de direitos/multa rescisória
 : Jogadores que chegaram ou saíram após o fim do contrato
 : Jogadores que chegaram ou saíram após terem seus contratos rescindidos
|}

|}
<noinclude>

Estatísticas

Desempenho da equipe
Atualizado até 20 de maio de 2018

Desempenho geral

Como mandante

Como visitante

Público

Maiores públicos

Média de público

Público total

* Em parênteses, o número de jogos.

Artilharia
Atualizado até 20 de maio de 2018

Assistências
Atualizado até 20 de maio de 2018

Pré-temporada

Copa Audi

 Semifinal

 Final

Amistosos

Competições

La Liga

Classificação na Liga

Resumo dos resultados

Partidas
 1ª rodada

 2ª rodada

 3ª rodada

 4ª rodada

 5ª rodada

 6ª rodada

 7ª rodada

 8ª rodada

 9ª rodada

 10ª rodada

 11ª rodada

 12ª rodada

 13ª rodada

 14ª rodada

 15ª rodada

 16ª rodada

 17ª rodada

 18ª rodada

 19ª rodada

 20ª rodada

 21ª rodada

 22ª rodada

 23ª rodada

 24ª rodada

 25ª rodada

 26ª rodada

 27ª rodada

 28ª rodada

 29ª rodada

 30ª rodada

 31ª rodada

 32º Rodada

 33º Rodada

 34º Rodada

 35º Rodada

 36º Rodada

 37º Rodada

 38º Rodada

Copa del Rey

Dezesseis-avos de final
 Jogo de ida

 Jogo de volta

 venceu por 4–1 no placar agregado e avançou para as oitavas de final.

Oitavas de final
 Jogo de ida

 Jogo de volta

 venceu por 7–0 no placar agregado e avançou para as oitavas de final.

Quartas de final
 Jogo de ida

 Jogo de volta

 venceu por 5–2 no placar agregado e avançou para a semifinal.

Liga dos Campeões da UEFA

Fase de grupos

Liga Europa da UEFA

Dezesseis avos de final

 Jogo de ida

 Jogo de volta

Atlético de Madrid venceu por 5–1 no agregado e avançou para as oitavas de final.

Oitavas de final
 Jogo de ida

 Jogo de volta

Atlético de Madrid venceu por 8–1 no agregado e avançou para as quartas de final.

Quartas de final
 Jogo de ida

 Jogo de volta

Atlético de Madrid venceu por 2–1 no agregado e avançou para a semifinal.

Semifinal
 Jogo de ida

 Jogo de volta

Atlético de Madrid venceu por 2–1 no placar agregado e avançou para a final.

Final

Club Atlético de Madrid
Temporadas 2017–18 de clubes de futebol

Temporada do Club Atlético de Madrid de 2017–18


An Sikukia in uska genus han Actinopterygii. An Sikukia in nahilalakip ha familia nga Cyprinidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Sikukia

zh:鲤科#短吻魚屬(Sikukia)

Sikukia


Kaliwatan sa alibangbang ang Parapluda monogramma. Una ning gihulagway ni George Francis Hampson ni adtong 1910. Ang Parapluda monogramma sakop sa kahenera nga Parapluda, ug kabanay nga Limacodidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Parapluda

Parapluda monogramma


Cristofoli is an Italian surname. Notable people with the surname include:

 Ed Cristofoli (born 1967), Canadian ice hockey player
 Nada Cristofoli (born 1971), Italian cyclist

See also
 Cristofali
 Cristofori (disambiguation)

Italian-language surnames
Patronymic surnames

Cristofoli


Casa Friedel ou  Casa Lili Zickuhr Friedel, é uma edificação histórica localizada no bairro Amizade, na cidade de Jaraguá do Sul, Brasil. Lili Zickuhr Friedel, neta do construtor da casa, faleceu em 1988 e a residência, que esta na família Friedel a cinco gerações, foi tombada em março de 2010 pelo Patrimônio Histórico da Fundação Cultural de Jaraguá do Sul.

Em 2011, foi reformada com o auxilio financeiro do Fundo Municipal de Cultura, num projeto para o resgate da cultura germânica no município e atualmente é residência da neta de Lili Friedel.

História e técnica enxaimel
Construída em 1923 pelos imigrantes alemães Friedel, é um dos poucos exemplares ainda existentes na cidade com a técnica germânica do enxaimel, que consiste em paredes montadas com hastes de madeira encaixadas entre si.

Cultura de Jaraguá do Sul
Fundações em Santa Catarina em 1923
Imigração alemã em Santa Catarina

Casa Friedel


Kaliwatan sa muragkarpa ang Cobitis tetralineata. Una ning gihulagway ni Kim, Park ug Teodor T. Nalbant ni adtong 1999. Ang Cobitis tetralineata sakop sa kahenera nga Cobitis, ug kabanay nga Cobitidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Koreya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Muragkarpa
Muragkarpa sa Koreya
Cobitis

Cobitis tetralineata


An Emphiesmenus in uska genus han Coleoptera. An Emphiesmenus in nahilalakip ha familia nga Cerambycidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Emphiesmenus

Emphiesmenus


Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede Republike Srpske je jedno od 16 ministarstava Vlade Republike Srpske, nadležno za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo u tom entitetu. Sjedište ministarstva se nalazi u Administrativnom centru Vlade RS-a na Trgu Republike Srpske u Banjoj Luci, dok se na njegovom čelu trenutno nalazi Boris Pašalić (SNSD).

Historija
Godine 1992, nakon sticanja nezavisnosti Republike Bosne i Hercegovine od Socijalističke federativne republike Jugoslavije (SFRJ), osnovani su Ministarstvo za šumarstvo i drvnu industriju te Ministarstvo za poljoprivredu i prehrambenu industriju, a za ministre su tada imenovani Hasan Muratović i Radovan Mirković.

Nakon rata u Bosni i Hercegovini i potpisivanja Dejtonskog mirovnog sporazuma 1995. godine, a s obzirom na ustavne nadležnosti, nadležnost nad poljoprivredom, vodoprivredom i šumarstvom dodijeljena je entitetima u Bosni i Hercegovini – Federaciji Bosne i Hercegovine i Republici Srpskoj – nakon čega su formirana entitetska ministarstva poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva.

Nadležnosti
Glavna osoba u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede Republike Srpske je ministar ili ministrica poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede RS-a, koji ima pravo na jednog sekretara i jednog pomoćnika. Ministarstvo obavlja poslova koji se odnose na primarnu poljoprivrednu proizvodnju (stočarstvo, biljna proizvodnja), prehrambenu industriju, industriju pića i industriju stočne hrane, veterinarstvo, šumarstvo, vodoprivredu te ruralni razvoj.

U resornoj nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede Republike Srpske se nalaze sljedeća javna preduzeća, ustanove i agencije:

Hidrometeorološki zavod Republike Srpske
 Agencija za agrarna plaćanja
 Jedinica za koordinaciju poljoprivrednih projekata
JPŠ Šume Republike Srpske
 JP Protivgradna preventiva Republike Srpske
 JU Veterinarski institut Dr. Vaso Butozan Banja Luka
JU Vode Srpske Bijeljina

Organizacija
Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede RS se sastoji od sljedećih organizacionih jedinica:

 Resor poljoprivrede, prehrambene industrije i razvoja
 Resor za veterinarstvo
 Resor šumarstva i lovstva
 Resor vodoprivrede
 Resor za pružanje stručnih usluga u poljoprivredi

Spisak ministara

Reference

Poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede


Universal James é o 60ª álbum de estúdio do músico americano James Brown. O álbum foi lançado em 9 de março de 1993 pela Scotti Bros. Records.

Faixas

Álbuns de James Brown
Álbuns de 1993

Universal James


Kaliwatan sa ito ang Ossancora fimbriata. Una ning gihulagway ni Rudolf Kner ni adtong 1855. Ang Ossancora fimbriata sakop sa kahenera nga Ossancora, ug kabanay nga Doradidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Ossancora

Ossancora fimbriata


Ha militato in diverse band. Tra queste, la sua band principale, i Faster Pussycat, poi L.A. Guns, the Liberators, Bubble, Superficial/Sinthetics, Adler's Appetite, Sin City All Stars, e The Underground Rebels. Egli scrisse un'autobiografia.

Biografia

Gli inizi
Il più giovane di tre figli, Brent Preston Muscat nacque il 23 aprile 1967 a Hollywood, e crebbe a Monrovia, California. Nutrì subito una forte passione per la musica, fu per questo che iniziò a suonare la chitarra all'età di 13 anni. Influenzato da grandi artisti come David Bowie, Sly And The Family Stone e dal punk rock, Brent cominciò a prendere la strada del rock & roll, e a 16 anni fondò la sua prima band. Egli aveva anche un fratellello, Todd Muscat, che militò in band come Junkyard e Kill for Thrills.

Faster Pussycat
Nel 1985, egli fondò i Faster Pussycat assieme al cantante Taime Downe, anch'egli di Los Angeles. La scena glam metal stavà notevolmente proliferando nell'area di L.A. già da qualche anno, e la band decise di indirizzarsi su quella strada. Il nome venne ispirato dal film di Russ Meyer "Faster Pussycat Kill! Kill!". La band suonò in molti club di L.A. come il The Whiskey, The Troubadour, Gazzari's, e il Roxy riscuotendo un buon successo.

Firmarono per la Elektra Records nel 1986, e questo fu il primo passo verso il successo. La formazione, all'epoca composta da Taime Downe (voce), Brent (chitarra), Greg Steele (chitarra), Kelly Nickels (ex-L.A. Guns) (basso), e Mark Michaels (batteria). Il loro omonimo album Faster Pussycat uscì nel 1987 con Eric Stacy al basso al posto di Nickels a causa di un incidente in moto.

Taime, assieme al suo amico, e futuro VJ di MTV Headbanger's Ball, Riki Rachtmen, aprì un club sulla Sunset Strip chiamato The Cathouse, che la band utilizzò come sala prove e dove suonavano ogni volta che tornavano dai concerti.

Durante questo periodo la band partecipò al documentario "The Decline Of The Western Civilization Part II, The Metal Years" (1988). Questo documentario descriveva la scena heavy metal della Los Angeles dei tardi anni 80 e non solo, e i Faster Pussycat furono uno dei gruppi intervistati assieme a molti altri come gli Aerosmith i Kiss, Alice Cooper, Megadeth, Lizzy Borden, London, Paul Stanley, Motörhead.
Nel 1989 pubblicano l'album Wake Me When It's Over, che riscosse un buon successo.

Il terzo e ultimo album per la Elektra intitolato Whipped venne pubblicato nel 1992 dopo qualche conflitto interno, e dal 1993 la band partecipò ad un tour con i Kiss, e la band venne inoltre scaricata dall'etichetta. Il gruppo declinò a causa del neonato movimento grunge, che cambiò radicalmente le tendenze musicale dei primi anni 90.

Altri progetti
Una volta sciolta la band, Brent cercò alcuni lavori occasionali per tirare avanti, lavorando in coffee shop o assistente per registrare alcuni videoclip di band come Red Hot Chili Peppers, Aaliyah e l'ex Stray Cats, Brian Setzer. Egli lavorò anche per qualche canale TV. Da sempre appassionato di cultura asiatica, egli cominciò a frequentare dal 1996, una scuola per la lingua giapponese.

Dopo alcuni anni cominciò a dedicarsi nuovamente alla musica partecipando al nuovo progetto di Phil Lewis (ex L.A. Guns), i "The Liberators" nel 1998 e "Bubble" con l'ex bassista delle Vixen Share "Pederson" Ross, fino al 1999. Egli raggiunse anche gli L.A. Guns nel 2000 per un tour estivo con cui registrò anche due tracce live che vennero poi pubblicate nel cover album Rips the Covers Off (2004). Tuttavia egli restò con i Bubble fino al 2001 quando i Faster Pussycat si riunirono. Mantenendo l'attività con il gruppo, egli si dedicò ad alcuni progetti paralleli come i "Sinthetics" nel 2001 e in una band con l'ex batterista dei Guns N'Roses Steven Adler chiamato inizialmente "Suki Jones", progetto poi rinominato come Adler's Appetite. Si sposò nell'aprile 2002.

Reunion dei Pussycat
Nello stesso 2001 Downe, pubblica a nome dei Faster Pussycat la raccolta "Between the Valley of the Ultra Pussy" con pezzi remixati in stile industrial rock, includendo anche la reinterpretazione dei Kiss "I Was Made For Loving You". Brent Buscat e Greg Steele intrapresero un'azione legale nei confronti di Downe in quanto pubblicò l'album senza consultare gli altri membri. Essi vinsero la causa e vennero invitati e rientrare nella band. La neonata band aprì per i Poison e Cinderella al "Hollyweird World Tour 2002". Nel 2005 Muscat viene colpito da un cancro alla lingua e i Faster Pussycat continuarono il progetto sostituendolo temporaneamente con Eric Griffin dei Murderdolls, partecipando ad alcuni tour negli Stati Uniti. Muscat si lamentò del fatto accusando Downe di aver mentito sulle sue condizioni, e di aver nascosto il vero motivo per cui il chitarrista non avrebbe raggiunto la band, non contattandolo. Questa fu una delle prime liti interne nate tra diversi membri della band. Muscat affermò poi di aver cercato di ricontattare Downe e Steele per ricomporre la band, ma non ricevette mai risposta.

Nel 2006, Taime Downe, con un'altra formazione, o meglio con la formazione dei The Newlydeads pubblicherà dopo 14 anni il quarto album sotto il nome di Faster Pussycat, pur rimanendo l'unico membro originario. L'album, intitolato "The Power and the Glory Hole" presenta un sound più moderno e con influenze elettroniche. Downe venne successivamente accusato dai membri originali della band di aver pubblicato l'album a nome dei Faster Pussycat senza permesso. Sempre secondo i vecchi membri, Downe avrebbe dovuto pubblicare l'album sotto il nome della sua band attuale, i "The Newlydeads", poiché la formazione che registrò l'album era effettivamente la formazione dei The Newlydeads.

Diverbi e nuova Reunion dei Pussycat
Nel frattempo Muscat ottiene il 100% dei diritti per il nome del gruppo, e riforma i Faster Pussycat senza Taime Downe. Muscat assieme agli altri due membri originali Eric Stacy (basso) e Brett Bradshaw (batteria), venne affiancato dal nuovo singer Kurt Frohlich e dal nuovo chitarrista Todd Kerns. La band partecipa a tour negli Stati Uniti e in Europa. Taime Downe di risposta alla riunione senza la sua presenza, accusa i vecchi membri di non averlo chiamato per la riunione, e afferma che realmente questa nuova formazione è solo una band "tributo" ai Faster Pussycat. Muscat e compagni affermano il contrario. Per ulteriori dettagli è possibile consultare il sito con la discussione tra Brent Muscat e Taime Downe: roxxzone.com.

Attualmente egli risiede a Las Vegas con la moglie, e porta avanti il progetto Faster Pussycat.

Discografia

Con i Faster Pussycat

Album
Faster Pussycat (1987)
Wake Me When It's Over (1989)
Whipped! (1992)

EP
Live and Rare (1990)
Belted, Buckled and Booted (1992)

Raccolte
The Best of Faster Pussycat (1994)
Greatest Hits (2000)
Between the Valley of the Ultra Pussy (2001)

Altri album
Phil Lewis - More Purple than Black (1998)
Phil Lewis - Access Denied (2001)
L.A. Guns - Rips the Covers Off (2004)

Collegamenti esterni

Brent Muscat


Turbeta u Banjoj Luci predstavljaju objekte memorijalne arhitekture Bosne i Hercegovine.

Planski uništavajući sve tragove islamske kulture u Bosni i Hercegovini u toku rata 1992-1995. godine,  po nalogu ratnih zločinaca, uništeni su miniranjem do temelja mnogobrojni objekti, kao i sva turbeta u Banjoj Luci.

Turbe Hasana Defterdara, vakifa, koje se nalazilo uz samu munaru Arnaudija džamije srušeno je kada i džamija, postavljanjem 300 kg eksploziva. Džamija je bila pod zaštitom UNESCO-a.

Ferhat-pašino turbe (1579.) u Banjoj Luci, koje se nalazilo u haremu sa desne strane istoimene dzamije, potpuno razoreno je. Sagrađeno još za Ferhad-Pašina života, a u njemu je pokopano njegovo tijelo nakon ubistva u Budimu, i tijelo njegovog sina i unuka. Obnovljeno je zajedno sa džamijom.

Turbe dvojice Ferhat-pašinih bajraktara, lijevo od Ferhadije takođe srušeno je. Turbe je bilo sa kamenom kupolom prekrivene olovom koji je sa skinut za vrijeme Prvog svjetskog rata, pa je stavljen lim. Nije bilo natpisa na ulazu.

Turbe Safi-kadino u haremu Ferhadije, kao i šadrvan, srušeno je.  Bilo je oktagona oblika, ozidano kamenom,  ez natpisa na ulazu. Imalo je šatorasti krov na osam voda, i potječe iz kasnijeg perioda.

Turbe Gazanfer-bega također sravnjeno je sa zemljom.

Turbe dvojice sinova Gazanfer-bega je srušeno. Bilo je spojeno jednom kapijom sa očevim turbetom.

Turbe Behram-efendije, i njegova džamije na Desnoj Novoseliji u Banjoj Luci, srušeni su, kao i tzv. "kuija" (ćelija ispod zemlje, jedinstven primjer na Balkanu).

Turbe Mustajbašica u banjalučkom naselju Grab takodjer porušeno je.

Postoje informacije da se i turbe Ali-paše Rizvanbegovića nalazilo pored Ferhadije.

Halil-pašino turbe

Turbe je srušeno 1993. godine i obnovljeno 2014. godine.

Lokacija Halil-pašino turbe se nalazi na prostoru Hiseta, u Kozarskoj ulici, na pola puta između Donjeg i Gornjeg Šehera, na lijevoj obali Vrbasa. Uz turbe je nastao harem, gdje su ukopi počeli od kraja 17. stoljeća, i trajali sve do 1992/1995. godine. Proglašeno je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

Halil-paša porijeklom je iz Lijevča polja u blizini Banje Luke, pa su ga nazvali Lijevčanin. Bio je admiral turske mornarice, a pred kraj života došao je u Banju Luku kao beglerbeg Bosanskog pašaluka (1589-1595), naslijedivši na tom mjestu Ferhad-pašu. Turbe je po legendi podigao narod, kao znak zahvalnosti za njegova dobra djela. U turbetu je bio sahranjen i njegov bajraktar
Turbe je oktogonalne osnove dimenzija 9,05 x 9,5 m. Visina kupole je 7,25 m, koja leži na trompama i prelomljenim  lukovima.
Građeno je klesanim krečnjakom, čiji su zidovi debljine 75 cm, dok je kupola od cigle. Ulaz u objekt je završen segmentnim lukom, iznad koga je  postavljen  tarih na kamenoj ploči, a sve uokviruje  prelomljeni luk.

U unutrašnjosti turbeta su tri niše i tri prozora uokvireni kamenim ramovima, a iznad prozorskih otvora je izveden prelomljeni luk. U prozorskim otvorima su kovani demiri. Iznad jednog prozora je ploča sa tekstom na bosanskom jezikuno Halil-paši. Iznad tambura uzdiže se kupola. U unutrašnjosti turbeta se nalazi sarkofag beglerbega Halil-paše i sarkofag Halil-pašinog bajraktara.

Reference

Nacionalni spomenici u Banjoj Luci
Turbeta u Banjoj Luci

Turbeta u Banjoj Luci


Ang Chopan ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Chōpān, bungtod, Sar-e Pul,

Gresya

 Chopán, bungtod, East Macedonia and Thrace,

Indya

 Chopan (lungsod sa Indya), Uttar Pradesh,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Gresya
Pagklaro paghimo ni bot Indya

Chopan


Kurwa Lachhmipur – wieś w Indiach, położona w stanie Bihar, w dystrykcie Araria, w tehsilu Forbesganj.

Całkowita powierzchnia miejscowości wynosi 548 ha (5,48 km²). Według spisu z 2011 we wsi znajduje się 1025 domów i zamieszkuje ją 5035 osób.

Przypisy

Wsie w stanie Bihar

Kurwa Lachhmipur


Zniesienie (ukr. Знесіння) – dzielnica Lwowa, w rejonie łyczakowskim.
 Zniesienie - wzgórze, górujące nad Przemyślem.
 Zniesienie - polska grupa literacka.
 Zniesienie – nieistniejąca wieś w obwodzie tarnopolskim

Zniesienie


Vẹt Lory đỏ (tên khoa học Eos bornea) - hay còn được gọi là Moluccan Lory hoặc Moluccan Lory đỏ - là một loài chim thuộc họ Psittaculidae. Nó là loài đặc hữu Moluccas và xung quanh hòn đảo ở Indonesia. Môi trường sống tự nhiên của nó là rừng ẩm nhiệt đới vùng đất thấp và rừng ngập mặn nhiệt đới.

Vẹt Lory đỏ là loại vẹt lory phổ biến nhất được nuôi nhốt. Chim thông minh này có một tính cách vui tươi và bề ngoài đầy màu sắc. Vẹt Lori đỏ là có màu sắc chủ yếu là màu đỏ sâu sắc với màu đen và điện đánh dấu màu xanh trên cánh và đuôi, kiểu màu khác nhau ở từng cá thể. Đuôi có màu hạt dẻ sẫm màu hơn. Chúng có kích thước dài 10-12 inch và có một cái mỏ màu cam.

Phân loài vẹt đỏ Lory Buru (Eos bornea cyanonothus) tối hơn, màu nâu trong, và thường bị nhầm lẫn trong điều kiện nuôi nhốt với các đề cử. Hai phân loài khác không phải là phổ biến, Vẹt đỏ Lory Rothschild (Eos bornea rothschildi) và Vẹt đỏ Lory Bernstein (Eos bornea bernsteini).

Nguồn gốc và lịch sử
Lories hay còn gọi là Lorikeets là một loại vẹt nhỏ thường được tìm thấy ở Úa gần các đảo như New Guinea và Indonesia. Vẹt Lory đỏ có liên quan đến vẹt Lory cầu vồng (Rainbow Lory/Rainbow Lorikeet). Vẹt Lory đỏ có nguồn gốc từ Indonesia, cụ thể là quần đảo Maluku (còn được gọi là Moluccas). Vậy nên giống vẹt Lory đỏ còn được biết đến dưới tên gọi là vẹt Moluccan Lory.

Tính cách
Những chú vẹt Lory đỏ là những chú chim hướng ngoại và vui vẻ. Chúng giúp chủ nhân giải trí bằng những trò hề vui nhộn và cách chúng chơi đùa với chủ nhân. Những chú vẹt tinh nghịch này rất thông minh và luôn tìm kiếm sự thám hiểm trong các trò chơi của mình, vì vậy bạn nên để mắt đến chú vẹt của mình khi cho chúng ra khỏi lồng. Việc nuôi nấng và đút thức ăn cho vẹt Lory đỏ non bằng tay sẽ giúp chúng quen với hơi người, sẽ giúp cho chú vẹt non dễ dàng cho chủ bế chúng hơn. Mặc dù là những chú vẹt rất tình cảm và thích được gần gũi với con người nhưng đôi khi chúng có thể sẽ cắn rất đau.

Vẹt Lory đỏ có thể cảm thấy hạnh phúc nhất khi là chú chim duy nhất trong nhà bạn. Chúng ham vui và rất thích tuơng tác với con người, vậy nên nếu bạn đang muốn nuôi một chú vẹt Lory đỏ hãy cân nhắn đến việc dành nhiều thời gian để quan tâm và thể hiện tình cảm với chú vẹt của mình hằng ngày.

Tiếng kêu
Vẹt Lory đỏ là loài vẹt khá ồn ào. Chúng thích trò chuyện, kêu la hoặc hét ầm lên suốt cả ngày. Đây cũng là một loài vẹt có khả năng tập nói khá nhanh và chúng thích lặp đi lặp lại các từ như một trò tiêu khiển. Vì thế, chủ nhân của chúng nên là một người chịu được thú cưng của mình nói chuyện suốt ngày.

Màu sắc và hoa văn
Trên thân của vẹt Lory đỏ được bao phủ bởi một màu đỏ đậm và trên cánh của chúng có những vệt màu xanh đậm trên cánh của mình. Con đực và con cái có hình thái bên ngoài hoàn toàn giống nhau nên bạn không thể xác định giới tính của chúng chỉ dựa vào vẻ bề ngoài.

Cách chăm sóc

Chọn lồng
Vẹt Lory đỏ cực kỳ năng động, vì vậy bạn nên cho chúng sống trong một chiếc chuồng lớn để chúng có không gian bay nhảy và leo trèo khi ở trong lồng. Bạn cũng nên cho chúng ra ngoài chơi một cách thường xuyên vì đây là điều cực kỳ cần thiết đối với chú vẹt vui tươi và nhiều năng lượng này. Tốt nhất nên chọn một chiếc lòng có kích thước tối thiểu là rộng 24 inch (60cm), dài 36 inch (1m) và cao 36 inch (1m) và dễ dàng để làm sạch. Nếu cho chú vẹt của mình thức ăn nhiều chất lỏng sẽ dẫn đến nhiều phân lỏng. Vậy nên, hãy chắc chắn rằng chuồng của bạn có miếng nhựa để chứa phân của chúng.

Phụ kiện
Bạn có thể mua tổ ở cửa hàng thú cưng hoặc tự làm tại nhà. Nên có nhiều cầu trong lồng có hình dạng và kích cỡ khác nhau để chú vẹt có thể thoải mái bay nhảy nhưng lưu ý đừng để thức ăn hoặc nước uống của chúng ở dưới để tránh bị nhiễm phân. Dây thừng và thang dây cũng rất cần thiết cho chúng để di chuyển trong lồng. Đừng quên đồ chơi cho chú vẹt của bạn. Chúng rất thích chơi nên hãy cho chúng các loại đồ chơi khác nhau như xích đu, gương, chuông, v.v... được làm bằng nhiều chất liệu như bông, da và gỗ. Bạn nên thay đổi đồ chơi thường xuyên để đảm bảo vẹt cưng của mình không bị nhàm chán.

Vệ sinh
Vẹt Lory đỏ là những chú vẹt sạch sẽ nên chúng cần được tắm mỗi ngày. Bạn có thể phun suơng hay nước trực tiếp lên người chúng hoặc cho chúng chơi trong một hộp nước cạn để giúp chúng vệ sinh cơ thể hằng ngày. Ngoài ra bạn cũng cần đổ đồ ăn thừa sau vài giờ, thay nước uống thường xuyên và vệ sinh lồng 2 ngày một lần để giữ vệ sinh cho chúng.

Chú thích

Tham khảo

B
Chim Indonesia
Động vật được mô tả năm 1758

Vẹt Lory đỏ


Oxyanthus haerdii is 'n struik wat deel is van die Rubiaceae familie.

Verspreiding
Die spesie is endemies aan Tanzanië.

Verwysings

haerdii
Flora van Tanzanië
Endemiese plante van Tanzanië

Oxyanthus haerdii


Kaliwatan sa murag-anay ang Hospitalitermes nicobarensis. Una ning gihulagway ni Maiti ug Chakraborty ni adtong 1994. Ang Hospitalitermes nicobarensis sakop sa kahenera nga Hospitalitermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Hospitalitermes

Hospitalitermes nicobarensis


Desiderio P. Suson was a Philippine Constabulary enlisted trooper and a recipient the Philippines' highest military award for courage, the Medal of Valor. Suson was assigned as the commander of a 14-man Philippine Constabulary detachment in Gamay, Northern Samar on 31 October 1980 when they came under attack from approximately 300 New People's Army rebels. Suson and all his men were wounded.

Suson retired from the Armed Forces of the Philippines with the rank of Captain. He is buried at the Libingan ng mga Bayani in Taguig, Metro Manila.

Medal of Valor citation
"By direction of the President, pursuant to paragraph 3a, Section I, Armed Forces of the Philippines Regulations G 131-052, this Headquarters, dated 24 April 1967, the MEDAL FOR VALOR is hereby awarded to:
Technical Sergeant Desiderio P Suson 575127
Philippine Constabulary
"for conspicuous gallantry and intrepidity at the risk of life above and beyond the call of duty as Commander of a 14-man Philippine Constabulary Detachment during a surprise attack on his unit by some 300 Communist terrorists at Barangay Bangon, Gamay, Northern Samar on 31 October 1980. Outnumbered by the enemy by a ratio of one to nineteen, all his men were wounded as a result of intensive firing from assorted enemy weapons and M79 rockets. Surrounded on all sides and with no way to escape, then Sergeant Suson ordered his men to make every shot count by aiming accurately, and to hold their ground at all cost. Sensing his men were momentarily paralyzed because of shock, he went leapfrogging from one foxhole to another to direct their fire. Despite the blood oozing from his wounds, he never lost composure. With indomitable courage, he crawled to his wounded comrades, encouraging them to carry on the fight to the end."

References

Date of birth missing
Date of death missing
Recipients of the Philippine Medal of Valor
Armed Forces of the Philippines Medal of Valor
Philippine Constabulary personnel

Desiderio Suson


Nummulites je veliki rod sočivasti fosila, okarakteriziran brojnim zavojnicama, podijeljeni septama na komore Termin numuliti je deminutivni oblik latinskog nummulus,  što znači "mali novčić" i upućuje na njihov oblik. Oni su  fosilne ljušture i današnje morske  protozoa rod Nummulites, tip foraminifera.

Nummuliti se obično razlikuju u promjeru, od 1,3 cm do 5 cm. a uobičajeni su u morskim stijenama eocena do miocena, posebno oko jugozapadne Azije i Mediterana (npr. eocenski krečnjaci iz Egipta). Fosili širine do šest centimetara nalaze se u srednjoeocenskim stijenama Turske. Vrijedni su kao indeksni fosili.

Drevni Egipćani koristili su nummulitne ljušture kao kovanice, a piramide su građene pomoću krečnjaka koji je sadržavao nummulite. It is not surprising then that the name

U 1913. prirodoslovac Randolph Kirkpatrick objavio je knjigu "Nummulosfera: prikaz organskog porijekla takozvanih magličnih stijena i abasalnih crvenih glina" (The Nummulosphere: an account of the Organic Origin of so-called Igneous Rocks and Abyssal Red Clays), predlažući nekonvencionalnu teoriju da su sve stijene proizvedene nakupljanjem foraminifera poput  roda "Nummulites".

Također pogledajte
Foraminifera

Reference

Dopunska literatura

Vanjski linkovi

http://paleopolis.rediris.es/cg/CG2006_M02/index.html

Rotaliida
Paleocenski život
Paleontologija
Taksonomija

Nummulites


Courtney Gum (born 25 September 1981) is a retired Australian rules footballer who most recently played for the Adelaide Football Club in the AFL Women's competition (AFLW). She previously played two seasons with the  before announcing a retirement in 2019, then reneging to reenter the AFLW draft later that same year.

After winning best and fairest in the inaugural season of the SANFL Statewide Super Women's League, Gum was drafted by Greater Western Sydney with their third selection and twenty-fifth overall in the 2017 AFL Women's draft. She made her debut in the six point loss to  at Casey Fields in the opening round of the 2018 season. For her outstanding season she was named the AFL Players Association's Most Valuable Player in 2018.

Gum announced her retirement in March at the end of the 2019 season. She reneged on this retirement and nominated for the following draft period, before being selected by  with the 83rd overall pick in the 2019 AFL Women's draft held in October of that year.

Gum lives with her partner Krissie Steen and son Buz.

References

External links

1981 births
Living people
Greater Western Sydney Giants (AFLW) players
Australian rules footballers from South Australia
All-Australians (AFL Women's)
Adelaide Football Club (AFLW) players
Lesbian sportswomen
Australian lesbians
Australian LGBT sportspeople
LGBT players of Australian rules football
21st-century Australian LGBT people

Courtney Gum


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Choroedocus capensis. Una ning gihulagway ni Carl Peter Thunberg ni adtong 1815. Ang Choroedocus capensis sakop sa kahenera nga Choroedocus, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa West Bengal
Insekto sa Viyetnam
Choroedocus

Choroedocus capensis


Mnaeion (mnaieion) (stgr. μναεῖον, μναιεῖον) – potoczna nazwa złotej oktodrachmy w Egipcie ptolemejskim.

Nominał ten jako pierwszy wybił ok. 260 p.n.e. Ptolemeusz II Filadelfos ku czci swej przedwcześnie zmarłej małżonki Arsinoe II. Nazwa odnosiła się do wartości monety odpowiadającej 100 srebrnym drachmom, czyli jednej minie; stosowano ją prawdopodobnie dla odróżnienia od srebrnych oktodrachm emitowanych na obszarze tracko-macedońskim już od schyłku VI w. p.n.e. Bita według stopy fenickiej, miała wagę 28,8 g. Znana również z papirusów ptolemejskich; jej połowę określano mianem pentikontádrachmon .

Inicjująca emisja miała charakter komemoratywny, służąc gloryfikacji królowej będącej zarazem siostrą władcy i określanej oficjalnie jako Thea Philadelphos (Bogini Miłująca Brata). Zalicza się do niej też podwójne oktodrachmy (ok. 55,55 g), mające na awersie zawoalowaną głowę zmarłej królowej w kobiecym diademie (stephane) i z berłem, a wyobrażenie rogu obfitości (cornucopia) na rewersie. Licznie wypuszczane za panowania Filadelfosa zwykłe mnaeiony nosiły jednak wizerunek jego samego i Arsinoe II na awersie (z inskrypcją ΑΔΕΛΦΩΝ [Rodzeństwo]) oraz podobizny poprzedników – Ptolemeusza I Sotera i Bereniki I na odwrotnej stronie.

Jego następca, Ptolemeusz III emitował złote oktodrachmy, na których licowej stronie przedstawiony był on sam w koronie promienistej, z trójzębnym berłem (stylis) i egidą; rewers ukazywał róg obfitości ozdobiony promienistą koroną i królewską przepaską diademową. Oktodrachmy bito też z awersowym wyobrażeniem jego żony Bereniki II. Naśladował go Ptolemeusz IV emisjami ośmokrotnych drachm zarówno z podobizną własną, jak i swej małżonki Arsinoe III. Wojowniczy Ptolemeusz V Epifanes prezentował się na awersie swych oktodrachm w koronie promienistej i z włócznią na ramieniu.

Wśród wszystkich emisji tych monet szczególną popularność osiągnęły mnaeiony z awersowym portretem Arsinoe II oraz z podwójnym rogiem obfitości opatrzonym inskrypcją ΑΡΣΙΝΟΗΣ•ΦΙΛΑΔΕΛΦΟΥ na rewersie. Znaczna ich część pochodziła z czasów panowania dynastycznych następców – również Ptolemeusza V, Ptolemeusza VI, a nawet Kleopatry I (wyjątkowe). Późniejsze emisje wyróżnia jednak coraz gorsza stylistyka przedstawień oraz obniżona jakość kruszcu.

Złote oktodrachmy miały cechę monetarnego środka tezauryzacji, a monety z wizerunkiem Berenike II były wysoko cenione przez znawców już w czasach starożytnych.

Przypisy

Bibliografia
 Helmut Kahnt: Das große Münzlexikon von A bis Z. Regensburg: Battenberg/H. Gietl, 2005
 Friedrich von Schrötter (red.): Wörterbuch der Münzkunde. Berlin: De Gruyter, 1970

Linki zewnętrzne
 «Oktadrachmen» w Reppa – Das grosse Münzen-Lexikon

Epoka hellenistyczna
Historia gospodarcza starożytności
Starożytne złote monety

Mnaeion


Kaliwatan sa isda ang Neosebastes johnsoni. Una ning gihulagway ni Hiroyuki Motomura ni adtong 2004. Ang Neosebastes johnsoni sakop sa kahenera nga Neosebastes, ug kabanay nga Neosebastidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
kasadpang Kadagatang Pasipiko
 Ostralya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Isdangtunay sa Ostralya
Neosebastes

Neosebastes johnsoni


Huyện Rajsamand là một huyện thuộc bang Rajasthan, Ấn Độ. Thủ phủ huyện Rajsamand đóng ở Rajsamand. Huyện Rajsamand có diện tích 3853 ki lô mét vuông. Đến thời điểm năm 2001, huyện Rajsamand có dân số 986269 người.

Tham khảo

Địa lý Rajasthan
Huyện của Ấn Độ
Khởi đầu năm 1991 ở Ấn Độ

Rajsamand (huyện)


Kaliwatan sa alibangbang ang Somena moorei. Una ning gihulagway ni Pieter Cornelius Tobias Snellen ni adtong 1879. Ang Somena moorei sakop sa kahenera nga Somena, ug kabanay nga Lymantriidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Somena

Somena moorei


Our Lady of Sorrows Church () is a Catholic church within the City of Santa Barbara, California in the United States that was built in 1929.  The Church was listed as a designated landmark of the City of Santa Barbara on May 17, 2016. It is dedicated to Our Lady of Sorrows.

History
Our Lady of Sorrows Church traces its origins to 1782 as the original chapel serving the Presidio of Santa Barbara, which was constructed to protect the colonial establishment of the Spanish Empire within California.  Built to serve the Spanish military, the church was founded by Father Junípero Serra, O.F.M., who celebrated Santa Barbara's first Mass at the original site of the Presidio Chapel and had initially supplied all of the furnishings, altar pieces, and a library.

On July 29, 1855, the first church building was consecrated.  Initially located at northeast corner of State Street and Figueroa Street, the church was primarily constructed by the students of the nearby seminary college known as the Apostolic College of Our Lady of Sorrows.  However, the building was destroyed by fire in August 1865.

A new southward facing replacement for the church was completed in May 1867 at the same intersection as its predecessor.  During 1904, two new bell towers were added to house the three bells, weighing; , , and , which were blessed on July 17 that year.

By 1908, the church administration was passed to the Jesuit Fathers of the California Province of the Society of Jesus.

On the morning of June 29, 1925, the 6.8 Richter magnitude scale Santa Barbara earthquake destroyed much of the church, including; the facade, an entire side, and one of the bell towers.  The remaining bell tower was heavily damaged.  A new site was selected at the present day location on the southwestern corner of East Sola Street and Anacapa Street, across from Alameda Park.

On June 30, 2014, a Mass was held that passed the administration of the church over to the Archdiocese of Los Angeles.

Gallery

References

External links

  Our Lady of Sorrows Church
Archdiocese of Los Angeles Official Site

1929 establishments in California
Roman Catholic Archdiocese of Los Angeles
Roman Catholic churches in California
Churches in Santa Barbara County, California
Buildings and structures in Santa Barbara, California
Roman Catholic churches completed in 1929
Tourist attractions in Santa Barbara, California
20th-century Roman Catholic church buildings in the United States
Our Lady of Sorrows

Our Lady of Sorrows Church (Santa Barbara, California)


Antoni Karnaszewski  (ur. 17 stycznia 1886 w Boćkach, na Podlasiu, zm. 5 sierpnia 1958 w Warszawie) – polski organista i dyrygent chóralny.

Naukę gry na organach pobierał w Warszawie i Regensburgu. Pełnił funkcję organisty w wielu kościołach warszawskich. W 1920 po raz pierwszy wykonał publicznie  Fantazję organowa f-moll Konstantego Gorskiego. Od 1945 do śmierci był dyrygentem chóru Towarzystwa Śpiewaczego "Lutnia". Pochowany w alei zasłużonych cmentarza Powązkowskiego (grób 87).

Bibliografia
 Leon Tadeusz Błaszczyk. Dyrygenci polscy i obcy w Polsce, działający w XIX i XX wieku. — Polskie Wydawn. Muzyczne, 1964. — s. 123.

Przypisy

Pochowani w alei zasłużonych na cmentarzu Powązkowskim w Warszawie
Polscy dyrygenci
Polscy organiści
Urodzeni w 1886
Zmarli w 1958
Ludzie urodzeni w Boćkach

Antoni Karnaszewski


Hyphaene compressa is 'n boom wat deel is van die Arecaceae familie. Die plant is inheems in Ethiopië, Kenia, Mosambiek, Somalië en Tanzanië.

Sinonieme

 Hyphaene benadirensis Becc.
 Hyphaene incoje Furtado
 Hyphaene kilvaensis (Becc.) Furtado
 Hyphaene mangoides Becc.
 Hyphaene megacarpa Furtado
 Hyphaene multiformis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. ambigua Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. deformis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. diminuta Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. gibbosa Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. intermedia Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. kilvaensis Becc.
 Hyphaene multiformis subvar. lindiensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. macrocarpa Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. mahengensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. manca Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. morogorensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. moshiensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. nasuta Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. obconica Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. obesa Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. odorata Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. panganensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. plagiosperma Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. rovumensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. semiplaena Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. stenosperma Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. subglobosa Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. tangatensis Becc.
 Hyphaene multiformis subsp. trigibba Becc.
 Hyphaene semiplaena (Becc.) Furtado

Bron
 Plants of the World Online

Hyphaene
Bome van Afrika
Flora van Ethiopië
Flora van Kenia
Flora van Mosambiek
Flora van Somalië
Flora van Tanzanië

Hyphaene compressa


Prvi jazz koncert studenata Muzičke akademije u Sarajevu je prvi jazz koncert u historiji Muzičke akademije u Sarajevu. Koncert je održan 16. marta, 2017. godine u Maloj sali Muzičke akademije u Sarajevu pod mentorstvom Sinana Alimanovića, profesora koji je izveo prvu generaciju jazz studenata u historiji ove muzičke institucije.
Album pod nazivom Jazz Night je objavljen 17. maja 2018. godine u izdanju matične ustanove. Na koncertu (koji je prerastao u album) su nastupili studenti jazz muzike: Zlatan Božuta, Jasmin Avdagić, Selma Droce, Vedran Vujica, Šejla Grgić, Haris Kartal, Ariana Piknjač, Dario Kos, te saradnici prof. Davor Maraus i Dinko Šimunović. Ovaj muzički dokument je zabilježio muziciranje mladih jazz instrumentalista i njihovo poimanje jazza, predstavljeno u različitim instrumentalnim i vokalno – instrumentalnim sastavima: solo, duet, trio, kvartet i kvintet.

Nosač zvuka

Nosač zvuka na kojem je zabilježen prvi jazz koncert u historiji Muzičke akademije u Sarajevu, izdat je pod nazivom Jazz Night.

Studentski koncert koji je bio održan 16. marta, 2017. godine u Maloj sali Muzičke akademije u Sarajevu, pod umjetničkim mentorstvom profesora, pijaniste, kompozitora, dirigenta i aranžera Sinana Alimanovića, jeste rezultat devetogodišnjeg, stalnog Alimanovićevog rada sa studentima, kao i podrške dekana Muzičke kademije u Sarajevu, prof. dr. Senada Kazića.

Na koncertu su mladi jazz instrumentalisti muzicirali u različitim instrumentalnim i vokalno – instrumentalnim sastavima: solo, duet, trio, quartet i quintet. Na taj način su predstavili vlastito poimanje jazz muzike. Koncertni program je većim dijelom sačinjavao jazz standarde koji su obilježili historiju stvaralaštva ove vrste muzike, kao i domaća kompozicija autora Sinana Alimanovića. Uz studente, na koncertu su nastupila i dva saradnika: profesor na Muzičkoj akademiji u Sarajevu, magistar Davor Maraus na bubnjevima i Dinko Šimunović na kontrabasu.

Koncertni program
Jazz koncert Muzičke akademije u Sarajevu, otvorio je Zlatan Božuta Trio, u sastavu: Zlatan Božuta – klavir, Jasmin Avdagić – bubanj, Dinko Šimunović – kontrabas. Klavirski trio predvođen sarajevskim pijanistom izveo je kompozicije pod nazivom Nardis američkog trubača i kompozitora Milesa Davisa i Sarajevo Remake Sinana Alimanovića, predstavljajući važnost ritam sekcije kao osnove svakog kvalitetnog jazz orkestra.
Naredni je nastupio Vedran Vujica na klasičnoj gitari, koji je izveo poznatu jazz baladu pod nazivom Misty, američkog jazz klaviristu i kompozitora Erolla Garnera. Student klasične gitare, publici je predstavio autentičnu instrumentalnu izvedbu ovog jazz standarda u obliku svojevrsne minijature iz koje se moglo čuti bogatstvo gitarskog tona i osjećaj za ritam.

Dario Kos Quartet, u sastavu: Dario Kos – vibrafon, Zlatan Božuta – klavir, Davor Maraus – bubanj i Dinko Šimunović – kontrabas, izveo je poznatu blues kompoziciju Bags' Groove Milta Jacksona. Ovaj instrumentalni sastav predstavio je ovu pjesmu kao podsjetnik na poznatu izvedbu Modern Jazz Quarteta koji je svojevremeno ovu kompoziciju upisao u historiju jazz muzike.

Prvi vokalno – instrumentalni sastav koncertne noći bio je Šejla Grgić Qunitet, koji je izveo kompozicije My Foolish Heart (Victor Young / Ned Washington) i Cheek to Cheek Irvinga Berlina. Vokalistica Šejla Grgić predvodila je kvintet, istovremeno predstavljajući svoje pjevačke sposobnosti koji odlikuje bogatstvo i osebujnost tona, dinamičko nijansiranje i veliki raspon glasa. Članovi njenog muzičkog sastava su: Haris Kartal – klavir, Davor Maraus – bubanj, Jasmin Avdagić – udaraljke i Dinko Šimunović – kontrabas.

Sljedeći su nastupili Ariana Piknjač Quartet, u sastavu: Ariana Piknjač – flauta, Haris Kartal – klavir, Davor Maraus – bubanj, Dinko Šimunović – kontrabas. Kvartet je izveo bebop kompozicije Billie's Bounce američkog saksofoniste i kompozitora Charlie Parkera i Swing 42 Djanga Reinhardta. Parkerove bebop kompozicije pokazuju važnost ove vrste muzike u razvoju jazz–a (poznato je da je Charlie Parker uz Dizzya Gillespiea tvorac bebop–a). U ovoj pjesmi značajan je ritam i upotrebe jazz fraza, u kontekstu motivski zasnovanog pristupa komponiranju. Pri tome se prva ritmička i melodijska ideja izvodi ponovo, ali u različitim varijacijama, kako je u velikoj mjeri koristio alt saksofonista Charlie Parker, a navedeni pristup je zastupljen i u klasičnoj muzici. Kao primjer za ovu tvrdnju može poslužiti Simfonija br. 5 Ludwiga van Beethovena.

Nakon nekoliko različitih instrumentalnih i vokalno - instrumentalnih sastava, na koncertnom programu našao se još jedan klavirski trio – Haris Kartal Trio u sastavu: Haris Kartal – klavir, Jasmin Avdagić – bubanj i Dinko Šimunović – kontrabas. Ovaj trio izveao je kompozicije Softly, as in a Morning Sunrise (Sigmund Romberg / Oscar Hammerstein II) i All the Things You Are' (Jerome Kern / Oscar Hammerstein II). Za Kartalov pristup sviranju klavira i jazz muzike karakteristična je muzička tenzija koju ovaj klavirista gradi naglašenim ritmičkim figurama.

Na kraju koncertnog programa Selma Droce, je izvela kompozicije Li'l Darlin'' američkog trubača, kompozitora i muzičkog aranžera Neala Heftia i All of Me (Gerald Marks / Seymour Simons). Kompoziciju Li'l Darlin', koju je izvorno bila komponovana za Count Basie Orchestra, Selma Droce je predstavila svojom solo klavirskom izvedbom uspijevajući pokazati kako se zvuk velikog orkestra može predstaviti sviranjem na jednom klaviru. Pri izvođenju ovog popularnog jazz standarda All of Me, ona je kao muzički instrument koristila svoj glas, predstavljajući svoju muzičku zrelost pri izgradnji pjevačke improvizacije. Kompoziciju All of Me izvela je u duetu sa kontrabasistom Dinkom Šimunovićem.

Ovaj nosač zvuka je snimak sa koncerta, što je po sebi veoma zahtjevno jer insistira na idejnim rješenjima u realnom vremenu i ne dopušta bilo kakve propuste. Ovo je važan dokument, jer mjereno pristupom i kvalitetom izvedbe ovih mladih akademskih muzičara, potvrđuje njihovu ljubav i entuzijazam prema ovoj vrsti umjetničkog muziciranja, te ih postavlja u poziciju, kako je profesor Sinan Alimanović u uvodnom govoru, na otvaranju koncerta rekao: .

Lista muzičara

Zlatan Božuta - klavir (1,2,3)
Jasmin Avdagić - bubanj (1,2,9,10), udaraljke (5,6)
Vedran Vujica - gitara (3)
Dario Kos - vibrafon (4)
Šejla Grgić - vokal (5,6)
Ariana Piknjač - flauta (7,8)
Haris Kartal - klavir (5,6,7,8,9,10)
Selma Droce - klavir (11), vokal (12)
Davor Maraus - bubanj (4,5,6,7,8)
Dinko Šimunović - kontrabas (1,2,4,5,6,7,8,9,10,12)

Tehničke informacije o albumu

 Mentor: Sinan Alimanović
 Snimatelj: Mehmed Mehić
 Muzički producent: Haris Kartal
 Umjetnički producenti: Lejla Alimanović, Omer Blentić
 Izvršni producent: Muzička akademija u Sarajevu
 Recenzija: Lejla Alimanović
 Dizajn CD omota: Samir Plasto
 Autor fotografija: Vanja Čerimagić
 Mixanje realizirano u studiju prof. Omera Blentića
 Izdavač: Muzička akademija u Sarajevu, 16. mart, 2017. godine - Muzička akademija u Sarajevu

Vanjski linkovi
 http://mas.unsa.ba/dogadjaji/jazz-night-1632017
 http://mas.unsa.ba/dogadjaji/koncert-studenata-i-promocija-cd-izdanja-muzičke-akademije-univerziteta-u-sarajevu-povodom
 http://mas.unsa.ba/jazz-night-2017-šejla-grgić-quintet-my-foolish-heart
 http://mas.unsa.ba/jazz-night-na-muzičkoj-akademiji-1632017
 http://mas.unsa.ba/harvie-s-usa-jazz-radionice-4-i-5122017
 https://www.oslobodjenje.ba/o2/kultura/muzika/promovisan-album-prvi-jazz-koncert-studenata-muzicke-akademije-u-sarajevu-365053
 https://www.klix.ba/magazin/muzika/na-muzickoj-akademiji-u-sarajevu-odrzan-historijski-jazz-koncert-predvodjen-sinanom-alimanovicem/170318027

Reference

Koncertni album
Albumi iz 2018.
Muzička akademija u Sarajevu
Sinan Alimanović
Džez
Muzika

Prvi džez-koncert studenata Muzičke akademije u Sarajevu


Ang Tsapar ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Tsapaṟ, bukid, Wilāyat-e Paktīkā,

Pakistan

 Tsapar (tagaytay), Balochistān,
 Tsapar (bukid, lat 31,53, long 69,59), Balochistān,
 Tsapar (bukid, lat 31,24, long 69,63), Balochistān,
 Tsapar (kabukiran), Balochistān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Pakistan

Tsapar


Kaliwatan sa insekto ang Holothrips pictus. Una ning gihulagway ni Shûji Okajima ni adtong 1987. Ang Holothrips pictus sakop sa kahenera nga Holothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pilipinas
 Indonesya
 Malaysiya
 Singgapura
 Hapon
 Hawaii

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pilipinas
Insekto sa Indonesya
Insekto sa Malaysiya
Insekto sa Hapon
Insekto sa Hawaii
Holothrips
Insekto sa Singapur

Holothrips pictus


Anselm Umoren MSP (ur. 14 kwietnia 1962 w Ukana Nto) – nigeryjski duchowny katolicki, biskup pomocniczy Abudży od 2012.

Życiorys

Prezbiterat
Święcenia kapłańskie otrzymał 18 czerwca 1988 w zgromadzeniu Misjonarzy św. Pawła z Nigerii. Po święceniach przez cztery lata był wychowawcą w domu formacyjnym w Iperu-Remo, a w kolejnych latach pracował w placówkach misyjnych w Sierra Leone, Kamerunie i Sudanie. W latach 1995-2003 pełnił też funkcję radnego generalnego zgromadzenia, a w 2008 został wybrany jego przełożonym generalnym.

Episkopat
8 listopada 2011 papież Benedykt XVI mianował go biskupem pomocniczym archidiecezji Abudży, ze stolicą tytularną Scampa. Sakry udzielił mu 2 lutego 2012 metropolita Abudży – arcybiskup John Onaiyekan.

Przypisy

Linki zewnętrzne
  [dostęp 2018-01-08]

Nigeryjscy biskupi katoliccy
Urodzeni w 1962

Anselm Umoren


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Cratypedes neglectus. Una ning gihulagway ni Thomas, C. ni adtong 1870. Ang Cratypedes neglectus sakop sa kahenera nga Cratypedes, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa New Mexico
Insekto sa California
Cratypedes
Insekto sa Kolombiya

Cratypedes neglectus


Kaliwatan sa alibangbang ang Glyphipterix bizonata. Una ning gihulagway ni Arita ug John B.Heppner ni adtong 1992. Ang Glyphipterix bizonata sakop sa kahenera nga Glyphipterix, ug kabanay nga Glyphipterigidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Glyphipterix

Glyphipterix bizonata


An Charoides tigrinata in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Thomson hadton 1868. An Charoides tigrinata in nahilalakip ha genus nga Charoides, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Charoides

Charoides tigrinata


An Hoplias aimara in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Achille Valenciennes hadton 1847. An Hoplias aimara in nahilalakip ha genus nga Hoplias, ngan familia nga Erythrinidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Hoplias

Hoplias aimara


An Leptostylus petulans in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1885. An Leptostylus petulans in nahilalakip ha genus nga Leptostylus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Costa Rica.
 Panamá.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Leptostylus

Leptostylus petulans


Ang Ḏaṟṟah-i-Yakhak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Darah-ye Yakhak (suba nga anhianhi sa Apganistan, Sar-e Pul),
 Darah-ye Yakhak (suba sa Apganistan, Faryab Province, lat 35,58, long 64,58),
 Darah-ye Yakhak (suba sa Apganistan, Faryab Province, lat 35,54, long 64,44),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Ḏaṟṟah-i-Yakhak


Dimitri Pavlovitch Riabouchinsky (,  – ) foi um especialista em dinâmica dos fluidos russo, conhecido por sua descoberta da técnica do sólido de Riabouchinsky. Com ajuda de Nikolai Jukovsky fundou o Instituto de Aerodinâmica em 1904, o primeiro na Europa. Riabouchinsky saiu da Rússia após a Revolução de Outubro e seu curto tempo de prisão, passando o resto de sua vida em Paris, não tendo aceitado a nacionalidade francesa e usando seu Passaporte Nansen até morrer.

Foi palestrante convidado do Congresso Internacional de Matemáticos em Estrasburgo (1920), em Bolonha (1928) e em Zurique (1932).

Bibliografia

Membros da Academia de Ciências da França
Professores da Universidade Estatal de Moscou
Professores da Universidade de Paris
Pioneiros da aviação
Aerodinamicistas
Dinamicistas dos fluidos
Cientistas da Rússia

Dimitri Riabouchinsky


Biografia
Nella sua vita si occupò di studi importanti, tra cui la pubblicazione in latino della Storia della Provincia minoritica di Bari.

In quest'opera, il frate osservante fasanese, ricostruisce la storia di tutti i conventi dei Frati Minori Osservanti della Provincia di San Nicola (provincia dei Frati Osservanti che comprendeva la Puglia, allora divisa nella Terra di Bari e nella Terra d'Otranto e parte della Basilicata) e narrava le vicende di tutti i frati che si distinsero al loro interno dal 1222 al 1665. L'importanza dell'opera deriva dall'altissimo pregio storico, ma anche dal fatto che sia stata stampata, nel 1657, dalla prima tipografia impiantata nella città di Bari.

Dal 1647 fu Ministro Provinciale della sua Provincia e dimorò presso il convento "Santa Maria Vetere" di Andria, morì nel 1665 a Barletta dove è sepolto presso la chiesa di Sant'Andrea.

Francescani italiani
Storici italiani del XVII secolo

Bonaventura da Fasano


An Lutjanus endecacanthus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Pieter Bleeker hadton 1863. An Lutjanus endecacanthus in nahilalakip ha genus nga Lutjanus, ngan familia nga Lutjanidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lutjanus

Lutjanus endecacanthus


An Microcymatura antennalis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1950. An Microcymatura antennalis in nahilalakip ha genus nga Microcymatura, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Gabon. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Microcymatura

Microcymatura antennalis


An Ilyodon in uska genus han Actinopterygii. An Ilyodon in nahilalakip ha familia nga Goodeidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Ilyodon

Ilyodon


Kaliwatan sa alibangbang ang Trosia roseipuncta. Una ning gihulagway ni Druce ni adtong 1906. Ang Trosia roseipuncta sakop sa kahenera nga Trosia, ug kabanay nga Megalopygidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Trosia

Trosia roseipuncta


Solirubrobacter soli  is a Gram-positive, non-spore-forming, rod-shaped and non-motile bacterium from the genus of Solirubrobacter which has been isolated from soil from a ginseng field in Korea.

References

External links
Type strain of Solirubrobacter soli at BacDive –  the Bacterial Diversity Metadatabase

Actinomycetota
Bacteria described in 2007

Solirubrobacter soli


Kaliwatan sa isda ang Coregonus zenithicus. Una ning gihulagway ni Jordan ug Barton Warren Evermann ni adtong 1909. Ang Coregonus zenithicus sakop sa kahenera nga Coregonus, ug kabanay nga Salmonidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa madutlan. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Amihanang Amerika
Coregonus

Coregonus zenithicus


Kaliwatan sa alibangbang ang Capperia salanga. Una ning gihulagway ni Ernst Arenberger ni adtong 1995. Ang Capperia salanga sakop sa kahenera nga Capperia, ug kabanay nga Pterophoridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Tayikistan
 Turkmenistan
 Nasod nga Afghano
 Osbekistan
 Turkeya
 Iran

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Turkmenistan
Insekto sa Nasod nga Afghano
Insekto sa Osbekistan
Insekto sa Turkeya
Insekto sa Iran
Capperia
Insekto sa Tadjikistan

Capperia salanga


Mỹ Quang là một xã thuộc huyện Phù Mỹ, tỉnh Bình Định, Việt Nam.

Xã Mỹ Quang có diện tích 20,22 km², dân số năm 1999 là 7.225 người, mật độ dân số đạt 357 người/km².

Hành chính
Xã Mỹ Quang được chia thành 7 thôn: Bình Trị, Tân An, Trung Thành 1, Trung Thành 2, Trung Thành 3, Trung Thành 4, Tường An.

Chú thích

Tham khảo

Mỹ Quang


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Prosopogryllacris sumbaica. Una ning gihulagway ni Heinrich Hugo Karny ni adtong 1937. Ang Prosopogryllacris sumbaica sakop sa kahenera nga Prosopogryllacris, ug kabanay nga Gryllacrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Lesser Sunda Islands

Matang nga nahiubos

Ang kaliwatan gibahinbahin ngadto sa matang nga nahiubos:

 P. s. alticola
 P. s. cauralis
 P. s. sumbaica

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Lesser Sunda Islands
Prosopogryllacris

Prosopogryllacris sumbaica


Esta é a lista completa de obras, prêmios e indicações do diretor Luiz Fernando Carvalho.

Prêmios e indicações

Filmografia

Cinema

Televisão

Ligações externas

Luiz Fernando Carvalho
Carvalho
Carvalho

Filmografia e prêmios de Luiz Fernando Carvalho


L'edizione 1957-1958 della Eredivisie si è conclusa con la vittoria finale del , che conquista il suo primo titolo.

Capocannoniere del torneo è stato Leo Canjels (NAC Breda), con 32 reti.

Stagione
In questa stagione il  riporta in Patria Kees Rijvers, mentre il  acquista il gallese Trevor Ford, tuttavia terminano entrambe il torneo a metà classifica. In cima, invece, il  e l' arrivano a pari punti: si rende quindi necessaria uno spareggio. La partita, disputata allo stadio de Goffert di Nimega, vede la vittoria della squadra di Utrecht per 1-0 dopo i tempi supplementari. Anche in coda si rende necessaria la disputa di un ulteriore incontro per decidere la seconda retrocessa: al termine dello stesso l' condanna il  all'Eerste Divisie.

In campo internazionale invece, i campioni in carica dell' arrivano fino ai quarti nella massima manifestazione continentale: sono qui eliminati dal .

Classifica finale

Verdetti
   campione dei Paesi Bassi 1957-1958.
  qualificato alla Coppa dei Campioni 1958-1959.
   e  promosse in Eredivisie 1958-1959
   e  retrocesse in Eerste Divisie.

Risultati

Calendario

Tabellone

Statistiche

Record
 Maggior numero di vittorie: ,  (19)
 Minor numero di sconfitte: ,  (6)
 Miglior attacco:  (84 gol segnati)
 Miglior difesa:  (44 gol subiti)
 Miglior differenza reti:  (+32)
 Maggior numero di pareggi: ,  (12)
 Minor numero di pareggi: ,  (5)
 Minor numero di vittorie:  (7)
 Maggior numero di sconfitte:  (21)
 Peggior attacco:  (47 gol segnati)
 Peggior difesa:  (96 gol subiti)
 Peggior differenza reti:  (-40)

Classifica marcatori

Note

Collegamenti esterni
 http://www.weltfussball.de/alle_spiele/ned-eredivisie-1957-1958

Calcio nel 1957
Calcio nel 1958
Campionato olandese di calcio

Eredivisie 1957-1958


An Diplolaemus leopardinus in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Werner hadton 1898. An Diplolaemus leopardinus in nahilalakip ha genus nga Diplolaemus, ngan familia nga Polychrotidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Diplolaemus

Diplolaemus leopardinus


Ang Jar-e Shākh ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Jar-e Shākh (suba nga anhianhi sa Apganistan, Bādghīs),
 Jar-e Shākh (suba nga anhianhi sa Apganistan, Wilāyat-e Bāmyān),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Jar-e Shākh


Georgiana Marion Craik (April 1831 – 1 November 1895) was a British writer.

The daughter of George Lillie Craik and Jeanette Dempster, she was born in Old Brompton, London. She began writing for Household Words, possibly as early as 1851. Her first novel Riverston was published in 1857. Her novels were targeted at young women; she also wrote some books for young readers.

In 1886, she married Allan Walter May, an artist.

Craik died in St Leonards-on-Sea at the age of 64.

Selected work
 Lost and Won novel (1859)
 My First Journal (1860)
 Faith Unwin's Ordeal 2 volumes (1865)
 The Cousin from India (1871)
 Dorcas 3 volumes (1879)
 Two Women 3 volumes (1880)
 Godfrey Helstone 3 volumes (1884)
 Patience Holt 3 volumes (1891)

References

1831 births
1895 deaths
English women novelists
Victorian novelists
Writers from London
19th-century women writers

Georgiana Marion Craik


Nelsonia – jednostka osadnicza w USA, w stanie Wirginia
 Nelsonia – rodzaj ssaków z rodziny chomikowatych
 Nelsonia – rodzaj roślin z rodziny akantowatych
 Nelsonia – rodzaj kopalnych trylobitów włączony do rodzaju Paleonelsonia

Nelsonia


Kaliwatan sa bakasi ang Gymnothorax miliaris. Una ning gihulagway ni Johann Jakob Kaup ni adtong 1856. Ang Gymnothorax miliaris sakop sa kahenera nga Gymnothorax, ug kabanay nga Muraenidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Atlantiko
Isdangtunay sa Ascension
Gymnothorax
Isdangtunay sa Kaboberde

Gymnothorax miliaris


Allen Newell (19. mart 1927 – 19. juli 1992) bio je istraživač u oblasti računarskih nauka i kognitivne psihologije u korporaciji RAND i u računarskoj školi Univerziteta Carnegie Mellon, poslovnoj školi Tepper i na odjeljenju za psihologiju. Doprinosio je Jeziku za obradu informacija (1956) i dva najranija programa AI, Mašini logičke teorije (1956) i Općem rješavanju problema (1957) (s Herbertom A. Simonom). Dobitnik je ACM-ove nagrade AM Turing s Herbertom A. Simonom 1975. za njihov osnovni doprinos umjetnoj inteligenciji i psihologiji ljudske spoznaje.

Reference

Dobitnici Turingove nagrade
Umrli 1992.
Rođeni 1927.

Allen Newell


Radomlje () su naseljeno mjesto u sastavu općine Domžale, regija Srednja Slovenija, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Domžale.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Radomlje su imale 1.674 stanovnika.

Napomena: U 1998. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Rova.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u regiji Srednja Slovenija

Radomlje


An Schizothorax zarudnyi in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Aleksandr Mikhailovich Nikolskii hadton 1897. An Schizothorax zarudnyi in nahilalakip ha genus nga Schizothorax, ngan familia nga cyprinidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Schizothorax

Schizothorax zarudnyi


Suba ang Sungai Hatta sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Riau, sa kasadpang bahin sa nasod,  km sa amihanan-kasadpan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Ang Sungai Hatta nahimutang sa pulo sa Pulau Niur. Sungai Hatta nidagayday paingon ngadto sa West Philippine Sea.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga suba nidagayday paingon ngadto sa West Philippine Sea
Mga suba sa Provinsi Riau

Sungai Hatta


Meredith McGeachie (born July 5, 1971) is a Canadian television and film actress.

Education
McGeachie graduated from the theatre program at George Brown College.

Career
She is most noted for her roles in the film Punch, for which she was a Genie Award nominee for Best Supporting Actress at the 24th Genie Awards, and her supporting television roles as Tonya in The L Word and Cate in Paradise Falls. She has also appeared in the films Free Fall, Bless the Child, Prince Charming and Horns, and the television series Earth: Final Conflict, Da Vinci's Inquest, Andromeda, Stargate: Atlantis, Ties That Bind and When We Rise.

At the Vancouver Film Critics Circle Awards 2002, McGeachie won for Best Supporting Actress in a Canadian Film for Punch.

Filmography

Film

Television

References

External links

Canadian film actresses
Canadian television actresses
Canadian stage actresses
Living people
20th-century Canadian actresses
21st-century Canadian actresses
1971 births

Meredith McGeachie


Guvernorat Južni Sinaj (arapski: محافظة جنوب سيناء) je jedan od 27 guvernorata Egipta. Nalazi se u istočnom dijelu države i obuhvata južnu polovinu egipatskog poluostrva Sinaj.

Glavni grad ove administrativne jedinice je El-Tor.

Prema podacima iz 2014. godine, 164.574 stanovnika živi na površini od 33.140 km 2 što znači da je guvernorat rijetko naseljen sa gustoćom od samo 5 stanovnika po km 2.

Geografija
Guvernorat je sa jugoistoka omeđen Akapskim a sa jugozapada Sueskim zalivom dok na sjeveru graniči sa guvernoratima Sjeverni Sinaj i Suez.

U guvernoratu se nalaze i poznata turistička mjesta od kojih su najpoznatija: ljetovalište Sharm el-Sheikh, Taba, Dahab kao i religijski važno Brdo Sinaj.

Reference

Vanjski linkovi
 Službena stranica guvernorata

Egipatski guvernorati
Guvernorat Južni Sinaj

Južni Sinaj (guvernorat)


An Austrocidaria parora in uska species han Lepidoptera nga syahan ginhulagway ni Edward Meyrick hadton 1884c. An Austrocidaria parora in nahilalakip ha genus nga Austrocidaria, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Austrocidaria

Austrocidaria parora


Shut Up - We're Trying to Practice! è un live album dei Junkyard, uscito nel 2000 per l'Etichetta discografica Cleopatra Records.

Tracce
Life Sentence (Junkyard) 3:35
Hot Rod (Junkyard) 2:47
Long Way Home (Junkyard) 4:38
Can't Hold Back (Junkyard) 4:57
Take Me Home (Junkyard) 3:12
Simple Man (Junkyard) 5:24
Blooze (Junkyard) 4:30
Misery (Junkyard) 4:40
Hollywood (Gates, Junkyard, Roach) 2:52
Hallelujah, I Love Her So (Charles) 4:52 (Ray Charles Cover)
Shot in the Dark (Junkyard) 3:18
Texas (Junkyard) 3:40
Tush (Beard, Gibbons, Hill) 1:55 (ZZ Top Cover)

Formazione
 David Roach - voce, percussioni
 Chris Gates - chitarra
 Brian Baker - chitarra
 Clay Anthony - basso
 Patrick Michael Muzingo - batteria, percussioni

Shut Up - We're Trying to Practice!


Władysław Józef Ryszanek (ur. 11 września 1893 w Bochni, zm. 8 marca 1943 w Rothesay na szkockiej wyspie Bute) – podpułkownik dyplomowany Wojska Polskiego, urzędnik konsularny.

Życiorys
Służył w Legionach Polskich. W latach 20. XX w. był piłkarzem drużyn Strzelec (1922), Lauda (1923) i Pogoń Wilno.

Jako oficer zawodowy Wojska Polskiego pełnił m.in. obowiązki jednego z adiutantów Józefa Piłsudskiego (1926), zastępcy komendanta twierdzy w Brześciu, formalnie Specjalnego Oddziału przy Wojskowym Więzieniu Śledczym nr IX (1930).

3 maja 1926 został mianowany majorem ze starszeństwem z 1 lipca 1925 roku i 96. lokatą w korpusie oficerów piechoty. W czerwcu tego roku został przydzielony do Oddziału Sztabowego Ministerstwa Spraw Wojskowych na stanowisko dowódcy oddziału. Z dniem 1 lutego 1927 został przesunięty na stanowisko komendanta Kwatery Głównej MSWojsk. W listopadzie tego roku został przeniesiony do kadry oficerów piechoty z równoczesnym przydziałem do Komendy Miasta Warszawa na stanowisko pełniącego obowiązki zastępcy komendanta. W grudniu 1929 został powołany do Wyższej Szkoły Wojennej w Warszawie, w charakterze słuchacza kursu 1929–1931. 2 grudnia 1930 został mianowany podpułkownikiem ze starszeństwem z 1 stycznia 1931 roku i 44. lokatą w korpusie oficerów piechoty. Z dniem 1 września 1931, po ukończeniu kursu i otrzymaniu dyplomu naukowego oficera dyplomowanego, został przeniesiony do 21 pułku piechoty w Warszawie na stanowisko zastępcy dowódcy pułku. W tym samym roku towarzyszył generałowi Gustawowi Orlicz-Dreszerowi w czasie wizyty w Waszyngtonie i Białym Domu. Z dniem 31 maja 1935 został przeniesiony w stan nieczynny na 12 miesięcy. W następnym roku został przeniesiony w stan spoczynku.

1 czerwca został radcą w Ministerstwie Spraw Zagranicznych z V grupą uposażenia, a od 1 września 1936 do 1 września 1939 był konsulem generalnym RP w Hamburgu.

We Francji przebywał w obozie karnym Polskich Sił Zbrojnych na Zachodzie w Cerizay, a w Wielkiej Brytanii w Stacji Zbornej Oficerów Rothesay. Tam 8 marca 1943 zmarł i został pochowany na miejscowym cmentarzu.

Ordery i odznaczenia
 Krzyż Srebrny Orderu Wojskowego Virtuti Militari nr 6637
 Krzyż Niepodległości (20 lipca 1932)
 Krzyż Kawalerski Orderu Odrodzenia Polski (10 listopada 1928)
 Krzyż Walecznych (czterokrotnie: "za czyny męstwa i odwagi wykazane w bojach toczonych w latach 1918–1921")
 Srebrny Krzyż Zasługi (16 marca 1928)
 Medal Pamiątkowy za Wojnę 1918–1921
 Medal Dziesięciolecia Odzyskanej Niepodległości
 Krzyż Obrony Lwowa
 Odznaka Sztabu Generalnego

Przypisy

Bibliografia

 Piotr Cichoracki: Oficerska obsada "Specjalnego Oddziału przy Wojskowym Więzieniu Śledczym nr IX", Res Historica 31 2011.
 Agnieszka Jędrzejewska, Przemysław Waingertner (opr.): Na szlaku bojowym z I Brygadą Legionów Polskich. Pamiętnik Wilhelma Wilczyńskiego, Instytut Józefa Piłsudskiego w Warszawie 2012, 274 s., .

Konsulowie II Rzeczypospolitej w Niemczech
Ludzie urodzeni w Bochni
Odznaczeni Krzyżem Kawalerskim Orderu Odrodzenia Polski (II Rzeczpospolita)
Odznaczeni Krzyżem Niepodległości
Odznaczeni Krzyżem Obrony Lwowa
Odznaczeni Krzyżem Srebrnym Orderu Virtuti Militari (II Rzeczpospolita)
Odznaczeni Krzyżem Walecznych (II Rzeczpospolita)
Odznaczeni Krzyżem Walecznych (czterokrotnie)
Odznaczeni Medalem Dziesięciolecia Odzyskanej Niepodległości
Odznaczeni Medalem Pamiątkowym za Wojnę 1918–1921
Odznaczeni Srebrnym Krzyżem Zasługi (II Rzeczpospolita)
Oficerowie 5 Pułku Piechoty Legionów
Oficerowie dyplomowani II Rzeczypospolitej
Oficerowie PSZ internowani na wyspie Bute
Oficerowie PSZ osadzeni w Cerizay
Podpułkownicy piechoty II Rzeczypospolitej
Podpułkownicy piechoty Polskich Sił Zbrojnych
Urodzeni w 1893
Zastępcy dowódcy 21 Pułku Piechoty (II RP)
Zmarli w 1943

Władysław Ryszanek


An Merionoeda amabilis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Jordan hadton 1895. An Merionoeda amabilis in nahilalakip ha genus nga Merionoeda, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Merionoeda

Merionoeda amabilis


Kaliwatan sa insekto ang Halictophagus recurvatus. Una ning gihulagway ni Yang ni adtong 1964. Ang Halictophagus recurvatus sakop sa kahenera nga Halictophagus, ug kabanay nga Halictophagidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Halictophagus

Halictophagus recurvatus


Kbh eller KBH kan henvise til flere artikler:

 København
 Forlaget Kbh
 Magasinet Kbh

Se også
 København (flertydig)
 Copenhagen (flertydig)
 Cph (flertydig)

Kbh (flertydig)