The 2017–18 Michigan Wolverines men's hockey team was the Wolverines' 96th season. They represented the University of Michigan in the 2017–18 NCAA Division I men's ice hockey season. The team was coached by Mel Pearson, in his first year as head coach, and played their home games at Yost Ice Arena. This season was the beginning of a new era, as long time head coach Red Berenson retired after 33 years of service as coach at Michigan. Michigan advanced to the Frozen Four for the first time since 2011, but lost to Notre Dame in the national semifinals after captain Jake Evans scored the game-winning goal with six seconds remaining.

When the team reached the Frozen Four it marked the sixth time a school had reached the final four of the NCAA Men's Ice Hockey Championship and NCAA Division I men's basketball tournament in the same season: Michigan (1964, 1992*, 1993* and 2018) and Michigan State (1999 and 2001).

Previous season
During the 2016–17 ice hockey season Michigan went 13–19–3, including 6–12–2 in Big Ten Play. Michigan lost in the first round of the 2017 Big Ten men's ice hockey tournament to eventual tournament winner Penn State by a score of 4 to 1. Michigan missed out on the NCAA Hockey Tournament. At the end of the season head coach Red Berenson retired after 33 years of service as head coach of the Michigan Wolverines.

Roster
As of February 2, 2018

F

Coaching staff

Standings

Schedule and results
}
|-
!colspan="8" style="background:#; color:#;"| Exhibition

|-
!colspan="9" style="background:#; color:#;"| Regular season

|-
! colspan="9" style="background:#;|Big Ten Tournament

|-
! colspan="9" style="background:#;|NCAA Tournament

References

External links
 Official Website

Michigan
Michigan ice hockey
Michigan ice hockey
Michigan Wolverines men's ice hockey seasons
Michigan

2017–18 Michigan Wolverines men's ice hockey season


Usha è un personaggio di fantasia creato da Margaret Weis e Tracy Hickman e comparso per la prima volta nel libro I draghi dell'estate di fuoco.

Usha è una giovane ragazzina umana cresciuta tra gli Irda, in seguito a circostanze ignote anche a lei stessa e che i suoi ospiti si sono sempre rifiutati di rivelarle. La sua sola presenza è fonte di autentico sconcerto per tutto il popolo degli Irda: abituati infatti alla misurata compostezza dei propri simili, gli Irda sono rimasti assolutamente disorientati dal carattere vivace e mutevole della loro protetta, ed hanno finito per viziarla incondizionatamente pur di non vederla piangere.

Tuttavia, è senza pensarci due volte che gli stessi Irda decidono di allontanarla dall'isola quando si rende necessario rompere la Gemma Grigia di Gargath, per timore che la presenza di quell'umana "imperfetta" rovini l'efficacia dell'incantesimo protettivo che essi intendono attuare: ad Usha, tuttavia, viene raccontato dal suo amato Protettore (l'Irda incaricato della sua sorveglianza) che il suo allontanamento è una misura precauzionale per evitare che essa rimanga ferita nell'incantesimo, che potrebbe essere oltre le sue deboli forze. In questo modo, essa viene inconsapevolmente risparmiata dalla distruzione dell'isola degli Irda e mandata a Palanthas, dove comincia la sua avventura fra gli umani.

Quando per la prima volta sbarca su Ansalon, a bordo della sua zattera magica, Usha non sa come comportarsi nel mondo degli umani e non è consapevole di essere dotata di caratteristiche assolutamente straordinarie per la sua razza: durante la sua permanenza fra gli Irda, infatti, essa è stata abituata a vedersi come una ragazza estremamente brutta, comparata con la bellezza ultraterrena degli Irda, superiore addirittura a quella degli elfi. Tuttavia, per gli standard umani Usha è attraente da mozzare il fiato, ed inoltre ha la caratteristica di avere le iridi di un assolutamente insolito colore dorato: è proprio questa sua caratteristica a suggerire, nella mente di Tas, che è il primo su Ansalon ad avvicinarla, l'ipotesi che ella possa essere la figlia di Raistlin.

Sarà lo stesso arcimago a smentire questa supposizione, rivelandole come ella sia figlia di una coppia di naufraghi scappati dalla schiavitù dei minotauri, che erano giunti per caso sull'isola degli Irda e, dopo essersi ristabiliti, avevano espresso il desiderio di tornare su Ansalon: vistosi opporre un netto rifiuto da parte dell'intero popolo, che temeva per il proprio isolamento, il padre di Usha aveva tentato di forzare il blocco ed aveva finito per essere ucciso accidentalmente dagli Irda. In seguito a ciò, la madre di Usha si era suicidata, e gli Irda avevano dunque deciso di allevare la bambina per placare il loro senso di colpa.

Usha avrà una parte molto importante nella Guerra contro il Chaos, poiché suo sarà il compito di raccogliere una goccia di sangue del Chaos dentro le due metà della Gemma Grigia, dopo che Tas l'avrà pugnalato. Dopo la fine della guerra e l'inizio dell'Era dei Mortali, infine, ella sposerà Palin Majere, con cui avrà due figli: Ulin e Linsha.

Personaggi di Dragonlance

Usha


Sigle
 Partito Socialista Unificato di Berlino Ovest (Sozialistische Einheitspartei Westberlins) – partito politico tedesco

Codici
 SEW – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Siwa (Egitto)

Aziende
SEW – azienda tedesca di automazione industriale

Sew


An Xenotriccus in uska genus han Aves. An Xenotriccus in nahilalakip ha familia nga Tyrannidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Xenotriccus

Xenotriccus


Kaliwatan sa isda ang Argyripnus brocki. Una ning gihulagway ni Paul J. Struhsaker ni adtong 1973. Ang Argyripnus brocki sakop sa kahenera nga Argyripnus, ug kabanay nga Sternoptychidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hawaii

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Hawaii
Argyripnus

Argyripnus brocki


Ganina – dawna gromada, czyli najmniejsza jednostka podziału terytorialnego Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej w latach 1954–1972.

Gromady, z gromadzkimi radami narodowymi (GRN) jako organami władzy najniższego stopnia na wsi, funkcjonowały od reformy reorganizującej administrację wiejską przeprowadzonej jesienią 1954 do momentu ich zniesienia z dniem 1 stycznia 1973, tym samym wypierając organizację gminną w latach 1954–1972.

Gromadę Ganina z siedzibą GRN w Ganinie utworzono – jako jedną z 8759 gromad na obszarze Polski – w powiecie gnieźnieńskim w woj. poznańskim, na mocy uchwały nr 19/54 WRN w Poznaniu z dnia 5 października 1954. W skład jednostki weszły obszary dotychczasowych gromad Dębowiec, Ganina, Strzyżewo Kościelne, Strzyżewo Paczkowe i Strzyżewo Smykowe oraz miejscowości Brody, Gołażnia i Ławiczno z dotychczasowej gromady Goślinowo ze zniesionej gminy Gniezno w tymże powiecie. Dla gromady ustalono 10 członków gromadzkiej rady narodowej.

Gromadę zniesiono 1 stycznia 1960, a jej obszar włączono do gromady Jankowo Dolne w tymże powiecie.

Przypisy

Ganina

Ganina (gromada)


An Haemulon chrysargyreum in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Günther hadton 1859. An Haemulon chrysargyreum in nahilalakip ha genus nga Haemulon, ngan familia nga Haemulidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Haemulon

Haemulon chrysargyreum


Pentzia tomentosa is 'n plant wat deel is van die Asteraceae familie. Die spesie is endemies aan Namibië.

Bron
 Plants of the World Online

tomentosa
Flora van Namibië
Endemiese plante van Namibië

Pentzia tomentosa


Quintessential Player (anche conosciuto come QCD) era un lettore multimediale freeware multiformato per Microsoft Windows, sviluppato da Paul Quinn dal 1997, quando era conosciuto come Quintessential CD (infatti la sigla QCD è ancora utilizzata).

Caratteristiche
QCD supportava nativamente:
 Formati come MP3, WMA, Ogg Vobis e la riproduzione di CD Audio
 Riproduzione video con l'aiuto di codec esterni
 Ripping delle tracce audio a velocità massima.
 Codifica degli MP3
 Streaming audio
 Modifica dei tag IDv1 e IDv2
 CDDB Gracenote
 Equalizzatore
 Effetti visivi musicali
 Supporto per skins and plugin

Un considerevole numero di plugin e skin era prelevabile direttamente dal sito ufficiale non più attivo dal 02/05/2017.

Sviluppo corrente
Lo sviluppo di QCD Quintessential Player è stato abbandonato da diversi anni, così come il suo successore QMP (Quintessential Media Player).
Il sito web del produttore non è più raggiungibile dal 02/05/2017.

Voci correlate

 Lista dei media player
 Comparazioni dei media player

Collegamenti esterni

Quintessential Player


An Ruscarius meanyi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Jordan ngan Edwin Chapin Starks hadton 1895. An Ruscarius meanyi in nahilalakip ha genus nga Ruscarius, ngan familia nga Cottidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Ruscarius

Ruscarius meanyi


An Thryssa aestuaria in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Ogilby hadton 1910. An Thryssa aestuaria in nahilalakip ha genus nga Thryssa, ngan familia nga Engraulidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Thryssa

Thryssa aestuaria


GJM – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Guajará-Mirim (Brasile)

Gjm


The 1999 Halloween Havoc  was the 11th annual Halloween Havoc professional wrestling pay-per-view (PPV) event produced by World Championship Wrestling (WCW). It took place on October 24, 1999, from the MGM Grand Garden Arena in the Las Vegas suburb of Paradise, Nevada for the fourth consecutive year. In 2014, all of WCW's Halloween Havoc PPVs became available on WWE's streaming service, the WWE Network.

Production

Background
Halloween Havoc was an annual professional wrestling pay-per-view event produced by World Championship Wrestling (WCW) since 1989. As the name implies, it was a Halloween-themed show held in October. The 1999 event was the 11th event in the Halloween Havoc chronology and it took place on October 24, 1999, from the MGM Grand Garden Arena in the Las Vegas suburb of Paradise, Nevada for the fourth consecutive year.

Storylines
The event featured professional wrestling matches that involve different wrestlers from pre-existing scripted feuds and storylines. Professional wrestlers portray villains, heroes, or less distinguishable characters in the scripted events that build tension and culminate in a wrestling match or series of matches.

Event

The opening match saw Disco Inferno retain the WCW Cruiserweight Championship in a match against Lash LeRoux. Inferno was able to hit an inverted atomic drop followed by the Last Dance, to pick up the victory via pinfall.

The second match was a Street Fight for the vacant WCW World Tag Team Championship between Harlem Heat (Booker T and Stevie Ray), The Filthy Animals (Billy Kidman and Konnan), and The First Family (Brian Knobbs and Hugh Morrus).  After Harlem Heat and The First Family took the fight to the back of the arena, Booker T pinned Knobbs. While the referee that followed them led them back to the ring to make the official decision, Kidman pinned Morrus. The two referees conferred and it was ultimately decided that, since Harlem Heat got the pin first, they would be awarded the victory and thus crowned the new tag team champions.

The next match saw Eddie Guerrero defeat Perry Saturn by disqualification. Saturn was disqualified after Ric Flair came out and hit Guerrero with a crowbar. Kidman, along with Torrie Wilson, came out to make the save, but Flair kissed Wilson who appeared to enjoy it after some initial shock.

The following match saw Brad Armstrong defeating Berlyn. Next, Rick Steiner won the WCW World Television Championship with a victory over Chris Benoit after Dean Malenko attacked Benoit with a chair. Following this, Lex Luger picked up a submission victory over Bret Hart after applying a half crab.

The following match was supposed to be Sting and Hulk Hogan for the WCW World Heavyweight Championship. Hogan's music played, but he never entered. Eventually, Sting's music played and he made his way to the ring. Following this, Hogan's music played again and he entered wearing street clothing. Upon entering the ring, Hogan whispered in Sting's ear and then lay down. Sting covered Hogan and the match ended with the opening bell never having rung.

The next match was for the WCW United States Heavyweight Championship. On his way to the ring, the challenger, Goldberg was attacked by Scott Hall and Kevin Nash. Despite this, Goldberg was still able to capture the championship from Sid Vicious. With Vicious covered in blood and unable to answer referee Mickie Henson's count, the referee was forced to stop the match and award the victory and the title to Goldberg.

The second to last match was a strap match between Diamond Dallas Page and Ric Flair. Page was able to gain the victory, with the strap wrapped around Flair's neck.

The final match of the night was a "champion vs. champion" match between WCW World Heavyweight Champion Sting and WCW United States Heavyweight Champion Goldberg. Although the announcers stated that this match was a non-title match, following the match, Goldberg was announced as the new WCW World Heavyweight Champion. Afterwards, Sting argued with referee Charles Robinson before hitting him with the Scorpion Death Drop.

Reception
In 2017, Kevin Pantoja of 411Mania gave the event a rating of 1.5 [Extremely Horrendous], stating, "There is almost nothing redeemable about this event. It truly sucks. Russo's crash TV style was all over this, but even without those strange moments, the wrestling wasn't any good. Sid/Goldberg was the match of the night, so you know there's a problem. There were things like the stupid Sting/Hogan trash and the confusing main event. Guys like Eddie Guerrero phoned it in, while someone like Chris Benoit was dragged down by the horrible Rick Steiner. Tons of nonsense throughout a show filled with lame matches."

Aftermath
The following night on Nitro, Sting declared that he has never agreed to defend the title and called J. J. Dillon to the ring to explain. Dillon announced the title was being vacated due to Sting's attack on referee Charles Robinson during the unsanctioned match and announced a tournament for the vacant title to conclude at the following month's Mayhem pay-per-view event. Later that night, Goldberg defended his WCW United States Heavyweight Championship against and lost to Bret Hart, after Kevin Nash, Scott Hall and Sid Vicious attacked and cost Goldberg for the U.S. Heavyweight Championship match.

Results

References

Holidays themed professional wrestling shows
Professional wrestling shows in the Las Vegas Valley
Events in Paradise, Nevada
1999 in Nevada
Halloween Havoc
October 1999 events in the United States
1999 World Championship Wrestling pay-per-view events

Halloween Havoc (1999)


Ludwigsfelde-Struveshof station is a railway station in the municipality of Ludwigsfelde in the Teltow-Fläming district of Brandenburg, Germany. It is served by the line RB 22.

References

Railway stations in Brandenburg
Railway stations in Germany opened in 2012
Buildings and structures in Teltow-Fläming

Ludwigsfelde-Struveshof station


Styloniscus phormianus là một loài chân đều trong họ Styloniscidae. Loài này được Chilton miêu tả khoa học năm 1901.

Chú thích

Tham khảo

Styloniscus

Styloniscus phormianus


Kaliwatan sa insekto ang Frankliniella chamulae. Una ning gihulagway ni Johansen ni adtong 1981. Ang Frankliniella chamulae sakop sa kahenera nga Frankliniella, ug kabanay nga Thripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Mehiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Mehiko
Frankliniella

Frankliniella chamulae


Muhammad Agha là một huyện thuộc tỉnh Lowgar, Afghanistan. Dân số thời điểm năm 1999 là 67,116 người.

Tham khảo

Xem thêm

Huyện của tỉnh Logar
Huyện của Afghanistan

Mohammad Agha (huyện)


An Teleosphecia in uska genus han Lepidoptera. An Teleosphecia in nahilalakip ha familia nga Sesiidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Teleosphecia

Teleosphecia


Ang Anjīrān ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Anjīrān (bukid), Farāh,
 Anjīrān (kabukiran), Kandahār,
 Anjīrān (suba nga anhianhi), Wilāyat-e Baghlān,

Iran

 Anjīrān (lungsod), Ostān-e Kordestān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Iran

Anjīrān


Kaliwatan sa isda ang Onuxodon fowleri. Una ning gihulagway ni Smith ni adtong 1955. Ang Onuxodon fowleri sakop sa kahenera nga Onuxodon, ug kabanay nga Carapidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan ug Kadagatang Pasipiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Indyan
Onuxodon

Onuxodon fowleri


Kaliwatan sa isda ang Rimicola sila. Una ning gihulagway ni Briggs ni adtong 1955. Ang Rimicola sila sakop sa kahenera nga Rimicola, ug kabanay nga Gobiesocidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Rimicola (Gobiesocidae)

Rimicola sila


Krista Pärmäkoski (nascida Lähteenmäki; Ikaalinen, 12 de dezembro de 1990) é uma esquiadora finlandesa de cross-country, medalha de bronze na competição dos 15 km skiathlon feminino do esqui cross-country dos Jogos Olímpicos de Inverno de 2018, na Coreia do Sul.

Esquiadores cross-country da Finlândia
Naturais de Ikaalinen
Esquiadores cross-country nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2010
Esquiadores cross-country nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2014
Esquiadores cross-country nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2018
Medalhistas nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2014
Medalhistas nos Jogos Olímpicos de Inverno de 2018
Medalhistas olímpicos do esqui cross-country

Krista Pärmäkoski


O Esquadrão N.º 463 foi um esquadrão da Real Força Aérea Australiana (RAAF) durante a Segunda Guerra Mundial. Formado no Reino Unido no final de 1943, a partir de militares e aeronaves do Esquadrão N.º 467 da RAAF, foi equipado com aviões Avro Lancaster e realizou os seus primeiros ataques contra a Alemanha imediatamente depois de ter sido formado. Operando a partir do Comando de Bombardeiros da RAF, o esquadrão realizou ataques contra cidades, complexos industriais e alvos militares na Alemanha, França e Noruega, ao longo de 1944, até ao final da guerra mundial na Europa. Depois da guerra, evacuou prisioneiros de guerra aliados e foi extinto no final de 1945.

Esquadrões da Real Força Aérea Australiana

Esquadrão N.º 463 da RAAF


Bolków là một thị trấn thuộc Jaworski, tỉnh Dolnośląskie ở miền tây nam Ba Lan. Thị trấn có diện tích 7 km². Đến ngày 1 tháng 1 năm 2011 dân số của thị trấn là 5295 người và mật độ 689 người/km².

Tham khảo

Thành phố và thị trấn ở Dolnośląskie
Jaworski
Thành phố ở Silesia

Bolków


Sphaeroma annandalei là một loài chân đều trong họ Sphaeromatidae. Loài này được miêu tả khoa học năm bởi Stebbing.

Chú thích

Tham khảo

Sphaeroma

Sphaeroma annandalei


Helligtrekongers aften () er en sovjetisk spillefilm fra 1955 af Jan Frid.

Medvirkende
 Klara Lutjko som Viola/Sebastian
 Alla Larionova som Olivia
 Vadim Medvedev som Duke Orsino
 Mikhail Jansjin som Toby Belch
 Georgij Vitsin som Andrew Aguecheek

Referencer

Eksterne henvisninger

Sovjetiske film fra 1955
Komediefilm fra Sovjetunionen

Helligtrekongers aften


La XXVI legislatura della Repubblica di San Marino è stata in carica dal 27 luglio 2006 al 9 novembre 2008.

Cronologia
Le elezioni politiche si sono tenute il 4 giugno del 2006, come da seduta straordinaria del Consiglio dei ministri.

A causa delle ripetute crisi di governo, sono state fissate l'elezioni anticipate per il successivo 9 novembre 2008.

Governo
Governo Stolfi II
Dal 27 luglio 2006
Composizione del governo: maggioranza di centrosinistra, formata da Partito dei Socialisti e dei Democratici, Alleanza Popolare dei Democratici Sammarinesi e Sinistra Unita che controlla 32 dei 60 seggi del Parlamento monocamerale della Repubblica.

Il 27 luglio 2006 tale maggioranza ha espresso un Congresso di Stato composto da 6 Segretari di Stato del PSD, 2 di AP e 2 di SU.

Gruppi consiliari

Consiglio Grande e Generale

Dati aggiornati a giugno 2007

Note

Voci correlate
 Legislature della Repubblica di San Marino
 Consiglieri della XXVI legislatura della Repubblica di San Marino

26


Kritikerprisen er ein røð av norskum virðislønum, ið hvørt ár verða býttar út av Norsk Kritikerlag.

Heiðurslønirnar verða býttar út soleiðis:
 Bókmentakritikaraheiðurslønir
 Kritikaravirðislønin fyri bestu bók til vaksin
 Kritikaravirðislønin fyri bestu týðing
 Kritikaravirðislønin fyri bestu barna- ella ungdómsbók
 Kritikaravirðislønin fyri bestu bók innan yrkisbókmentir (síðan 2012)
 Ársins bókmentaummælari
 Kritikaravirðislønin fyri dans
 Kritikaravirðislønin fyri sjónleik
 Kritikaravirðislønin í tónleiki
 Kritikaravirðislønin fyri list

Kritikerlaget býtir eisini út Dalgards kritikarpris.

Vinnarar av virðislønini fyri ársins bestu bók (vaksin)
Listi yvir vinnarar av virðislønini fyri ársins bestu vaksnamannabók verður dagførdur á heimasíðuni hjá Kritikerlaget.

Kritikaraheiðurslønin til ársins bestu barna- ella ungdómsbók
1978 - Einar Økland, fyri Sikk sakk
1979 - Tormod Haugen, fyri Joakim
1980 - Torill Thorstad Hauger, fyri Det kom et skip til Bjørgvin i 1349
1981 - Arnljot Eggen, fyri Den lange streiken
1982 - Per Knutsen, fyri Gull og sølv
1983 - Johan Fredrik Grøgaard, fyri Jeg, Wilhelm, 13 år
1984 - Vigdis Hjorth, fyri Jørgen + Anne er sant
1985 - Mette og Philip Newth, fyri Soldreperen
1986 - Tor Fretheim, fyri Engelene stanser ved Eventyrbrua
1987 - Arne Ruset, fyriAldri åleine
1988 - Mathis Mathisen, fyri Ismael
1989 - Klaus Hagerup, fyri Landet der tiden var borte
1990 - Jostein Gaarder, fyri Kabalmysteriet
1991 - Helga Gunerius Eriksen, fyri Finn Inga!
1992 - Arne Berggren, fyri Stillemann- historien om et drap
1993 - Laila Stien, fyri Å plukke en smørblomst
1994 - Unni Lindell, fyri Sugemerket
1995 - Mette Newth, fyri Det mørke lyset
1996 - Rune Belsvik, fyri Dustefjerten og den store vårdagen
1997 - Rønnaug Kleiva, fyri Ikkje gløym å klappe katten
1998 - Erlend Loe, fyri Kurt - Quo vadis
1999 - Erna Osland, fyri Salamanderryttaren
2000 - Anne Grete Hollup, fyri Engel
2001 - Rune Belsvik, fyri Verdas mest forelska par
2002 - Hilde Hagerup, fyri Løvetannsang
2003 - Oskar Stein Bjørlykke, fyri Kom til dammen!
2004 - Arnfinn Kolerud, fyri Den som ikkje har gøymt seg no
2005 - Marianne Havdal, fyri Når traktoren kjem ut er det vår
2006 - Ragnar Hovland, fyri Fredlaus
2007 - Fam Ekman, fyri Kall meg onkel Alf

Ársins bókmentaummælara heiðursløn
1994 - Henning Hagerup
1995 - Atle Christiansen
1996 - Geir Vestad
1997 - Ingunn Økland
1998 - Tom Egil Hverven
1999 - Øystein Rottem
2000 - Nøste Kendzior
2001 - Kjell Olaf Jensen
2002 - Marta Norheim
2003 - Bjørn Gabrielsen
2004 - Ane Farsethås
2005 - Espen Stueland
2006 - Espen Søbye
2007 - Anne Schäffer
2008 - Anne Merethe K. Prinos

Keldur

Norskar bókmentaheiðurslønir

Kritikerprisen (Noreg)


The following is a list of episodes from the PBS Kids series Ready Jet Go!.

Series overview

Episodes

Season 1 (2016–2018)

Season 2 (2018–2019)

Films

References

Ready Jet Go
Ready Jet Go

List of Ready Jet Go! episodes


ZMS – codice aeroportuale IATA dell'stazione Ferroviaria Firenze-Santa Maria Novella, Firenze, Italia

Zms


Holger Juul Hansen (14. august 1924 í Nyborg – 19. mars 2013 í Keypmannahavn ) var ein danskur sjónleikari og upplesari av ljóðbókum.

Lívsleið innan sjónleik á leikpallum og í sjónvarpi
 1948-51 – var í starvi á Aalborg Teater
 1951-53 – var í starvi á Odense Teater
 1953-56 – var í starvi á Allé-Scenen
 1956/57 – freelance á Folketeatret, Frederiksberg Teater og Det Ny Scala
 1957-59 var í starvi á Det Ny Teater
 1961-76 og 77-87 var í starvi á Det kongelige Teater
 1976/77 var í starvi á Aveny Teatret

Frá sjónvarpi minnast fólk hann best fyri hansara leiklut í sjónvarpsrøðini Matador, har hann spældi tann konservativa bankastjóran Varnæs, og fyri hansara leiklut í Riget og Riget II, har hann spældi yvirlæknan Moesgaard.

Keldur

Slóðir

Danskir sjónleikarar
Føðingar í 1924
Andlát í 2013

Holger Juul Hansen


Oscar Jack Piastri (gebore 6 April 2001) is 'n Australiese renjaer wat tans aan Formule Een vir McLaren deelneem. Hy is die eerste Formule Een-jaer wat in die 21ste eeu gebore is.

Hy het die 2019 Formule Renault Eurocup met R-ace GP gewen, en die 2020 FIA Formule 3-kampioenskap en 2021 Formule 2-kampioenskap met Prema Racing gewen. Hy is slegs die sesde jaer wat die GP2 / Formule 2-kampioenskap in hul debuutseisoen kon wen, en die vyfde jaer wat die GP3 / Formule 3 -kampioenskap en die GP2/Formule 2-kampioenskap in opeenvolgende seisoene kon wen. Vanweë sy sukses in die laer formules word Piastri wyd beskou as een van die mees belowende jong jaers in motorsport.

Vroeg in 2016 het Piastri sy eerste groot borgskap, HP Tuners (gestig en besit deur sy pa) gekry, wat gehelp het om sy renloopbaan te finansier. Dit is tydens die GP3-reeks, F3- en F2-seisoen op sy renpak en motor vertoon. Later in 2016 het Piastri sy enkelsitplek-debuut in geselekteerde rondtes van die Formule 4 VAE-kampioenskap vir Dragon F4 gemaak en twee podiums verower om sesde in die kampioenskap te eindig.

FIA Formule 3-kampioenskap
In Oktober 2019 het Piastri by die na-seisoen toets by die heersende FIA Formule 3- spankampioene Prema Racing aangesluit. In Januarie 2020 het die Italiaanse span Piastri onderteken om die komende seisoen mee te ding saam met Logan Sargeant en 2019 Formule Streeks Europese kampioen Frederik Vesti.

Piastri het derde op die rooster weggespring vir sy debuutren by die Red Bull Ring. Hy het egter by die eerste draai met Sebastián Fernández gebots, maar skade vermy en voortgegaan om te wen. Piastri het drie agtereenvolgende tweede plekke behaal by beide Hungaroring- renne  en die eerste Silverstone-skouren, voordat sy eerste onttrekking van die seisoen by die volgende Silverstone-naelloopwedloop gekom het toe 'n vasgesteekte DRS hom gedwing het om te onttrek. Sy spanmaat Sargeant het die voortou in die kampioenskap by Piastri oorgeneem by die tweede Silverstone-hoofren nadat Piastri met betroubaarheidskwessies in die kwalifisering gesukkel het. Piastri het vyfde weggespring vir die naelloopwedren in Barcelona, maar het verskeie motors verbygesteek om voor die einde van die eerste rondte die voortou te neem. Hy het sy posisie behou om sy tweede oorwinning te behaal. Piastri het die kampioenskapsvoorsprong teruggekry nadat hy vyfde geëindig het by die volgende Spa-Francorchamps-funksieren,  maar het weer teruggesak nadat hy gepenaliseer is vir 'n onwettige verbysteek in die naelloopwedloop, wat Sargeant gewen het.

Formule Een
Piastri het in Januarie 2020 by die Renault Sport Akademie aangesluit. Nadat hy die FIA Formule 3-kampioenskap in 2020 gewen het, het hy in Oktober aan sy eerste Formule Een-toets saam met die Renault F1-span deelgeneem en die Renault RS18 by Bahrein Internasionale Renbaan saam met mede-akademie-jaers Christian Lundgaard en Zhou Guanyu gery.  Hy het in 2021 deel gebly van die Alpine Academy wat nou hernaam is en in Desember die Alpine A521 in die na-seisoen jong bestuurderstoets by die Yas Marina-renbaan bestuur.

Ná sy Formule 2-titeloorwinning is Piastri as die Alpine F1-span se reserwejaer vir die 2022 seisoen aangestel. Hy is ook as reserwejaer vir McLaren beskikbaar gestel ná 'n ooreenkoms tussen die twee spanne.  Hy het deur die seisoen aan Alpine se toetssessies in die A521 deelgeneem, insluitend by die Circuit of the Americas, Losail Internasionale Renbaan en Silverstone-renbaan.   Die hoof van die McLaren-span, Andreas Seidl, het bevestig dat Piastri die week voor die 2022 São Paulo Grand Prix 'n privaat tweedag-toetssessie in 'n vorige-spesifikasie McLaren-motor by Paul Ricard-renbaan gehad het.

Kontrakdispuut met Williams
In Junie 2022 is berig dat Piastri in 2023 vir Williams sou ry op lening van Alpine, toe aanvanklik verwag is dat Esteban Ocon en Fernando Alonso deur Alpine behou sou word. Alonso het egter in Augustus aankondig dat hy die span sou verlaat om Sebastian Vettel by Aston Martin te vervang. Alpine het aangekondig dat Piastri Alonso in 2023 sou vervang. Piastri het Alpine se aankondiging via 'n pos op Twitter verwerp, en gesê dat dat hy nie enige kontrak met die span geteken het nie en dus nie vir hulle sal jaag in 2023 nie. Alpine se spanhoof, Otmar Szafnauer het Piastri gekritiseer en gedreig om die saak arbeidshof toe te neem.

McLaren (2023–)
Piastri jaag vir McLaren in 2023 saam met Lando Norris. Alpine het ingestem om Piastri se kontrak vroeg te beëindig om Piastri toe te laat om by McLaren aan te sluit in die na-seisoen toetssessie onmiddellik na die 2022 Abu Dhabi Grand Prix. In sy eerste wedren in die Bahreinse Grand Prix, was Piastri die eerste wat uit die wedren op rondte 14 geval het, toe sy motor nie weer gevat het ná 'n stuurwielverandering nie. Na 'n chaotiese Australiese Grand Prix het Piastri sy eerste punte in Formule Een en vir McLaren aangeteken deur agtste te eindig.

Formule Een-uitslae

Verwysings

Australiese renjaers
Lewende mense
Geboortes in 2001

Oscar Piastri


William Slavens McNutt (12. september 1885 – 25. januar 1938) var en amerikansk manuskriptforfatter. Han skrev 28 film mellem 1922 og 1939. Ved Oscaruddelingen 1932 var han nomineret til en Oscar for bedste historie for filmen Lady and Gent. I 1936 blev han nomineret til en Oscar for bedste filmatisering for filmen Englands sønner. Begge film blev skrevet sammen med Grover Jones.

Eksterne henvisninger

Manuskriptforfattere fra USA

William Slavens McNutt


An Glenea chujoi in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Mitono hadton 1937. An Glenea chujoi in nahilalakip ha genus nga Glenea, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Taiwan. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Glenea

Glenea chujoi


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Ancistrogera particularis. Una ning gihulagway ni Brunner von Wattenwyl ni adtong 1898. Ang Ancistrogera particularis sakop sa kahenera nga Ancistrogera, ug kabanay nga Gryllacrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Moluccas (kapuloan sa Indonesya)

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Moluccas (kapuloan sa Indonesya)
Ancistrogera

Ancistrogera particularis


An Parateleopus microstomus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Smith ngan Lewis Radcliffe hadton 1912. An Parateleopus microstomus in nahilalakip ha genus nga Parateleopus, ngan familia nga Ateleopodidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Parateleopus

Parateleopus microstomus


Mark I je bio britanski tenk iz Prvog svjetskog rata i prvi tenk koji je korišten u borbi, te samim tim bio je prvo borbeno oklopno vozilo na gusjenicama koje je ušlo u serijsku proizvodnju.

Prvi primjerci ovog tenka su ušli u upotrebu u augustu 1916. godine nakon što je prvobitno bilo naručeno 100 primjeraka, ali je kasnije ova narudžba povećana na 150 primjeraka. Postojale su dvije verzije tenka koje su označavane kao muške i ženske. Muški tenkovi su bili naoružani s dva topa kalibra 57 mm, a ženski su bili naoružani samo mitraljezima. Razlog tome je bilo mišljenje da bi modeli s dva topa bili nedovoljno zaštićeni u borbi od mnogobrojne neprijateljske pješadije.

U početku je bilo plan da se proizvede što veći broj ovih tenkova kako bi iznenađenje neprijatelja bilo što veće. Međutim zbog pritiska vojni komandanata koji su vodili Bitku na Somi 1916., te su tenkovi tada bili prvi put upotrijebljeni 15. septembra. Samo ih je nekoliko uspjelo izvršiti svoje zadaće zbog neiskustva posada s novim oružjem i nepristupačnosti terena.

Izvor

Tenkovi u Prvom svjetskom ratu

Mark I (tenk)


Kaliwatan sa alibangbang ang Balataea trisignata. Una ning gihulagway ni Pieter Cornelius Tobias Snellen ni adtong 1903. Ang Balataea trisignata sakop sa kahenera nga Balataea, ug kabanay nga Zygaenidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Balataea

Balataea trisignata


Ljudmyla Viktorivna Kitjenok (ukrainsk: Людмила Вікторівна Кіченок, født 20. juli 1992 i Dnipropetrovsk, Ukraine) er en professionel tennisspiller fra Ukraine.

Eksterne henvisninger

Tennisspillere fra Ukraine

Ljudmyla Kitjenok


Izjum (; også romaniseret Izum, Izyum) er en by beliggende ved floden Donets i Kharkiv oblast (provins) i det østlige Ukraine. Den fungerer som administrativt centrum for Izjum rajon (distrikt) og ligger ca. 120 km sydøst for oblastens hovedstad, Kharkiv. Izjum er vært for administrationen af Izjum hromada, en af Ukraines hromadaer. Izjum har en befolkning på ca. 45.884 (2021).

Historie
Det ældste bevarede dokument er fra 1571. Navnet Isjum stammer fra navnet på floden Isjumez og var et vigtigt vadested i middelalderen. (Isjumfurt), som lå ved den strategisk vigtige forbindelse mellem Moskva og Krim.

I det 17. og 18. århundrede var byen hjemsted for et kosakregiment (den befæstede "Isjum-linje" mod Krimtatarerne), og i det 19. århundrede var byen Izjum administrativt centrum for Ujezd af samme navn i Kharkov guvernement.

Byen blev besat af den tyske Wehrmachts tropper efter Slaget om Kharkov fra 23. juni 1942 til 5. februar 1943. Den var skueplads for hårde kampe på Østfronten under 2. verdenskrig.

Efter Ruslands invasion af Ukraine 2022 blev byen i flere uger skueplads for voldsomme kampe. I slutningen af marts 2022 blev  Izjum erobret af de russiske stridskræfter. I september 2022 tog ukrainske styrker atter kontrol med byen.

15. september 2022 blev der ifølge det ukrainske politi blev der i Izjum fundet en massegrav med mere end 440 lig, både civile og ukrainske soldater.

Galleri

Referencer

Eksterne henvisninger

Byer i Kharkiv oblast

Izjum


Rosemarie Mosbæk (født 25. oktober 1996) er en dansk skuespillerinde.

Rosemarie Mosbæk er opvokset i København.
Hun debuterede med kortfilmen Renard Rouge fra 2017. Året efter, i 2018, får Mosbæk et større gennembrud med hovedrollen som "Asta" i TV-serien Doggystyle produceret til DR3. Hun blev i 2019 nomineret til en Robert for hovedrollen Asta i Doggystyle.

Filmografi

Film

Tv-serier

Referencer

Eksterne henvisninger

Skuespillere fra Danmark
Personer fra København

Rosemarie Mosbæk


An Ducula mullerii in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Temminck hadton 1835. An Ducula mullerii in nahilalakip ha genus nga Ducula, ngan familia nga Columbidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 D. m. aurantia
 D. m. mullerii

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Ducula

Ducula mullerii


Jeg søger en mand er en amerikansk stumfilm fra 1919 af Walter Edwards.

Medvirkende
 Constance Talmadge som Arabella Cadenhouse
 Harrison Ford som Bill
 Gertrude Claire som Tante Effie
 Monte Blue som Harry Atteridge
 Arthur Edmund Carewe som Claude Estabrook

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1919

Jeg søger en mand


Krzeptówki (Zakopane) – część miasta
 Ulica Krzeptówki w Zakopanem
 Sanktuarium Matki Bożej Fatimskiej w Zakopanem

Krzeptówki


Kaliwatan sa alibangbang ang Duboisvalia strandiata. Una ning gihulagway ni Johannes Karl Max Röber. Ang Duboisvalia strandiata sakop sa kahenera nga Duboisvalia, ug kabanay nga Castniidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Duboisvalia

Duboisvalia strandiata


An Dorcadion dokhtouroffi in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Ludwig Ganglbauer hadton 1886. An Dorcadion dokhtouroffi in nahilalakip ha genus nga Dorcadion, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dorcadion

Dorcadion dokhtouroffi


Kaliwatan sa karpa ang Petroleuciscus kurui. Una ning gihulagway ni Bogutskaya ni adtong 1995. Ang Petroleuciscus kurui sakop sa kahenera nga Petroleuciscus, ug kabanay nga karpa.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Asya
Petroleuciscus

Petroleuciscus kurui


Ang Gora Tor ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Tōr (bukid sa Apganistan), Wilāyat-e Ghaznī,
 Tōp (bukid sa Apganistan, Wardak, lat 34,59, long 68,05),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Gora Tor


Det store Øjeblik er en amerikansk stumfilm fra 1921 af Sam Wood.

Medvirkende
 Gloria Swanson som Nada og Nadine Pelham
 Alec B. Francis som Edward Pelham
 Milton Sills som Bayard Delaval
 F.R. Butler som Eustace
 Raymond Brathwayt som Crombie
 Helen Dunbar som Crombie
 Julia Faye som Sadi Bronson

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1921
Dramafilm fra USA

Det store Øjeblik


Leucanthemum je rod ivančica, biljaka iz porodice Asteraceae, reda Asterales. Obuhvata oko četrdesetak vrsta, od kojih su u Bosni i Hercegovini i okolnim balkanskim državama raste samo nekoliko: obična, ljetna, liburnijska i još neke ivančice.
Liburnijska ivančica smatra se endemom,  pod nazivom  Leucanthemum atratum subsp. platylepis nije priznata kao posebna podvrsta, nego je sinonim za Leucanthemum atratum.
Ivančice u  divljini  uspijevaju po pašnjacima, travnjacima i proplancima.

Ivančice su rasprostranjene po Evropi, Sjevernoj Americi, Australiji, Novom Zelandu. Najrobusnije narastu do 90 cm visine; uspravne su  stabljike i duguljastih listova. Rod je ime dobio po bijelom cvijetu (lat. leukos = bijel).

Leucanthemum vulgare ima jestiv korijen i mlade prizemne listove.

Vrste

 Leucanthemum adustum (W.D.J.Koch) Gremli
 Leucanthemum aligulatum Vogt
 Leucanthemum atratum DC.
 Leucanthemum burnatii Briq. & Cavill.
 Leucanthemum cacuminis Vogt, Konowalik & Oberpr.
 Leucanthemum catalaunicum Vogt
 Leucanthemum chloroticum <small>Kern. & Murb. ex Murb.
 Leucanthemum coronopifolium Vill.
 Leucanthemum corsicum DC.
 Leucanthemum × corunnense Lago
 Leucanthemum cuneifolium Le Grand ex Coste
 Leucanthemum delarbrei Timb.-Lagr.
 Leucanthemum eliasii (Sennen & Pau) Vogt, Konowalik & Oberpr.
 Leucanthemum favargeri Vogt
 Leucanthemum gallaecicum Rodr.Oubiña & S.Ortiz
 Leucanthemum gaudinii Dalla Torre
 Leucanthemum glaucophyllum (Briq. & Cavill.) Jahand.
 Leucanthemum gracilicaule (Dufour) Alavi & Heywood
 Leucanthemum graminifolium (L.) Lam.
 Leucanthemum halleri (Suter) Polatschek
 Leucanthemum heterophyllum DC.
 Leucanthemum illyricum (Horvatic) Vogt & Greuter
 Leucanthemum ircutianum DC.
 Leucanthemum laciniatum Huter, Porta & Rigo
 Leucanthemum lacustre Samp.
 Leucanthemum legraeanum (Rouy) B.Bock & J.-M.Tison
 Leucanthemum ligusticum Marchetti, R.Bernardello, Melai & Peruzzi
 Leucanthemum lithopolitanicum (E.Mayer) Polatschek
 Leucanthemum maestracense Vogt & F.H.Hellw.
 Leucanthemum maximum DC.
 Leucanthemum meridionale Le Grand
 Leucanthemum monspeliense (L.) H.J.Coste
 Leucanthemum montserratianum Vogt
 Leucanthemum pachyphyllum Marchi & Illum.
 Leucanthemum pallens (J.Gay ex Perreym.) DC.
 Leucanthemum × pawlowskii Piekos
 Leucanthemum platylepis Borbás
 Leucanthemum pluriflorum Pau
 Leucanthemum pseudosylvaticum (Vogt) Vogt & Oberpr.
 Leucanthemum pyrenaicum Vogt, Konowalik & Oberpr.
 Leucanthemum rohlenae (Horvatic) Vogt & Greuter
 Leucanthemum rotundifolium DC.
 Leucanthemum subglaucum De Laramb.
 Leucanthemum sylvaticum (Hoffmanns. & Link) Willk. & Lange
 Leucanthemum tridactylites (A.Kern. & Huter ex Porta & Rigo) Bazzich.
 Leucanthemum valentinum Pau
 Leucanthemum virgatum Clos
 Leucanthemum visianii  (Gjurašin) Vogt & Greuter
 Leucanthemum vulgare Lam.

Galerija

Reference

Vanjski linkovi

Anthemideae
Flora Bosne i Hercegovine

Leucanthemum


Presley Store (also known as the Webby Building) is a historic building in Springville, Alabama.  It was built in 1902 for the general store of brothers Porter and John Presley.  The one-story frame building has board-and-batten siding on the sides and rear.  The cast iron storefront has two recessed entrances and a tall and ornate pressed metal cornice.  At the time, it was one of the most elaborate commercial buildings in the small town.  The interior was originally one large space with a storeroom behind, but has since been divided into two spaces.

The store was listed on the National Register of Historic Places in 1983.

References

National Register of Historic Places in St. Clair County, Alabama
Commercial buildings completed in 1902

Presley Store


O Tratado das Três Águias Negras (assim chamado porque os três signatários usavam águias negras nos respetivos brasões, por oposição à águia branca do Brasão de armas da Polônia) ou Tratado de Berlim (cidade onde o documento viria a ser assinado pela Prússia), foi um tratado secreto entre o Sacro Império (Casa de Áustria), o Império Russo e o Reino da Prússia.

Assinado primeiro entre a Rússia e a Áustria a 13 de setembro de 1732, a que se juntou a Prússia em 13 de dezembro desse ano, estava relacionado com a política conjunta destas três potências relativamente à sucessão no trono polaco, tendo em conta a morte esperada do rei Augusto II da Polónia (da Casa de Wettin) e, por outro, que a Polónia era uma monarquia eletiva sendo o monarca escolhido pela Sejm, assembleia da nobreza reunida especialmente para o efeito (ver Eleições reais na Polónia).

o Tratado
As três potências acordaram que se oporiam a qualquer candidato da Casa de Wettin, bem como à candidatura pró-francesa do polaco Estanislau Leszczyński, sogro do rei Luís XV. Em vez disso, eles escolheram apoiar o infante  português Manuel de Bragança, irmão mais novo do rei D. João V e primo co-irmão do imperador, ou um membro da Dinastia Piasta.

O Tratado das três Águias Negras tinha vários objetivos. Nenhuma das três partes estava, de facto, envolvida no apoio ao infante português O acordo estipulava condições em que as três potências concordavam, nomeadamente o interesse comum de que o seu vizinho comum, a Comunidade Polaco-Lituana, não empreendesse quaisquer reformas que o pudesse fortalecer, e que o monarca que viesse a ser eleito deveria ser amigável com eles.

Para além do óbvio (aumentar a influência das três potência na Comunidade Polaco-Lituana), a Áustria e a Rússia também queriam impossibilitar uma aliança Franco-Prusso-Saxónica. Foi prometido à Prússia apoio às suas pretensões na Curlândia (atualmente no sudoeste da Letónia).

Tratado de Löwenwolde
Entretanto, a situação política mudou rapidamente, e o Tratado das Três Águias Negras foi suprimido logo após ter sido formulado. Com a morte de Augusto II, em 1 de fevereiro de 1733, a Áustria e a Rússia afastaram-se do anterior tratado, que nunca fora ratificado pela Imperatriz da Rússia. O seu principal objetivo, a interrupção da aliança Franco-Prusso-Saxónica, já fora alcançada, pelo que se procurou o acordo de outras fações Polacas e Saxónicas. Assim, em 19 de agosto de 1733, a Rússia e a Áustria celebraram o Tratado de Löwenwolde com a Saxónia na pessoa do novo Príncipe-eleitor, Frederico Augusto II da Saxónia. Ao tratado foi dado o nome de um dos principais diplomatas envolvido nas negociações, o Russo Karl Gustav von Löwenwolde.

Os termos do Tratado de Löwenwolde eram muito específicos. A Rússia deveria providenciar tropas para assegurar a eleição e coroação de Frederico Augusto, enquanto este, na sua nova qualidade de Rei da Polónia, deveria: (1) reconhecer Ana Ivanovna como Imperatriz da Rússia; (2) abandonaria as pretensões Polacas sobre a Livónia; e (3) continuaria sem se opor aos interesses  Russos na Curlândia. A Áustria recebia a promessa que o novo rei, Frederico Augusto, renunciaria a quaisquer pretensões à sucessão Austríaca e que respeitaria a Pragmática Sanção de 1713.

Consequências
A Prússia autorizou a passagem do candidato francês, Estanislau Leszczyński, através do seu território, e continuou a opôr-se à eleição de Frederico Augusto. Quer a Áustria quer a Rússia declararam pública e antecipadamente que não reconheceriam Leszczyński caso ele viesse a ser eleito. Contudo, a assembleia da nobreza (Sejm) reunida em Wola prosseguiu e elegeu Estanislau Leszczyński a 12 de setembro de 1733, e a aleição foi anunciada pelo Inter-rei, o Primaz Teodor Andrzej Potocki.  Promessas diplomáticas e a chegada de tropas russas às portas de Varsóvia em 20 de setembro provocaram a convocação de uma outra legislatura, dirigida pelo Príncipe Miguel Serwacy Wiśniowiecki (Grande chanceler da Lituânia) e por Teodoro Lubomirski (Voivoda de Cracóvia) juntamente com o Bispo de Poznan, Estanislau Józef Hozjusz e o Bispo de Cracóvia, Jan Aleksander Lipski) que se reuniram noutra zona dos subúrbios de Varsóvia, onde realizaram um nova eleição, sob a proteção das tropas russas, escolhendo Frederico Augusto II da Saxónia, que se viria a tornar Augusto III da Polónia.

A interferência de diversas potências estrangeiras na eleição real polaca conduziu à Guerra da Sucessão da Polónia (1733–1738), entre Augusto III (apoiado pelos aliados estrangeiros Áustria e Rússia) contra Estanislau Leszczyński (apoiado pela França). A Prússia enviou, com alguma relutância, 10.000 soldados. Pelo Tratado de Viena, de 1738, que formalmente acabou com a Guerra, Estanislau Leszczyński renunciou às suas pretensões ao trono polaco. Leszczyński foi feito Duque da Lorena como compensação.

Nome
Como referido, as três Águias Negras referem-se ao brasão de armas das três potências, que contrastavam com o Brasão polaco, composto por uma águia branca em campo de gules.

Fontes
 Imperial Russian Foreign Policy (google books)
 Partições da Polónia (kiddle)

Ver também
Manuel de Bragança, Infante de Portugal,
Eleições reais na Polónia
Lista de tratados
Partições da Polónia

Notas

História da Polônia
História da Lituânia
Tratados da Áustria
Tratados da Rússia
Tratados da Prússia

Tratado das Três Águias Negras


Castaway on the Moon () (Mr/Ms Kim's Island ili The Adventures of Mr/Ms Kim) je južnokorejska romantična filmska komedija iz 2009. godine, koju je režirao korejski režiser Lee Hae-jun. To je ljubavna priča između suicidalnog muškarca i agorafobične djevojke ovisne od Cyworlda.

Radnja

Nagrade i nominacije

Reference

Vanjski linkovi

Filmovi iz 2009.
Filmovi na korejskom jeziku
Južnokorejske filmske komedije
Južnokorejski dramski filmovi
Filmovi s radnjom u Seoulu
Filmovi snimljeni u Seoulu
Južnokorejske romantične komedije

Castaway on the Moon


An Cirrhilabrus aurantidorsalis in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Allen ngan Kuiter hadton 1999. An Cirrhilabrus aurantidorsalis in nahilalakip ha genus nga Cirrhilabrus, ngan familia nga Labridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cirrhilabrus

Cirrhilabrus aurantidorsalis


Jocelyn Neumueller (nascida em 2 de agosto de 1995) é uma paracanoísta australiana. Representou seu país nos Jogos Paralímpicos de Verão de 2016 no Rio de Janeiro, onde competiu na final da categoria feminina K1 da canoagem slalom, e ficou na quinta colocação.

Paracanoístas da Austrália

Jocelyn Neumueller


Belmontejo é um município da Espanha, na província de Cuenca, comunidade autônoma de Castela-Mancha. Tem  de área e em  tinha  habitantes (). Limita com os municípios de Albaladejo del Cuende, Cervera del Llano, Olivares de Júcar, La Parra de las Vegas, San Lorenzo de la Parrilla e Villaverde y Pasaconsol.

Municípios de Cuenca (província)
Municípios por nome de Castela-Mancha
Municípios da Espanha por nome
Localidades de Cuenca (província)
Localidades de Castela-Mancha
Localidades da Espanha

Belmontejo


Villa Le Falle si trova in via di Valle 2 in località Compiobbi presso Fiesole (FI).

Storia
Si hanno notizie di questa proprietà fin dal XIII secolo, quando appartenne ai Gubertini e poi ai Pazzi. Successivamente i Medici la confiscarono nel 1478 dopo il fallimento della congiura tentata nei loro confronti, quindi la proprietà passò ai Guadagni. Sul finire del XVI secolo essi incaricarono l'architetto Gherardo Silvani di trasformare l'edificio rustico in una grandiosa residenza, circondata da un parco formale, come raffigurato poi in un'acquaforte del 1740 dell'incisore Giuseppe Zocchi.

Nell'Ottocento fu di Enrico Danti, che creò un vero e proprio parco all'inglese sul lato nord, fitto di elementi decorativi tratti dal repertorio neomedievale, anticipando di circa cinquant'anni il progetto di John Temple Leader al parco di Vincigliata. Non è chiaro chi sia il progettista del giardino, ispirato probabilmente ai progetti dello scenografo Giovanni Gianni; il nome più plausibile appare quello di Luigi de Cambray Digny, funzionario granducale durante la restaurazione e autore di progetti simili al giardino Torrigiani e agli Orti Oricellari di Firenze.

Altri passaggi di proprietà comportarono vari rimaneggiamenti, compreso quello di Luigi di Francesco Zeloni che ripristinò gli elementi settecenteschi del giardino formale. Oggi la proprietà è dei Rangoni.

Descrizione

La villa
Si accede alla proprietà da una porta in stile neomedievale aperta in un finto castelletto. Un viale di cipressi conduce all'edificio principale di forma pressoché cubica. Del palagio medievale pare che resti solo una finestra sul lato nord, databile tra Due e Trecento. Al progetto del Silvani risalgono invece le doppie logge sovrapposte e simmetriche sulle opposte facciate, e la terrazza balaustrata che circonda interamente l'edificio. Le logge sono un elemento tipico della tipologia della villa, presenti fin dai primi esempi medicei, quali veicolo di passaggio "graduale" tra edificio e giardino. Sul lato nord una torretta a base quadrata si eleva dal corpo di fabbrica, come memoria del complesso medievale.

Il parco

Opera di Silvani è anche il parco, con un impianto di viali d'accesso, bordati da due file di cipressi.

A mezzogiorno, verso l'Arno, si trova un giardino all'italiana, caratterizzato da aiuole geometriche bordate da siepi di bosso.

A settentrione, invece, si estende un bosco, situato sul colle un tempo chiamato "Poggio de'Pazzi" e parte integrante della villa "Le Falle", localmente conosciuto come "Ragnaia". Seguendo il progetto dello scenografo Giovanni Gianni, la famiglia Danti, proprietaria della villa nel 1810, a partire dal 1816, con lavori che durarono quasi 50 anni, vi fece realizzare un parco all'inglese, infittendo le piante (lecci, cipressi e pini), creando vialetti tortuosi, e vi fece edificare una serie di strutture architettoniche, talune costruite volutamente diroccate come "l'Usciolo", che era l'ingresso della Ragnaia, con lo scopo di sembrare più antiche. Tra queste spiccano i ponticelli (il più famoso è chiamato "della Madonna dei fichi secchi"), alcune statue, un piccolo tempio ("l'Ombrellino" o "il Paradisino"), il belvedere ("il Prospetto") e un obelisco (al termine di una scalinata in asse con cancello d'ingresso a monte del giardino). La costruzione più importante è una misteriosa ed affascinante "Torre tonda", alta 25 metri, posta al centro della Ragnaia.

Vi è anche la ricostruzione di un borgo medioevale, con la porta di ingresso in alberese e l'epigrafe "Porta Letizia", la chiesetta e il campanile (privo di campane). Nei pressi fu anche costruito un castello di dimensioni ridotte già volutamente diroccato, del quale oggi rimangono soltanto le rovine. Un altro elemento di pregio del giardino è lo stagno circondato da statue, derivato da una precedente piscina. È presente anche una grande statua di Polifemo.

Tra le specie arboree presenti spiccano gli esemplari di cedro del Libano e i grandi platani; tra le specie arbustive spiccano le siepi di viburno, le ortensie e le fioriture stagionali.

Bibliografia
Giardini di Toscana, a cura della Regione Toscana, Edifir, Firenze 2001.
Là dove Fiesole si specchia in Arno... Girone-Compiobbi-Ellera, a cura della Proloco Valle dell'Arno di Fiesole e della città di Fiesole.
Ines Romitti e Mariella Zoppi, Guida ai giardini di Fiesole, Alinea Editrice, Firenze 2000 ISBN 88-8125-418-2

Altri progetti

Collegamenti esterni

Falle
Guadagni

Villa Le Falle


Hatitia yhuaia là một loài nhện trong họ Anyphaenidae.

Loài này thuộc chi Hatitia. Hatitia yhuaia được miêu tả năm 1997 * bởi Antonio D. Brescovit.

Chú thích

Tham khảo

Hatitia

Hatitia yhuaia


Cosmarium kjellmani  là một loài Song tinh tảo trong họ Desmidiaceae, thuộc chi Cosmarium.

Chú thích

Tham khảo

Cosmarium

Cosmarium kjellmani


An Euphonia elegantissima in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Bonaparte hadton 1838. An Euphonia elegantissima in nahilalakip ha genus nga Euphonia, ngan familia nga Thraupidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 E. e. elegantissima
 E. e. rileyi

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Euphonia

Euphonia elegantissima


L'urocione di Cozumel è una specie di urocione ancora in attesa di un nome scientifico ed una descrizione accurata, criticamente minacciata di estinzione, o forse addirittura già estinta.

Vive (o viveva) sull'isola messicana di Cozumel; come l'urocione delle Channel Islands; è una forma nana del'urocione, anche se raggiunge dimensioni maggiori rispetto all'affine specie delle Channel Islands, essendo grande circa 3/4 della specie di terraferma.

Note

Altri progetti

Urocioni
Specie animali in pericolo di estinzione
Fauna centroamericana

Urocione di Cozumel


Konjščina je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Krapinsko-zagorskoj županiji.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Zlatar–Bistrica.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Konjščina je imala 3.790 stanovnika, od čega u samoj Konjščini 1.019.

Općina Konjščina

Napomena: Nastala iz stare općine Zlatar–Bistrica. Od 1857. do 1991. sadrži dio podataka općine Marija Bistrica i grada Zlatara.

Konjščina (naseljeno mjesto)

Napomena: Naselje nastalo izdvajanjem iz naselja Donja Konjščina u 1991., u kojem su sadržani podaci za ranije razdoblje.

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Konjščina je imalo 1.010 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Donja Konjščina.

Također pogledajte

 Spisak općina u Hrvatskoj

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Općine u Hrvatskoj
Općine u Krapinsko-zagorskoj županiji
Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Krapinsko-zagorskoj županiji
Naselja u Konjščini

Konjščina


Il Vestfirðir (o Vestfjord, islandese: "fiordi dell'ovest") è la principale penisola dell'Islanda, nonché una delle otto regioni islandesi. È collocata nella zona nord ovest dell'isola.

Geografia fisica
Il territorio della regione è costituito da una penisola che si affaccia sull'Oceano Atlantico, più precisamente nello Stretto di Danimarca verso la costa meridionale della Groenlandia.

Territorio
Interamente montuosa, con coste frastagliate che si stagliano alte e rocciose per tutta la loro lunghezza, ricche di insenature, baie e fiordi, la penisola è collegata con il resto dell'isola tramite un istmo di terra lungo 7 km che divide due fiordi (il Gilsfjörður e il Bitrufjörður).

Il Drangajökull è il quinto ghiacciaio per estensione dell'Islanda, sebbene l'unico della regione.
Le falesia di Látrabjarg, la terza più lunga sull'Oceano Atlantico settentrionale, ospita diverse colonie di uccelli marini, le più a nord del continente europeo.

Clima
La penisola è generalmente interessata dalle temperature più basse dell'Islanda, a causa della corrente della Groenlandia orientale, la quale trasporta frequentemente iceberg lungo la costa.

La tabella qui sotto riportata si riferisce a Goltur, una penisola a 20 km nordovest da Ísafjörður.

Economia
L'economia locale si basa essenzialmente sulla pesca facilitata dalla conformazione delle coste.

Causa la mancanza di pianure nell'area, il terreno difficilmente lavorabile e il clima impervio, l'agricoltura non viene praticata, tuttavia crescono vegetali in molti dei fiordi, storicamente fondamentali per l'economia locale.

La caratteristica montuosa del paesaggio rende tortuose tutte le strade, difficili le vie di comunicazione interne e con il resto del Paese, che molto spesso a causa del ghiaccio vengono chiuse per lunghi mesi ogni anno. La realizzazione del Vestfjarðagöng tunnel nel 1996 ha migliorato la situazione.

Turismo
Partendo dal capoluogo è possibile praticare numerosi sentieri escursionistici e percorsi guidati.

Società

Evoluzione demografica
Il Vestfirðir è scarsamente popolato; la popolazione totale al 31 dicembre 2014 era di  abitanti.

La città più grande è Ísafjörður (con una popolazione di circa 4.000 persone, più della metà della popolazione dell'intera regione) la quale funge da centro economico, amministrativo e dei trasporti.

Comuni

Il numero dei comuni presenti sulla penisola è stato ridotto a 9 da inizio 2006:
 Árnes (50)
 Bolungarvík (905)
 Ísafjarðarbær (4.098)
 Kaldrananes (101)
 Reykhólar (251)
 Strandabyggð (507)
 Súðavík (229)
 Tálknafjörður (292)
 Vesturbyggð (937)

Ad essi si aggiungeva Bær (100) ora parte del comune Húnaþing vestra, che pur non essendo stato geograficamente parte dello Vestfirðir ma in prossimità dell'istmo che lo collega, nel 2012 ha spostato le attività di collaborazione amministrativa con gli altri comuni della penisola.

Nel 2006 Hólmavíkurhreppur e Broddaneshreppur si fusero dando origine a Strandabyggð; nel 2002 Kirkjubólshreppur e Hólmavíkurhreppur si fusero dando origine a Hólmavíkur, nel 1996 Ísafjörður, Thingeyrar Shire, Mýrahreppur, Mosvallahreppur, Flateyrar e Suðureyri si fusero dando origine a Isafjordur (Ísafjarðarbær).

Dal 1999 il Vestfirðir non è più un distretto elettorale autonomo, ma fa parte del distretto del nord ovest.

Galleria d'immagini

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Penisole dell'Islanda

Vestfirðir


Slivnica pri Celju () je naseljeno mjesto u sastavu općine Šentjur, regija Savinjska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Šentjur pri Celju.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Slivnica pri Celju je imala 109 stanovnika.

Napomena: U 1955. povećano za naselje Sveti Janez koje je ukinuto.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Savinjskoj regiji

Slivnica pri Celju


Mike Meinardus is a special effects supervisor. He was co-nominated for the Academy Award for Best Visual Effects for Kong: Skull Island.

References

External links

Visual effects supervisors
Living people
Year of birth missing (living people)
Place of birth missing (living people)

Mike Meinardus


Luigi Luciano (Campobasso, Ý ngày 07 Tháng Bảy năm 1980), được biết đến nhiều hơn với tên gọi Herbert Ballerina là một phát thanh viên, diễn viên, kể từ tháng 1 năm 2011, là đồng chủ trì chương trình phát thanh Lo Zoo di 105, Radio 105 Network.

Phim Tham Gia

Phim
 Che bella giornata, (2010)
 Italiano medio, (2015)

Phim truyền hình
 La Villa di Lato, (2009)
 Drammi Medicali, (2009)

Tham khảo

Sinh năm 1980
Diễn viên Ý
Nam diễn viên Ý
Nhân vật còn sống

Luigi Luciano


Lifted or The Story Is in the Soil, Keep Your Ear to the Ground è il quarto album dei Bright Eyes, pubblicato nel 2002.

Tracce

Note

Collegamenti esterni


Norte (departamento)
 Departamento do Norte (Costa do Marfim) — extinto
 Departamento do Norte (Haiti)

Desambiguações de topônimos

Departamento do Norte


Adolf Bergunker (russisk: Адольф Соломонович Бергункер) (født den 21. september 1906 i Simferopol i det Russiske Kejserrige, død den 1989 var en sovjetisk filminstruktør.

Filmografi
 Rjadom s nami (Рядом с нами, 1957)
 Ottsy i deti (Отцы и дети, 1958)

Referencer

Eksterne henvisninger

Filminstruktører fra Sovjetunionen

Adolf Bergunker


Kaliwatan sa ito ang Platysilurus olallae. Una ning gihulagway ni Orcés V. ni adtong 1977. Ang Platysilurus olallae sakop sa kahenera nga Platysilurus, ug kabanay nga Pimelodidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Ecuador

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Platysilurus
Isdangtunay sa Igwador

Platysilurus olallae


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Thaumatogryllus mauiensis. Una ning gihulagway ni Otte, D. ni adtong 1994. Ang Thaumatogryllus mauiensis sakop sa kahenera nga Thaumatogryllus, ug kabanay nga Gryllidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hawaii

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Hawaii
Thaumatogryllus

Thaumatogryllus mauiensis


Absolute Dance opus 24, kompilation i serien Absolute Dance udgivet i 1999.

Spor

24
Album fra 1999

Absolute Dance opus 24


Il Sanningasoq è un lago della Groenlandia. Si trova presso Kangerlussuaq, a 67°05'N 50°35'O; appartiene al comune di Queqqata.

Bibliografia
Gazetteer of Greenland, compilato da Per Ivar Haug, UBiT (Universitetsbiblioteket i Trondheim), agosto 2005, ISBN 82-7113-114-1

Altri progetti

Laghi della Groenlandia

Sanningasoq


Laphria cinerea is a species of robber flies in the family Asilidae.

References

Further reading

External links

 Diptera.info

cinerea

Laphria cinerea


Die honderdjaaraalwyn (Agave americana), in Engels: century plant, maguey, of American aloe, is 'n blomplant in die familie Asparagaceae, subfamilie Agavoideae. Ten spyte van die voorstel in die gewone naam, is dit nie 'n aalwyn nie en word die plant ook nie honderd jaar oud nie.

Die honderdjaaraalwyn kom natuurlik voor in droë streke van Meksiko, Sentraal-Amerika en Texas. Die spesie word wêreldwyd as 'n ornamentele plant verbou, regdeur die trope en subtrope geplant, insluitend in vogtige gebiede. Sedert die sestiende eeu word die plant rondom die Middellandse See en in die Kanariese Eilande verbou. Dit is later ook gevestig in dele van die Wes-Indies, Suid-Amerika, Afrika, Indië, China, Thailand en Australië.. Dit is dikwels die vorms met geelrande blare. In Suid-Afrika is dit as 'n indringerplant gelys.

Dit is 'n stamlose vetplant met groot, kragtige, grondstaande blaarrosette. Die blare is baie verleng, 12-30 cm breed, 1-2,5 m lank en 4-8 cm dik, vernou tussen die basis en die middel, dikvlesig, het 'n puntige punt en is ook stekelrig met klein bultjies tussen die tande. Die stekels het 'n breë basis en is dikwels opwaarts gebuig. Die blare is blou- of grysgroen as gevolg van 'n dik waslaag en het soms liggeel lengtestrepe. Die jong blare is gewoonlik regop en die ouer blare is gewoonlik S-vormig wat opgaan met 'n afwaarts geboë top. Die plant stoor baie water in sy blare. Die vog wat die plant opgaar is giftig en kan dae lank ernstige velirritasie veroorsaak, onmiddellik na kontak.

Sien ook
 Lys van indringerplante in Suid-Afrika
 Alfabetiese lys van Suid-Afrikaanse bome

Verwysings

Asparagaceae
Indringerplante
Flora van Amerika
Flora van Meksiko

Honderdjaaraalwyn


An Bryaninops in uska genus han Actinopterygii. An Bryaninops in nahilalakip ha familia nga Gobiidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Bryaninops

Bryaninops


Abu Abdallah Muhammad XII (    romanizirano  ) (c. 1460–1533), poznat u Evropi kao Boabdil (španski prijevod imena Abu Abdallah), bio je 22. i posljednji nasridski vladar Granadskog emirata u Iberiji.

Sultan
Muhamed XII je bio sin Abu l-Hasana Alija, sultana Granadskog emirata kojeg je naslijedio 1482. kao rezultat dvorskih intriga i nemira među stanovništvom.

Muhamed XII je ubrzo pokušao da stekne prestiž napadom na Kastilju, ali je zarobljen u Luceni 1483. Muhamedov otac je tada vraćen kao vladar Granade, da bi ga 1485. zamijenio njegov ujak Muhamed XIII, također poznat kao Abdullah ez Zagal.

Muhamed je dobio svoju slobodu i kršćansku podršku da povrati svoj prijesto 1487., pristankom da drži Granadu kao tributno kraljevstvo pod katoličkim monarsima. Nadalje se obavezao da neće intervenirati u opsadi Malage, u koju su zauzeli kršćani.

Nakon pada Malage i Baze 1487. godine, gradove Almuñécar, Salobreña i Almeria su zauzeli kršćani sljedeće godine. Do početka 1491. Granada je bila jedini muslimanski grad u Iberiji.

Predaja Granade
Godine 1491. Izabela I od Kastilje i Ferdinand II od Aragona pozvali su Muhameda XII da preda grad Granadu, koji su opsjedali Kastiljani. Na kraju, 2. januara 1492. godine, Granada je predata. Kraljevska povorka se kretala iz Santa Fea do mjesta malo više od 1,6 km od Granade, gdje je Ferdinand zauzeo svoj položaj na obali Genila. Privatno pismo koje je očevidac napisao biskupu Leona samo šest dana nakon događaja zabilježilo je scenu:

Maurski sultan, sa oko osamdeset ili stotinu ljudi na konjima i vrlo dobro obučen, izašao je da poljubi ruku njihovim Visočanima. Prema konačnoj kapitulaciji, ključ Granade će preći u španske ruke, a da Muhamed XII ne mora da ljubi ruke Los Rejesu, kako je postao poznat španski kraljevski par Izabela i Fernando. Aisha al-Hurra, majka Muhameda XII, insistirala je da svog sina poštedi ovog konačnog poniženja ljubljenja Izabeline ruke.

Izgnanstvo

Legenda kaže da je Muhamed XII, kako je otišao u izgnanstvo, dostigao stjenovito uzvišenje koje je pružalo posljednji pogled na grad. Ovdje je i posljednji put pogledao Alhambru. Mjesto na kojem se to navodno dogodilo danas je poznato kao Suspiro del Moro, "Maurov uzdah".

Muhamed XII je dobio posjed u Laujar de Andaraxu, Las Alpujarras, planinskom području između Sijera Nevade i Sredozemnog mora. Prešao je Sredozemno more u egzilu, pošavši u oktobru 1493. iz Adre i spustivši se u Kazazu. Nastanio se u Fesu, u pratnji od 1130 dvorjana i slugu. Veliki broj muslimanskog stanovništva Granade već je pobjegao u sjevernu Afriku.

Pismo Marinidskom sultanu Maroka
Ubrzo nakon svoje predaje, Muhamed Boabdil je poslao dugačko pismo marinidskim vladarima Maroka tražeći utočište. Pismo počinje dugom pjesmom koja hvali Marinide, nakon čega slijedi prozni odlomak u kojem se žali zbog svog poraza i traži oprost za prošla nedjela svojih predaka protiv Marinida. Cijeli tekst je prenio al-Maqqari: ...Gospodar Kastilje je predložio za nas respektabilnu rezidenciju i dao nam je sigurnost na koju se zakleo svojim rukopisom, dovoljno da uvjeri duše. Ali mi, kao potomci Banu al-Ahmara, nismo pristali na ovo i naša vjera u Boga nam ne dozvoljava da živimo pod zaštitom nevjerstva. Sa istoka smo dobili i mnoga pisma puna dobre volje, pozivajući nas da dođemo u njihove zemlje i nudeći najbolje od prednosti. Ali ne možemo birati drugo osim svog doma i doma naših predaka, možemo samo prihvatiti zaštitu naših rođaka, ne zbog oportunizma, već da potvrdimo bratski odnos među nama i da ispunimo zavjet naših predaka, koji nam govori da ne tražimo bilo kakvu drugu pomoć osim od Marinida i da ne dozvolite da nas bilo šta ometa da odemo do vas. Tako smo prešli ogromnu zemlju i zaplovili uzburkanim morem i nadamo se da nećemo biti vraćeni i da će nam oči biti zadovoljne i naše povrijeđene i tužne duše izliječiti od ove velike boli... — Muhamed Abu Abdallah

Sjevernoafričko izgnanstvo i smrt
Historičar iz 17. vijeka Al-Maqqari napisao je da je Muhamed XII prešao Mediteran do Melille, a zatim otišao u Fes gdje je sagradio palatu. Tu je ostao do svoje smrti 1533/1534 (940. godine po Hidžri). Sahranjen je u blizini Musale (mjesta posebne molitve za vrijeme islamskih praznika) koja se nalazi izvan "Bab Sheria" u Fesu. Iza Muhameda XII su ostala dva sina; Yusef i Ahmed. Al-Maqqari se sastao sa njegovim potomcima 1618. godine u Fesu koji su živjeli u siromaštvu i oslanjali se na zekat .

Španski hroničar Luis del Mármol Carvajal  napisao je da je "Muhamed XII umro u blizini Oued el Assouad (Crne rijeke)." Ovaj izvor je također preuzeo Louis de Chénier, diplomata francuskog kralja Luja XVI, u svom Historijskom istraživanju o Maurima i historiji Carstva Maroka objavljenom u Parizu 1787.

Muhamed XII u popularnoj kulturi

 On je glavni lik u Osvajanju Granade Džona Drajdena, herojskoj drami u dva dijela, objavljena 1672.
 Washington Irving ga često spominje u Tales of the Alhambra (1832), posebno u poglavlju "Mementos of Boabdil".
 Bio je tema opere u tri čina Boabdil, der letzte Maurenkönig, op. 49, koju je 1892. napisao jevrejsko-njemačko-poljski kompozitor Moritz Moszkowski.
 Španski kompozitor Gaspar Cassadó napisao je Lamento de Boabdil za violončelo i klavir, u spomen na kralja.
 Španski kompozitor Antón García Abril napisao je 'Elegía a la pérdida de la Alhambra' iz svog ciklusa pjesama Canciones del Jardin Secreto.
 Abu Abdalah se pojavljuje kao glavni lik u djelu "De Ongelukkige" koji je 1915. objavio holandski pisac Louis Couperus. Ovaj roman pokriva posljednju deceniju Abu Abdallahove vladavine kao vladara Emirata Granada .
 U antologiji iz 1931. If It Had Happened Otherwise, scenario alternativne historije "Da su Mauri u Španiji pobijedili" Filipa Guedale ima premisu da je Boabdil pobijedio u ratu protiv Španaca, a njegovo kraljevstvo opstaje u 20. vijeku.
 On se pojavljuje u video igrici Assassin's Creed II: Discovery za iOS i Nintendo DS, kao saveznik Ubica.
 Glumi ga Khalid Abdalla u filmu Assassin's Creed (2016).
 Andaluzijski kantautor i pjesnik  je posvetio pjesmu Muhamedu XII u svom albumu Crónicas Granadinas, pod nazivom Caída del Rey Chico .
 Knjiga Salmana Rushdiea , Posljednji uzdah Maura, također opisuje Muhameda XII.
 Pojavljuje se kao lik u romanu Leo Africanus Amina Maaloufa.
 Knjiga Louisa Aragona Le Fou d'Elsa predstavlja dramatiziranu i poetsku verziju priče o zarobljavanju Granade, koja uključuje Muhameda XII kao jednog od dva glavna lika prisutna u romanu.
 Pakistanska televizijska korporacija (PTV) producirala je dramu 1980. godine, zasnovanu na romanu "Shaheen" Nasima Hijazija. U ovoj drami Abu Abdullaha Mohammada je igrao Shakeel Ahmed .
 Takođe 1980. (22. novembra do 7. februara 1981.), pojavio se u stripu u portugalskim novinama A Capital. Ovaj strip na 12 stranica priča o osvajanju Granade sa Boabdilom kao glavnim likom, Luz do Oriente ("Svetlost Orijenta "). Scenario je napisao pisac popularne književnosti i knjižar Jorge Magalhães, a crtež portugalsko-gvinejski vajar, slikar i strip crtač Augusto Trigo.
 Boabdil se pojavio kao glavni lik u španskoj seriji Requiem por Granada od osam epizoda (1991). U ovoj seriji glumio ga je Manuel Bandera. Mladog Boabdila je igrao Lucas Martín.
 Boabdil se pojavio kao glavni lik u drugoj sezoni španske TV serije Isabel (2013). U ovoj emisiji igrao ga je Álex Martínez.
 Pojavio se kao glavni lik u romanu Court of Lions (2017) koju je napisala Jane Johnson.
 Pojavljuje se kao lik u romanu G. Willow Wilsona, The Bird King (2019), koji je smješten tokom 1491. godine i dolaska španske inkvizicije.
 Poema Nathaniela Mackeya "Sigh of the Moor" u Splay Anthemu također govori o Boabdilu.
 Roman Keitha Bradburyja "Let the Dead Hold Your Hand" prikazuje priču o Boabdilu i potrazi za njegovim posljednjim počivalištem.
 Pojavljuje se u The Queen's Vow, romanu Izabele od Kastilje, autora CW Gortnera.
 Pojavljuje u historijskom romanu Alhambra njemačke spisateljica za mlade Kirsten Boie.

Dalje čitanje

Reference

Wikipedia articles incorporating a citation from the 1911 Encyclopaedia Britannica with Wikisource reference

Muhamed XII


Serena is 'n fiktiewe karakter uit die Pokémon-mediafranchise wat deur Nintendo en Game Freak besit word. Sy verskyn vir die eerste keer in die Pokémon X- en Y-videospel as een van die twee protagonistiese karakters wat deur die speler gekies kan word, saam met haar manlike mede-reisiger, Calem. Sy verskyn ook in verskeie ander Pokémon-publikasies, veral in die anime as 'n medereisiger van Ash Ketchum in die Kalos-streek, met die doel om 'n Kalos-koningin te word, 'n titel wat gegee word aan die beste Pokémon-uitvoerder in die streek. In die mangareeks, waar die karakters en verhaal anders is as in die videospel en anime, staan sy bekend as Yvonne Gabena.

Hoewel sy as 'n karakter met 'n soortgelyke agtergrondverhaal as ander vroulike karakters in die Pokémon-videospelreeks beskou word, het Serena lof ontvang vir haar optrede in die anime. Sy het bekendheid verwerf deurdat dit gedink word dat sy romantiese gevoelens vir Ash Ketchum het tydens die Pokémon XY-anime, wat sigbaar was deurdat haar wange bloos en sy skaam word as sy hom sien, met hom praat of langs hom is. Dit het egter ook kritiek ontvang omdat dit as oordrewe beskou word en nie geskik is vir die teikengehoor van die Pokémon-anime nie, naamlik kinders. Die soentoneel tussen Serena en Ash in die laaste episode van Pokémon XYZ was een van die gunsteling soentonele onder die anime-fans in Japan.

Serena se karakterontwerp is deur Ken Sugimori en Atsuko Nishida vir die videospel ontwerp. Vir die anime is sy ontwerp deur Toshihito Hirooka, en vir die manga deur Satoshi Yamamoto. Haar stemakteur vir die anime is Mayuki Makiguchi in Japans en Haven Paschall in Engels.

Verwysings

Pokémon

Serena (Pokémon)


An Plagiomus multinotatus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Max Quedenfeldt hadton 1888. An Plagiomus multinotatus in nahilalakip ha genus nga Plagiomus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Gabon.
 Zimbabwe.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Plagiomus

Plagiomus multinotatus


No Campeonato Português de Andebol existem cinco categorias masculinas (sénior, juniores, juvenil, iniciados e infantil). Sendo o sénior a categoria principal, também chamada de profissional, as restantes categorias são chamadas de categorias inferiores ou outras categorias. Nessas categorias são disputados torneios entre atletas que ainda não completaram idade para o ingresso na categoria sénior.

Categorias

Campeões

O Campeonato Nacional de Infantis disputa-se desde 1989/1990, como Encontro Nacional entre 1997/1998-2005/2006 e 2012/2013-2015/2016 e mais uma vez como Campeonato Nacional de 2008/2009 a 2011/2012.

Palmarés

Total de títulos dos clubes, somando aqui as conquistas, em todas as respectivas categorias: Juniores, Juvenis, Iniciados, Infantis, Minis e Bambis. Até final da época 2017/2018.

Referências

http://portal.fpa.pt/publishing/img/home_275/fotos/48161705471052590315.pdf

http://portal.fpa.pt/fap_portal/do?com=DS;1;geral.111;+PAGE(2000067)++K-CATEGORIA(298)+K-CODIGO()+RCNT(20)

Competições de andebol de Portugal

Campeonato Português de Andebol (outras categorias)


Kaliwatan sa uk-ok ang Schedorhinotermes reticulatus. Una ning gihulagway ni Walter Wilson Froggatt ni adtong 1897. Ang Schedorhinotermes reticulatus sakop sa kahenera nga Schedorhinotermes, ug kabanay nga Rhinotermitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Schedorhinotermes

Schedorhinotermes reticulatus


Kaliwatan sa insekto ang Insnesia iolani. Una ning gihulagway ni Crawford ni adtong 1919. Ang Insnesia iolani sakop sa kahenera nga Insnesia, ug kabanay nga Psyllidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pilipinas
Insnesia

Insnesia iolani


A Associação de Futebol da Namíbia (, NFA) é o órgão dirigente do futebol da Namíbia, responsável pela organização dos campeonatos disputados no país, bem como da Seleção Namibiana. Foi fundada em 1990 e é afiliada à FIFA e à CAF desde o ano de 1992. Ela também é membro da COSAFA. Seu presidente atual é John Muinjo.

Competições nacionais
Namibia Primer League
Campeonato Namibiano de Futebol
Northern Stream (primeira divisão)
Southern Stream (segunda divisão)

Futebol da Namíbia
Namibia
Organizações esportivas fundadas em 1990

Associação de Futebol da Namíbia


Astrid Schirmer''' (n. 8 de novembro de 1942) é uma soprano de ópera e professora acadêmica alemã. Ela cantou principalmente peças dramáticas de grandes casas alemãs de ópera e atuou no Festival de Bayreuth.

 Carreira
Schirmer estudou voz na hochschule für musik de Berlim com Johanna Rakow e Elisabeth Grümmer. Em 1967 ela fez a sua estreia no Landestheater Coburg, como Senta em Wagner, Der fliegende Holländer. Ela era um membro da Staatsoper de Hannover, a Essen Ópera e a Nationaltheater Mannheim.

As suas funções eram, na sua maioria parte principais como uma soprano dramática, como Leonore em Beethoven, Fidelio e Wagner Sieglinde em Morrer Valkyrie, Brünnhilde em Siegfried, e Isabel e Vênus em Tannhäuser. Ela também apareceu em óperas de Verdi, no papel-título de Aida, como Amelia em Un ballo in maschera, e como Leonore em La forza del destino. Ela cantou os papéis de título de Ariadne auf Naxos e Arabella por Richard Strauss, e de Puccini, Tosca e Turandot. Na Companhia de Hannover, ela apareceu como a Senhorita Wingrave em Britten Owen Wingrave, realizado por George Alexander Albrecht, com Gerhard Faulstich no papel-título. Uma cantora versátil, ela também apareceu como Dona Anna de Mozart Don Giovanni, Santuzza em Mascagni da Cavalleria rusticana, de Bess de Gershwin Porgy and Bess, e da Senhora Ondas em Britten Albert Herring. Ela também cantou em concertos e oratórios.

Schirmer cantou como um convidado em grandes casas de ópera na Alemanha, como o Ópera Alemã de Berlim, a Ópera Alemã de Rhein, a Casa de Ópera de Frankfurt, a Ópera de Colónia e Ópera Estatal de Stuttgart. Ela se apresentou no Grande Teatro do Liceu, em Barcelona, e da Ópera de Zurique.

Ela apareceu no Festival de Bayreuth, em 1977, como Ortlinde em Wagner, Die Valkyrie, e, em 1978, na mesma obra em que a melhor parte de Sieglinde. Ambas as performances foram parte da produção Jahrhundertring, encenada por Patrice Chéreau e conduzida por Pierre Boulez.

Schirmer foi agraciada com o título de Kammersängerin em Mannheim, em 7 de julho de 1981, juntamente com Michael Davidson e Franz Mazura. Ela é professora de voz no Musikhochschule Hannover''. Entre os seus alunos estava Daniel Eggert.

Ligações externas

Sopranos
Alemães do século XX

Astrid Schirmer


Gornja Polja (ćir. Горња Поља) su bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Mojkovac, Crna Gora.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila su se u sastavu stare općine Mojkovac. U 2001. naselje je ukinuto i zajedno sa naseljem Donja Polja i dijelom izdvojenim iz naselja Bistrica spojeno u novo naselje Polja.

Stanovništvo

Napomena: U 2001. ukinuto i zajedno sa naseljem Donja Polja i dijelom naselja Bistrica spojeno u novo naselje Polja u kome su sadržani podaci od 1948–1991.

Popis 1991.

Reference

Vanjski linkovi

Gornja Polja


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Cophotylus steindachneri. Una ning gihulagway ni Krauss ni adtong 1902. Ang Cophotylus steindachneri sakop sa kahenera nga Cophotylus, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Saudinhong Arabiya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Saudinhong Arabiya
Cophotylus

Cophotylus steindachneri


Charles Tyrrell is an Irish painter and printmaker born in Trim, County Meath in 1950. Tyrrell graduated from NCAD in 1974. In 1984 Tyrell moved to Allihies on the Beara Peninsula in West Cork where he lives and works.

He exhibits regularly at the Taylor Galleries, Dublin and is a member of Aosdána. He represented Ireland at the Paris Biennale in 1982  His work is in the collection of both Irish Museum of Modern Art and the Hugh Lane Gallery. His first solo exhibition took place in the Project Arts Centre, Dublin in 1974

Tyrrell taught at the Dun Laoghaire School of Art from 1977 to 1981.

Tyrrell was nominated for the Savills Art Prize in 2017.

Materials and Process
In the early 1980s, when St Peter's Church on Aungier Street in Dublin was being demolished Tyrrell salvaged timber from the building which became the material for a series of three-dimensional paintings. When working with wood Tyrrell uses number of techniques as well as applying paint including cutting, scoring, burning and sanding.

In addition to painting on wood and canvas in around the year 2000 Tyrrell began to make paintings on aluminium. For two years from 2013, he worked exclusively on aluminium. Describing his work on aluminium in 2014 Tyrrell said "The core of these pieces is that I work with metal spatulas and lay on paint...It's a very particular engagement with the paint. Laying it on, scraping it off. Laying on a lot and pulling back, and allowing the metal come through. It's a constant process of laying on and removing paint and, very often, just leaving these very little thin, residual lines. It was like drawing with paint in a very particular kind of way, using these metal spatulas."

Tyrell has also exhibited drawings both on  paper and directly on gallery walls.

Influences

Tyrrell visited America in the 80s and has cited Colour Field Painters Kenneth Nolan and Morris Louis as well as  Mark Rothko, and the Abstract Expressionists more generally as early influences.

He has  referenced Minimalism and the artist Sol LeWitt in particular as influences saying "Minimalism is my base line. Looking at Sol Lewitt I appreciate its mathematical reductivism but I always come forward from that."

He has also said that ancient Assyrian relief sculpture had influenced his work in an interview with Brian McAvera.

Critical response

Patrick T. Murphy, director of the Royal Hibernian Academy has written "Charles Tyrrell is probably the best painter of his generation in Ireland"

Aidan Dunne, who has written extensively on Tyrrell's work in both catalogue essays and in the Irish Times has said Tyrrell's work should be viewed in the context of such artists as Bridget Riley, Agnes Martin, Giorgio Morandi and Mark Rothko

References

1950 births
Modern painters
20th-century Irish painters
21st-century Irish painters
Irish male painters
Modern printmakers
Irish contemporary artists
20th-century printmakers
Living people
20th-century Irish male artists
People from Trim, County Meath
Artists from County Meath

Charles Tyrrell (artist)


An Kupeornis chapini in uska species han Aves nga ginhulagway ni Henri Schouteden hadton 1949. An Kupeornis chapini in nahilalakip ha genus nga Kupeornis, ngan familia nga Sylviidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Kupeornis

Kupeornis chapini


An Desmognathus marmoratus in uska species han Caudata nga syahan ginhulagway ni Moore hadton 1899. An Desmognathus marmoratus in nahilalakip ha genus nga Desmognathus, ngan familia nga Plethodontidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Desmognathus

Desmognathus marmoratus


An Lissoeme in uska genus han Coleoptera. An Lissoeme in nahilalakip ha familia nga Cerambycidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Lissoeme

Lissoeme


Acronimi
 Parti Populaire Français – Partito Popolare Francese, partito politico francese

Aziende
 PPF Group - holding di partecipazioni con sede a Praga, nella Repubblica Ceca

Codici
 PPF – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto Tri-City, Parsons (Kansas), Stati Uniti

Ppf


An Hypsioma opalina in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Dillon hadton 1945. An Hypsioma opalina in nahilalakip ha genus nga Hypsioma, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hypsioma

Hypsioma opalina


10 złotych 1966 Kolumna Zygmunta – okolicznościowa moneta dziesięciozłotowa, wprowadzona do obiegu 12 listopada 1966 r. zarządzeniem z 8 listopada 1966 r.(), wycofana 1 stycznia 1978 zarządzeniem Ministra Finansów z dnia 21 maja 1977 r. ().

Monetę wybito, w celu upamiętnienia dwusetnej rocznicy założenia Mennicy Warszawskiej.

Awers
W centralnym punkcie umieszczono godło – orła bez korony, pod orłem rok 1966, dookoła napis "POLSKA RZECZPOSPOLITA LUDOWA", a pod łapą orła znak mennicy w Warszawie.

Rewers
Na tej stronie monety znajduje się wizerunek warszawskiej Kolumny Zygmunta III Wazy, u góry lecące ptaki, po obu stronach kolumny napis "10 ZŁOTYCH", na dole napis "VII WIEKÓW WARSZAWY".

Rant
Na rancie umieszczono wklęsły napis "W DWUSETNĄ ROCZNICĘ MENNICY WARSZAWSKIEJ".

Nakład
Monetę bito w Mennicy Państwowej, w miedzioniklu, na krążku o średnicy 28 mm, masie 9,5 grama, w nakładzie  sztuk, według projektu Jerzego Jarnuszkiewicza.

Opis
Była to pierwsza dziesięciozłotówka wybita na krążku o średnicy zredukowanej do 28 mm i jednocześnie dziesięciozłotowa moneta okolicznościowa o najmniejszym nakładzie.

Moneta potocznie nazywana jest "małą kolumną" w odróżnieniu od "dużej kolumny", którą jest dziesięciozłotówka z Kolumną Zygmunta z 1965 roku, o średnicy 31 mm.

Dziesięciozłotówka z warszawską Kolumną Zygmunta z 1966 roku była jedną z trzynastu dziesięciozłotówek obiegowych z okolicznościowym wizerunkiem, bitych w latach 1964–1972 w Mennicy Państwowej, na krążkach o dwóch średnicach:
 31 mm (1964–1965), 4 typy oraz
 28 mm (1966–1972), 9 typów.

Moneta została wycofana z obiegu przez NBP w wyniku zmiany standardowej średnicy monet dziesięciozłotowych na 25 mm i wprowadzenia do obiegu monet o nominale 20 złotych o średnicy 29 mm.

Powiązane monety
Ponieważ rysunek rewersu jest identyczny z rysunkiem rewersu dziesięciozłotówki okolicznościowej z 1965 roku, czasami pojawia się informacja jakoby dziesięciozłotówka wyemitowana była z okazji siedmiu wieków Warszawy.

Moneta była pierwszą z rzędu upamiętniającą rocznice założenia mennicy przez Stanisława Augusta Poniatowskiego. Jej następczyniami były:
 dwustuzłotowa próba kolekcjonerska z 1986 w miedzioniklu z Władysławem I Łokietkiem i napisem na rancie "220 LAT MENNICY W WARSZAWIE",
 bimetaliczna moneta kolekcjonerska o nominale 20 000 złotych z roku 1991 "225 LAT MENNICY WARSZAWSKIEJ"

Wersje próbne
Istnieje wersja tej monety należąca do serii próbnej w niklu z wypukłym napisem "PRÓBA", wybita w nakładzie 500 sztuk oraz wersja próbna technologiczna, z wypukłym napisem "PRÓBA", w miedzioniklu, w nakładzie 20 sztuk. Istnieje również próba technologiczna wybita bez napisu na rancie.

Zobacz też
 10 złotych 1965 Kolumna Zygmunta
 225 lat Mennicy Warszawskiej (moneta kolekcjonerska 20 000 złotych)
 10 złotych

Przypisy

Linki zewnętrzne
 wizerunek monety
 wizerunek monety

Monety okolicznościowe PRL (1964–1989)
Monety obiegowe PRL (1949–1990)
Monety obiegowe (1949–1994)
Monety okolicznościowe (1964–1994)
Rocznice upamiętnione na monetach polskich
Warszawa na monetach polskich

10 złotych 1966 Kolumna Zygmunta


Vĩnh Yên là một xã thuộc huyện Bảo Yên, tỉnh Lào Cai, Việt Nam.

Địa lý
Xã Vĩnh Yên có diện tích 62.56 km², dân số năm 1999 là 4.074 người, mật độ dân số đạt 65 người/km².

Hành chính
Xã Vĩnh Yên được chia thành 17 thôn bản

Chú thích

Tham khảo

Vĩnh Yên, Bảo Yên


Sigle
 INF - Intermediate-Range Nuclear Forces
 INF - International Naturist Federation

Codici
 INF – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di In Guezzam (Algeria)

Informatica
 INF – formato di file

Matematica
 inf – estremo inferiore

Inf


HMS Swift was the whaler Pacific launched in 1802 that the British Royal Navy purchased in 1804 on her return from the Galápagos Islands. She served briefly in the Caribbean where she was involved in one notable capture of a Spanish garda-costa. She then served in the North Sea. The Navy laid her up July 1807, but then returned her to duty in 1810 as a storeship. The Navy sold her in 1814. She then resumed the name Pacific and returned to mercantile service. She was wrecked in 1828 but remained listed in 1833.

Pacific
Pacific entered Lloyd's Register in the issue for 1802 with T. Hooper, master, P. Mellish, owner, and trade London–Southern Fisheries.  The whaler Pacific, Thomas Hopper, master, and Peter & William Mellish, owners made a voyage to the coast of Peru in 1802. She was reported to have been at the Galapagos on 23 March 1803. On 30 January 1804 she encountered Spy, Welham Clarke, master, at . Clarke noted in his log that Pacific had 1300 barrels of sperm oil. Pacific returned to England on 17 May 1804.

HMS Swift
In July Swift underwent fitting, and in August Captain John Wright commissioned her. She sailed for the Leeward Islands on 23 December 1804 as part of the escort to a convoy of West Indiamen, including . A gale on 5 January dispersed the vessels.

In 1805 Swift captured the Spanish 10-gun schooner Marianne. As they were sailing in company in the bay of Honduras, Wright received intelligence that a Spanish garda-costa had been raiding British commerce in the area. Wright put Lieutenant Smith on Marianne and sent her to look for the garda-costa. Near the island of Bonacca Smith encountered some fishermen who informed him that the garda-costa was sheltering under the guns of the forts at Trujillo, Honduras, and that she had taken two captured vessels into port, the schooner Admiral Duckworth, of  Jamaica, and another vessel of unknown name from Honduras.

After dark on 13 August Smith sailed into the bay without being detected. He then sent in two boats of volunteers, each manned by six men, one under the command of the bosun and the other under the command of a midshipmen. All were volunteers and under orders to reconnoiter to verify the information. Smith also sailed closer to be able to provide covering fire if necessary.

The boat with the midshipman came up to the garda-costa. The British clambered aboard and rapidly captured it before the other boat could arrive. Most of the crew of the garda-costa were ashore and had left only the captain and 14 men aboard, and all fled when the British attacked. The noise alerted the men in the batteries in the forts, which started firing. The British seamen on the garda-costa cut her cables and got her out of the harbour while returning fire on the forts from her guns, with Smith and Marianne also firing. The British were able to withdraw without having suffered a single casualty.

The guarda-costas name turned out to be Caridad-Perfecta. Wright described her as "a very fine new  Vessel,  and in my  Opinion, every  way fit for  His  Majesty's Service." Unfortunately, the Navy did not take her into service.

Swift returned to England. On 6 July 1806 Admiral Bartholomew Rowley, at Sheerness, wrote to Admiral Markham in the Admiralty. Rowley reported that Swift had recently returned from Honduras Bay. He reported that Wright had stowed 13 mahogany logs betwixt decks, claiming they were ballast, and then had them publicly sold at Chatham. Wright had also engaged in some other pecuniary concerns that were not to his credit. Rowley stated that he would not have Wright at his table.

Wright remained in command of Swift and she moved to the North Sea. then in July 1807 she was paid off and placed in Ordinary at Sheerness.

Between September and December 1810 the Navy had her fitted as a storeship at Deptford. Then December December 1810 and November 1811 the Navy had her fitted at Woolwich for foreign service. In 1812 she was under the command of Mr. W. Moubray, master. She then sailed to Halifax. In 1813 she was under the command of Mr. J. Engledon, master.

Disposal: By 1814 Swift had returned to Deptford. On 3 November the "Principal Officers and Commissioners of His Majesty's Navy" offered for sale the "Swift store-ship, of 327 tons", lying at Deptford. She sold on that day for £3,200.

Pacific
Pacific, of 386 tons (bm), river-built (i.e., built on the River Thames) in 1802, returned to the Register of Shipping (RS) in 1816. She does not reappear in Lloyd's Register.

{| class="sortable wikitable"
|-
! Year
! Master
! Owner
! Trade
! Notes
|-
| 1816
| EdmonsonRichie
| R&N. NealMiller
| London–West IndiesLondon–Virginia
| RS
|-
| 1820
| Richie
| Miller
| London–Virginia
| RS; Surveyed in 1816
|-
| 1825
| Taylor
| Captain
| London–Madeira
| '"RS; Large repair in 1820
|-
|}

On 9 December 1828 Lloyd's List reported that Pacific, Taylor, master, had been driven ashore at Reval. Then on the 26th, Lloyd's List reported that Pacific, Taylor, master, had been driven on shore at Neckmannes Ground and/but carried away by gale. Another report has it that she was wrecked  on 16 November on Nickman's Ground, in the Baltic Sea off Hiiumaa, Russia. She was on a voyage from Vyborg, Russia, to Hull, Yorkshire.

However, Pacific remained listed, with stale data, in the Register of Shipping until 1833, which is the last time the Register published. Again, unfortunately, Lloyd's Register'' did not carry her.

Citations

References

1802 ships
Age of Sail merchant ships of England
Whaling ships
Sloops of the Royal Navy
Maritime incidents in November 1828

HMS Swift (1804)


Edmundo Castelo Branco (Rio de Janeiro, 1898 — , ) foi um remador brasileiro.

Era atleta do Clube de Regatas Boqueirão do Passeio.

Participou dos Jogos Olímpicos de Verão de 1924 em Paris, onde competiu no duplo skiff, juntamente com o irmão Carlos Castelo Branco, conquistando o quarto lugar. Os dois irmãos foram aos Jogos Olímpicos por conta própria, uma vez que a delegação brasileira era composta, basicamente, por praticantes do atletismo, financiados pela Federação Paulista de Atletismo.

Naturais da cidade do Rio de Janeiro
Remadores do Rio de Janeiro
Remadores olímpicos do Brasil
Remadores nos Jogos Olímpicos de Verão de 1924
Pessoas gêmeas

Edmundo Castelo Branco


Ang Tinogasta ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Departamento de Tinogasta, munisipyo, Provincia de Catamarca,
 Tinogasta (kapital sa munisipyo sa Arhentina), Provincia de Catamarca,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina

Tinogasta


An Khê là một xã thuộc huyện Quỳnh Phụ, tỉnh Thái Bình, Việt Nam.

Xã An Khê có diện tích 6,55 km², dân số năm 1999 là 8056 người, mật độ dân số đạt 1230 người/km².

Chú thích

Tham khảo

An Khê (xã)


Surabaya–Gempol Toll Road is a toll road in East Java, Indonesia. This  highway connects Surabaya City in the north with Porong in the south. This toll road passes Surabaya and Sidoarjo. It is part of the Trans-Java Expressway. The original length of this toll road from Surabaya to Gempol was  long, but the  part of this toll road is closed due to the overflow of Lapindo Mudflow that has inundated the Porong–Gempol section of the Surabaya–Gempol toll road since 2006.

History
The toll road has been operating since 1986, and has served as the primary access for Surabaya–Malang or Surabaya–Pasuruan routes, which are among East Java's main industrial areas.

Since August 2006, this toll road has been disrupted due to the mud flood event that inundated this toll road at a point  from Surabaya, specifically in Siring Village, Porong Sub-district, Sidoarjo Regency. The Porong–Gempol Toll Road is basically a relocation of Porong–Gempol segment of the Surabaya–Gempol Toll Road that was drowned by mud flow; it was inaugurated on 20 December 2018.

Toll gates

References

Toll roads in East Java
Transport in Surabaya
Sidoarjo Regency
Pasuruan Regency

Surabaya–Gempol Toll Road


Kaliwatan sa alibangbang ang Orthenches septentrionalis. Una ning gihulagway ni Alfred Philpott ni adtong 1930. Ang Orthenches septentrionalis sakop sa kahenera nga Orthenches, ug kabanay nga Plutellidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Orthenches

Orthenches septentrionalis


O Torneio Apertura do Campeonato Paraguaio de Futebol de 2017 foi o 116º torneio desta competição. Doze equipes participaram da disputa. O General Caballero Sport Club e o Club River Plate foram rebaixados no ano anterior e deram lugar ao Independiente de Campo Grande e ao Sportivo Trinidense. Foi o primeiro torneio da principal divisão do futebol paraguaio na temporada de 2017, pois, conforme o regulamento, há até dois campeões paraguaios por ano, sem a necessidade de final entre eles. O  foi o campeão e garantiu uma das quatro vagas paraguaias na Copa Libertadores da América de 2018. As outras três vagas serão para o campeão do Torneio Clausura de 2017 e os dois mais bem colocados na tabela geral (somando os pontos dos Torneios Apertura e Clausura), exceto os campeões de ambos os campeonatos. Para a Copa Sul-Americana de 2018, estarão classificados os quatro melhores clubes na tabela de pontuação total, excetuando os clubes já garantidos na Libertadores.

Sistema de disputa
Doze equipes disputaram a competição: as dez primeiras colocadas na tabela geral da competição de 2016 e as duas primeiras colocadas na segunda divisão de 2016. Todos os times fazem parte da Grande Assunção, região metropolitana que inclui a capital paraguaia. Os doze clubes se enfrentaram em sistema de todos contra todos, em jogos de ida e volta, totalizando 22 rodadas. Ao fim dessas rodadas, a equipe com mais pontos foi declarada campeã e garantiu vaga para a Copa Libertadores da América de 2018.

Equipes participantes

Classificação final
 Finalizado em 24 de junho

Premiação

Campeonato Paraguaio de Futebol
2017 no futebol
Desporto no Paraguai em 2017

Campeonato Paraguaio de Futebol de 2017 - Apertura


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Loximnesicles annulosus. Una ning gihulagway ni Marius Descamps ni adtong 1974. Ang Loximnesicles annulosus sakop sa kahenera nga Loximnesicles, ug kabanay nga Chorotypidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pilipinas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pilipinas
Loximnesicles

Loximnesicles annulosus