أحمد مدحت إسلام (24 أكتوبر 1924 في القاهرة - 2006) عالم كيمياء مصري متخصص في الكيمياء العضوية.

مولده وتعليمه
ولد أحمد مدحت إسلام في القاهرة سنة 1924، وتعلم في مدارسها، وبعد أن أتم دراسته الابتدائية والثانوية ـ التي شملت ثلاث سنوات بمدرسة البومبرسي الفرنسية في شبرا ـ التحق بكلية علوم جامعة القاهرة عام 1942، حيث أهّله مجموعه للحصول على نصف مجانية في عامه الدراسي الأول، ثم على مجانية كاملة طوال سنوات دراسته الأخرى.

في عام 1946 حصل مدحت إسلام على درجة البكالوريوس في العلوم في الكيمياء بتقدير جيد جدًا مع مرتبة الشرف، وعقب تخرجه عمل بشركة شل للبيترول، حيث تابع دراسته، وبعد ثلاثة أشهر عين معيدًا بقسم الكيمياء بجامعة القاهرة، حيث تابع دراسته العليا لدرجة الماجستير في الكيمياء العضوية في موضوع «كيمياء التفاعلات الضوئية»، تحت إشراف الدكتور أحمد مصطفى والكيميائي الألماني شورلز، وحصل على هذه الدرجة من جامعة القاهرة سنة 1951، وفي العام ذاته سافر إلى إنجلترا في بعثة علمية رشحته لها جامعة محمد علي (جامعة أسيوط حاليًا) للحصول على درجة الدكتوراه، فحصل على هذه الدرجة في الكيمياء العضوية التحليلية من جامعة غلاسكو عام 1954.

تدرجه الأكاديمي
عين مدحت إسلام بعد عودته من إنجلترا عام 1954 مدرسًا بجامعة عين شمس، وعندما بدأت الدراسة بجامعة أسيوط عام 1957 نقل إليها، حيث شارك مع زملائه في إنشاء الأقسام العلمية بالجامعة وتوفير التجهيزات المعملية بها، وفي عام 1959 رقّي أستاذًا مساعدًا بجامعة أسيوط، ثم انتقل عام 1964 إلى جامعة الأزهر عند إنشائها ليعمل أستاذًا بكلية الهندسة، ثم رئيسًا لقسم الكيمياء بها، فوكيلًا للكلية، وكان من أوائل أعضاء هيئة التدريس الذين شاركوا في إنشاء الأقسام العلمية بكليات الطب والهندسة والزراعة بجامعة الأزهر. في عام 1970 صار الدكتور أحمد مدحت إسلام أول عميد لكلية العلوم بجامعة الأزهر، وقد استمر في هذا المتصب 6 سنوات.

إسهاماته العلمية خارج الجامعة
عمل الدكتور مدحت إسلام خبيرًا لشركة النصر للكيماويات الدوائية بالمؤسسة المصرية العامة للأدوية، وشارك في إنشاء معامل للبحوث والرقابة الدوائية بها، واستحدث طريقة صناعية جديدة لتحضير مشتق الفينامليون الذي يساعد على سيولة الدم، كما حصل مع آخرين على براءة اختراع لطريقة اقتصادية لتصنيع حمض الستريك.

انتخب مدحت إسلام عضوًا بمجمع اللغة العربية بالقاهرة عام 1990، وكان قبلها قد أسهم بجهوده مع مجمع اللغة العربية خبيرًا في لجنة الكيمياء والصيدلة، ولجنة النفط، وشارك في إنجاز عدة آلاف من المصطلحات العلمية ونقلها مع شروحها إلى اللغة العربية، كما شارك في إنجاز معجم الكيمياء والصيدلة الذي أصدره المجمع.

البعثات والاجازات الدراسية والمهمات العلمية والمؤتمرات
 عضو بعثة للحصول على الدكتوراة في جامعة غلاسكو بالمملكة المتحدة.
 اشترك في عدة مؤتمرات للكيمياء التي عقدت بالقاهرة.
 اشترك في مؤتمر التوجه الإسلامي للعلوم المنعقد بالقاهرة عام 1992، ورأس إحدى جلسات هذا المؤتمر.

الجمعيات والهيئات العلمية المنتمى اليها في الداخل والخارج
 عضو مجلس بحوث العلوم الأساسية بأكاديمية البحث العلمي والتكنولوجيا.
 عضو اللجنة القومية للكيمياء بأكاديمية البحث العلمي والتكنولوجيا.
 عضو اللجنة القومية لتاريخ وفلسفة العلوم بأكاديمية البحث العلمي والتكنولوجيا.
 عضو الجمعية الكيميائية المصرية.
 عضو الجمعية الكيميائية بلندن – المملكة المتحدة.

مظاهر التقدير العلمى والقومى في الداخل والخارج
 انتخب عضوا بالأكاديمية المصرية للعلوم منذ عام 1972.
 عمل خبيرا بلجنة الكيمياء والصيدلة بمجمع اللغة العربية منذ عام 1971.
 عمل خبيرا بلجنة النفط بمجمع اللغة العربية منذ عام 1972.
 انتخب عضوا بمجمع اللغة العربية منذ عام 1990.
 انتخب عضوا بالمجمع العلمي المصري منذ عام 1990.
 كرمتة نقابة المهن العلمية عام 1990 لريادته في مجال الكيمياء وجهوده البناءة في خدمة العلم وتعميق دور الكيميائيين في المجتمع.
 منحه نادى هيئة تدريس جامعة الأزهر شهادة وفاء وتقدير عام 1986، اعترافا وتقديرا لما قدمة لجامعة الأزهر ومصر والإسلام والمسلمين من علم نافع وخدمات صادقة وأداء طيب وخلق قويم.
 كان عضوا لمدة أربع سنوات باللجنة العلمية الدائمة لترقية الأساتذة في تخصصات الكيمياء والتابعة للمجلس الأعلى للجامعات.
 عمل مقررا للجنة العلمية الدائمة لترقية الأساتذة بجامعة الأزهر منذ انشائها حتى عام 1985، ثم أصبح عضوا بها بعد أحالته للمعاش.
 انتدب إلى المؤسسة العامة للأدوية للأشراف على قطاع البحوث بشركة النصر للكيماويات الدوائية من عام 1962 إلى عام 1966.
 تم أختيارة مشرفا على رسالتي دكتوراه بأكاديمية ناصر العسكرية.
 حصل على جائزة الدولة التقديرية في العلوم عام 1998.

الإنتاج العلمي

بحوث منشورة
1-	نشر أكثر من 100 بحث في مجالات الكيمياء، في المجلات العلمية المتخصصة في كل من إنجلترا وألمانيا والولايات المتحدة والهند وأستراليا ومصر (أنظر القائمة المرفقة).

2-	حصل مع آخرين على براءة اختراع خاصة بتحضير حمض الستريك صناعيا بطريقة التخمير لحساب شركة النصر للكيماويات الدوائية.

الكتب التي أشترك في تأليفها أو ترجمتها

مؤلفات دراسية باللغة العربية
	أسس الكيمياء العضوية – مطبوعات جامعة أسيوط عام 1959
	الكيمياء العضوية العملية – جزء أول – مطبوعات جامعة أسيوط عام 1960
	الكيمياء العضوية العملية – جزء ثان – مطبوعات جامعة أسيوط عام 1961
	الكيمياء الصناعية – دار المعارف عام 1967
	الكيمياء غير العضوية – دار المعارف عام 1967
	مبادئ الكيمياء العامة والطبيعية – دار المعارف عام 1968
	مبادئ الكيمياء العملية – دار المعارف عام 1969
	مبادئ الكيمياء العضوية – دار المعارف عام 1968
	مبادئ الكيمياء الطبيعية – دار المعارف عام 1970
 الكيمياء الطبيعية – مكتبة الفلاح بالكويت عام 1977

«وقد أعيد طبع بعض هذة الكتب حتى الطبعة الثامنة، وأعيد طبع كتاب الكيمياء العملية عام 1993 (الطبعة الثالثة عشر)»

 الكيمياء العملية التحليلية والعضوية – دار الفكر العربي عام 1998
 أسس الكيمياء الطبيعية – دار الفكر العربي عام 1996
 أسس الكيمياء العضوية الأليفاتية – دار الفكر العربي عام 1998
 أسس الكيمياء العضوية الأروماتية – دار الفكر العربي عام 1999
 أسس الكيمياء الفيزيائية – دار الفكر العربي عام 1999
 أسس الكيمياء العامة وغير العضوية – دار الفكر العربي عام 2000
 الكيمياء التحليلية – دار الفكر العربي 2001
 المركبات الحلقية غير متجانسة الحلقة – دار الفكر العربي 2003
 معجم المركبات العضوية الشائعة – دار الفكر العربي 2002
 ميكانيكية التفاعلات العضوية – دار الفكر العربي (تحت الطبع).
 20 سؤال وجواب في علوم الكيمياء – دار الفكر العربي.
 50 سؤال وجواب في موضوعات علمية مختارة – دار الفكر العربي
 كيمياء البيئة – دار الفكر العربي (تحت الطبع).

مؤلفات دراسية باللغة الإنجليزية
1- دار المعارف عام 1971 Physical Chemistry

2- دار المعارف عام 1975 Manual of Practical Chemistry «وأعيد طبع الكتاب الأخير عام 1993»

مؤلفات في تبسيط العلوم
 رسالة كوكب، دار الفكر العربي، 1980
 بحر الهواء الذي نعيش فيه، دار المعارف، 1980
 الكيمياء عند العرب، دار المعارف، 1982
 لغة الكيمياء عند الكائنات الحية، عالم المعرفة، الكويت، 1985.
 الطاقة ومصادرها المختلفة، مؤسسة الأهرام، ط1 1988، ط2، 1996
 هل نحن وحدنا في هذا الكون، مؤسسة الأهرام، 1989
 التلوث مشكلة العصر، عالم المعرفة، الكويت، 1990.
 الحرب الكيميائية، جزء أول، الهيئة العامة للكتاب، 1993
 الحرب الكيميائية، جزء ثان، الهيئة العامة للكتاب، 1993
 الطاقة ومصادرها المختلفة، ط2، الأهرام، 1996
 الكيمياء وحياتنا اليومية، دار الفكر العربي، 1996
 الصناعات الكيميائية، جزء أول، الأحماض والقواعد واستخلاص الفلزات من خاماتهان دار الفكر العربي، 1997
 الصناعات الكيميائية، جزء ثان، اللدائن والراتينجات والألياف الصناعية، دار الفكر العربي، 1997
 الصناعات الكيميائية، جزء ثالث، البترول والبتروكيميائيات والصابون والمنظفات الصناعية، دار الفكر العربي، 1997
 تأملات في العلم والدين، دار الفكر العربي، 1997
 علماء العرب والمسلمين، دار الفكر العربي، 1998
 الطاقة وتلوث البيئة، دار الفكر العربي، 1998
 الماء سائل الحياة، دار الفكر العربي، 1999
 العناصر الكيميائية، دار الفكر العربي، 2000
 حقائق وغرائب عن الكيمياء، دار الفكر العربي، 2001
 الكون في فكر الإنسان قديما وحديثا، دار الفكر العربي، 2001
 التلوث الكيميائي وكيمياء التلوث، دار الفكر العربي، 2002

المراجع

أساتذة جامعة أسيوط
أعضاء هيئة تدريس جامعة الأزهر
أعضاء مجمع اللغة العربية بالقاهرة
خريجو جامعة القاهرة
خريجو جامعة غلاسكو
كتاب وكاتبات مصريون
مصريون حائزون على جائزة الدولة التقديرية
مواليد 1924
مواليد في القاهرة
وفيات 2006
كتاب بالعربية في القرن 20
كتاب بالعربية في القرن 21

أحمد مدحت إسلام


Henry Thomas Hamblin (1873-1958) fue un conocido místico inglés, autor del Nuevo Pensamiento y fundador de la revista "The Science of Thought Review", la cual alcanzó una amplia difusión.

Vida
Hamblin nació en Walworth, Londres, y a pesar de provenir de una familia que vivía en la pobreza se las arregló para terminar sus estudios de oculista. Fundó la empresa "Theodore Hamblin", que posteriormente formaría parte de Dollond and Aitchison. Era también un místico que, a veces, podía alcanzar un estado de conciencia en el cual "toda preocupación, ansiedad y temor se desvanecía, llegándome a sentir como si fuera abrazado por el amor divino... La profunda paz del Eterno fluía en mi interior cual si fuera un río; al mismo tiempo era como si fuera conducido a través de una corriente de bendición celestial...".

A pesar de su éxito y prosperidad material, Hamblin sufría de depresión y los terrores nocturnos. Pero fue la repentina muerte de su hijo de diez años de edad, que precipitó una crisis personal que lo llevó a romper sus relaciones con el mundo empresarial y buscar respuestas de la "presencia divina" que había experimentado antes.

Inspirado por esta presencia, empezó a escribir en la década de 1920 - su primer libro, "Dentro de ti está el poder", que llegó a vender más de 100.000 copias. Desde entonces se dedicó a escribir una serie de otros libros (ver abajo) y también fundó una revista, "La Ciencia de la revisión del Pensamiento", en 1921, (ahora llamada "Nueva Visión").

Enseñanza Espiritual
La esencia de la experiencia y filosofía mística de Hamblin fueron la omnipresencia, omnipotencia y toda la bondad de Dios (" El reino de Dios está con nosotros ahora y siempre "). Se cree que " la salud abundante, la suficiencia de la provisión, el logro, realización y gozo indescriptible es el estado normal del hombre. ", y que, para alcanzar este estado, el hombre necesita para entrar en "armonía con la Ley Cósmica". Con el tiempo el énfasis de la obra escrita de Hamblin ha pasado de mostrar a la gente como cambiar sus vidas a través de la fe y un pensamiento correcto a enseñar cómo encontrar una conciencia viva de Dios para sí mismos.

El trabajo de Hamblin es continuado actualmente a través de la "Hamblin Trust", una organización benéfica registrada, que publica sus libros y la revista "New Vision" (fundada en 1921).

Hamblin se consideraba a sí mismo cristiano y promovía los principios fundamentales de esta fe en sus escritos.

Obras de Henry Thomas Hamblin
 Dentro de ti esta el Poder (Science of Thought Press, 1998).
 El Camino de la Práctica Mística (Polair Publishing, 2004).
 La Historia de mi Vida (Science of Thought Press).
 Mi búsqueda de la verdad (Science of Thought Press).
 El Mensaje de una Flor (Science of Thought Press).
 El Poder del Pensamiento (Science of Thought Press).
 La Vida sin Esfuerzo (Science of Thought Press, 1974).
 La Vida del Espíritu (Science of Thought Press).

Enlaces externos
 The Hamblin Trust(En Inglés)
 Download Free Ebook of "The Power of Thought" by Henry Thomas Hamblin (Success Manual Strategist Edition 2010)(En Inglés)

Personas de Londres
Místicos cristianos
Empresarios de Reino Unido
Escritores del Reino Unido del siglo XIX
Escritores del Reino Unido del siglo XX

Henry Thomas Hamblin


Mehmet Lütfi Kirdar (15 Mart 1889, Kerkük - 17 Şubat 1961, Yassıada), Türk hekim, devlet adamı, asker, Manisa ve İstanbul valisi, milletvekili ve sağlık bakanı.

Gençliği
1889 yılında Kerkük'te doğdu. Abdüssamed Bey ve Ayşe Hanım'ın oğludur. 1925'te Hayrunnisa (1904-1960) Hanım'la evlendi. Erdem (1927) ve Üner'in (1933) babasıdır. İlk ve orta öğrenimini Kerkük'te, lise öğrenimini Bağdat'ta tamamlayarak, 1908'de İstanbul'a geldi ve Tıp Fakültesine girdi. Balkan Savaşı çıkınca gönüllü olarak savaşa katılan Kırdar, savaştan sonra Darülfünun Tıp Fakültesinden (1917) mezun oldu. Meslek hayatına Necef Belediyesi Tabibi olarak başlayan Lütfi Kırdar, I. Dünya Savaşı'nın başlamasıyla orduya katıldı.

Savaştan sonra Aşiretler ve Muhacirler Genel Sağlık Hizmetleri Müdürlüğü yaparak, Erzurum Kongresinin toplandığı günlerde Kızılay Sağlık Heyeti Reisi olarak Atatürk'ün emrinde Erzurum'da görev aldı. Türk Kurtuluş Savaşı sırasında Kızılay Sağlık ve Sıhhi İmdat Ekibi Başkanı olarak görev yaptı. Millî Mücadelenin her safhasına katıldı ve İstiklal Madalyası aldı.

Cumhuriyet dönemindeki hizmetleri
Türk Kurtuluş Savaşından sonra 1923'te Viyana ve Münih'te göz hastalıkları ihtisası yaptı. 1924'te Türkiye'ye döndü ve İzmir Sıhhat Müdürlüğüne tayin edildi. Kendi isteğiyle 1933'te İzmir Memleket Hastanesi göz kliniğine atandı. 1935'te Kütahya'dan milletvekili oldu. 1935-1936 CHP Balıkesir İl başkanlığı yaptı.1936'da atandığı Manisa valiliğindeki görevi bittikten sonra Manisa Şehir Meclisi kararıyla fahri hemşehrilik unvanı verilerek ismi Turgutlu'daki bir caddeye konuldu. 1938'de İstanbul valiliğine ve belediye başkanlığına atandı. Bu son görevi 12 yıl sürdürdü. İstanbul Harbiye'deki Spor ve Sergi Sarayı, Açıkhava Tiyatrosu, Dolmabahçe'deki İnönü Stadyumu, Taksim Meydanı, Taksim Gezisi ve Atatürk Bulvarı onun döneminde yapıldı. 1940 yılında ise Taksim Kışlası yıktırıldı.

1949'da İstanbul valiliği ve belediye başkanlığından alındı. Aynı yılın Aralık ayında yapılan ara seçimlerde Cumhuriyet Halk Partisi'nden Manisa Milletvekili olarak Meclis'e girdi (1949-1950). 14 Mayıs 1950'deki milletvekili seçiminde kaybetti. 1954 seçimlerinde Demokrat Parti'den İstanbul bağımsız milletvekili oldu. 1957'de yeniden milletvekili oldu. Son Adnan Menderes hükûmetinde Sağlık ve Sosyal Yardım Bakanı (1957-1960) olarak görev yaptı. 27 Mayıs Darbesine kadar bu görevde kaldı.

27 Mayıs'ta tutuklandı. Yargılandığı Yassıada'da 17 Şubat 1961'de geçirdiği bir kalp krizi sonucu öldü. 19 Şubat 1961'deki olaylı bir cenaze töreninden sonra Zincirlikuyu Mezarlığı'na gömüldü. Erdem Kırdar ve Üner Kırdar isimli iki oğlu vardır.

Adının yaşatıldığı yerler
 Lütfi Kırdar Kongre ve Sergi Sarayı. Şişli, İstanbul.
 Kartal Dr. Lütfi Kırdar Şehir Hastanesi Kartal, İstanbul.
 Lütfi Kırdar Caddesi. Başakşehir, İstanbul.
 Dr. Lütfü Kırdar İlkokulu. Güngören, İstanbul.

Kaynakça

1889 doğumlular
Kerkük doğumlular
1961 yılında ölenler
Türk askerî hekimler
Türkiye'nin İsveç büyükelçileri
İstanbul valileri
Kırmızı şeritli İstiklâl Madalyası sahipleri
TBMM 5. dönem Kütahya milletvekilleri
TBMM 8. dönem Manisa milletvekilleri
TBMM 10. dönem İstanbul milletvekilleri
TBMM 11. dönem İstanbul milletvekilleri
TBMM Dışişleri Komisyonu
Kalp krizinden ölenler
Cezaevinde ölen Türkler
Zincirlikuyu Mezarlığı'na defnedilenler
Cumhuriyet Halk Partisi mensubu siyasetçiler
20. yüzyıl Türk siyasetçileri
İstanbul Büyükşehir belediye başkanları
Türkiye tarafından tutuklanan kişiler
Darülfünun Tıp Fakültesinde öğrenim görenler
Demokrat Parti (1946) mensubu siyasetçiler
İstanbul milletvekilleri
Kütahya milletvekilleri
Manisa milletvekilleri
Türkiye'deki valiler
Türk asıllı Iraklılar
İstanbul Üniversitesi İstanbul Tıp Fakültesinde öğrenim görenler
Balkan Savaşları'nda askerler
Türk bürokratlar

Lütfi Kırdar


Spaniens U/19-fodboldlandshold er Spaniens landshold for fodboldspillere, som er under 19 år og administreres af Real Federación Española de Fútbol] (RFEF).

U/19-fodboldlandshold
U/19-fodboldlandshold i Europa

Spaniens U/19-fodboldlandshold


Acest glosar conține termeni din domeniul industriei textile și a pielăriei, îmbrăcămintei și încălțămintei.

A
 abá - țesătură groasă de lână utilizată la confecționarea hainelor țărănești; sinonime regionale: dimie, pănură.
 abáca:
- bananier din Filipine (Musa textilis), din care se obțin fibre textile;
- fibră textilă obținută din pețiolurile frunzelor acestui bananier; cânepă de Manila.
 absorbție statică - absorbție de fluide de către materialele textile la presiunea atmosferică.
 aburire - expunere a unor materiale textile, lemnoase etc. sau a unor produse finite la acțiunea aburilor în vederea ameliorării unor însușiri, a ușurării prelucrării lor ulterioare etc.
 ac - mică ustensilă de oțel, subțire, ascuțită și lustruită, prevăzută cu un orificiu (ureche) prin care se trece un fir și care servește la cusut.
 ac de cusut - sculă lungă și subțire cu vârf ascuțit (numită și ac) folosită pentru cusut.
 ac de siguranță - ac prevăzut cu o închizătoare care îi acoperă vârful, pentru a evita înțepătura sau pentru a împiedica desprinderea din locul unde este înfipt.
 afinare - subțiere a firelor textile pentru a deveni mai fine.
 afinitate - proprietate a unui material textil de a se vopsi cu un anumit colorant.
 aglutinant - substanță vâscoasă preparată din amidon, dextrină, gumă și albumină, care se adaugă în pasta de imprimat, pentru fixarea culorilor în desenul de pe țesătură.
 agrafă - vezi clamă.
 ajur:
- broderie artistică pe pânză, constând în spații rărite obținute prin scoaterea unor fire din urzeală sau din bătătură;
- defect care constă în rărituri de-a lungul unei țesături, produse în timpul țesutului;
- tricou cu găurele obținute în timpul tricotării.
 alagea -  (termen învechit) stofă vărgată, țesută din fire de in și de mătase.
 albăstreală - substanță de culoare albastră-indigo, care are proprietatea de a descompune culoarea galbenă, utilizată în gospodărie și în industrie pentru a accentua albul rufelor, al unor obiecte etc; sineală.
 albăstrire -  clătire a rufelor spălate în apă amestecată cu albăstreală.
 albitorie - secție într-o întreprindere textilă în care se albesc produsele.
 alendelon - (termen familiar) tip de haină de piele îmblănită.
 alergător - (la războiul de țesut) dispozitiv pe care se pun mosoarele cu fire pentru urzeală.
 alginat - fibră textilă artificială confecționată pe bază de algină.
 algină - substanță mucilaginoasă extrasă din anumite alge marine și folosită pentru apretare în industria pielăriei.
 alizarină -  substanță colorantă, de culoare roșie, extrasă inițial din roiba, azi obținută sintetic, care servește la vopsitul lânii, bumbacului etc.
 alpaca - stofă fină confecționată din lâna animalului Vicugna pacos.
 ambrasă - cordon folosit pentru a ține strâns mijlocul unei perdele sau al unei draperii.
 americă - pânză de bumbac de calitate inferioară.
 amorfism - lipsă de orientare a complexelor macromoleculare din masa fibrelor textile.
 amortizor - piesă de piele care se leagă de cureaua brațului de lovire a suveicii pentru a-i amortiza intrarea în caseta din partea opusă.
 amuș - (regionalism) groapă cu apă și var în care tăbăcarul pune pieile pentru argăsit.
 andrea:
- fiecare dintre tijele lungi (de diferite grosimi), cu vârful ascuțit, cu care se împletesc obiecte de lână, de bumbac etc.;
- ac mare pentru cusut saci, saltele etc.
 andrele circulare -  două andrele legate între ele printr-un fir flexibil (din material plastic).
 anghină - vezi nanghin.
 anghinet - pânză mai fină decât anghina.
 anglie - numele unei stofe de calitate inferioară.
 animalizare - tratament chimic aplicat fibrelor textile vegetale pentru a le da proprietăți specifice fibrelor de natură animală sau pentru a le conferi afinitate față de coloranții specifici fibrelor animale cu care se amestecă.
 apret:
- substanță, preparat utilizat la tratarea țesăturilor și a fibrelor textile pentru a le face neșifonabile, impermeabile, ignifuge, mai pline, mai rigide, mai lucioase etc; scrobeală;
- substanță specială care se aplică, în timpul finisării, pe suprafața pieilor tăbăcite pentru a le da luciu și pentru a le proteja.
 apretură - totalitatea operațiilor (fierbere, înălbire, călcare, vopsire, imprimare etc.) la care este supus un produs textil sau din piele în vederea finisării.
 argăseală - amestec de substanțe (alaun, clorură de sodiu etc), folosit la argăsire.
 argăsire - vezi tăbăcire.
 argentin - pulbere de staniu folosit în imprimarea textilă și la fabricarea hârtiei.
 arici - panglică, bandă prevăzută cu țepi fini (pe o parte) care, fixată pe fiecare dintre marginile unui obiect de îmbrăcăminte, de încălțăminte, ale unui ambalaj etc, este folosită la închiderea acestora prin întrepătrundere cu o altă margine pufoasă.
 arnici - bumbac răsucit într-un singur fir și vopsit în diferite culori, întrebuințat la cusutul înfloriturilor pe cămăși, pe ștergare etc.
 armură - mod de împletire a firelor de urzeală cu firele de bătătură dintr-o țesătură.
 astar - pânză groasă care servea (mai ales) pentru căptușeală de haine sau pentru acoperit fața morților, pentru împodobit caii domnești, ca strecurătoare etc.
 astragaci - unealtă în formă de cazma folosită la întins talpa; instrument de lemn cu cârlig pentru întors cizmele pe față după ce au fost cusute.
 astrahan -  haină (de damă) confecționată din blana de miel Caracul.
 așternut - totalitatea obiectelor care servesc la pregătirea patului (sau a locului) pentru dormit; rufărie de pat.
 atlaz - țesătură lucioasă pe o singură față, mai groasă decât satinul, folosită mai ales pentru rochii de seară, pentru căptușeli, fețe de plapumă etc.
 ață - fir textil (de bumbac, de in, de cânepă etc.), subțire, lung și răsucit, folosit la cusut, la fabricarea țesăturilor, la legat etc.
 ațică:
- pânză de bumbac, rară și subțire, de culoare gălbuie;
- (regionalism) bumbac răsucit în două, din care se face urzeala pânzei.
 avivare -  acțiunea de a da o nuanță mai vie culorii țesăturilor sau pieilor colorate, prin tratarea lor cu soluții ale unor acizi organici sau ale unor săruri.
 azurare - albăstrire ușoară a unui produs textil pentru a îndepărta slaba colorație galbenă, în urma acțiunii luminii și a oxigenului din aer.

B
 baghetă - ajur sau dungă ornamentală la ciorapi, pe partea exterioară a gleznelor.
 baieră:
- curea (subțire), sfoară etc. cusută sau atașată la un obiect pentru a-l putea transporta, atârna, strânge, închide etc.;
- șnur, ață etc. cu care se leagă, se strânge sau se încheie un obiect de vestimentație.
 balenă - lamelă flexibilă, fabricată din lamele cornoase de balenă, din oțel, din materiale plastice etc, folosită la confecționarea corsetelor, a umbrelelor, la fixarea gulerelor cămășilor etc.
 balonzaid:
- țesătură impermeabilă de bumbac, de mătase sau de material plastic;
- pardesiu de ploaie confecționat dintr-o astfel de țesătură; balon.
 banderolă - vezi bandă.
 bandă - fâșie (de stofă, de pânză, de hârtie etc.) cu care se înfășoară se leagă sau se ține strâns ceva sau cu care se mărginește, ca ornament, un articol de îmbrăcăminte; sinonime: bantă, banderolă.
 bandou:
- panglică legată în jurul capului sau al frunții;
- șuviță de păr.
 bantă - bandă; fâșie de pânză cusută pe marginea gulerului și a mânecilor cămășilor.
 barată - tobă metalică, cu perete dublu pentru răcire, fixată la dispozitivul în care se tratează celuloza pentru obținerea fibrelor de viscoză.
 barbetă - piesă de îmbrăcăminte feminină care acoperă capul, confecționată din dantelă neagră, ale cărei capete se înnoadă sub bărbie și se lasă să atârne pe piept.
 baretar - muncitor specializat în implantarea àcelor pe barete.
 baretă:
- bentiță de piele, de pânză etc. cu care se încheie un pantof; vezi și șiret;
- inel plat de metal, cu formă și culoare anume stabilite, care servește la fixarea și susținerea unei decorații sau a unei medalii și purtând o mențiune onorifică sau care se poate purta în locul însemnului decorației; panglica unei decorații;
- pânză cauciucată pe care se implantează ace pentru pieptănatul fibrelor textile;
- bonetă pătrată.
 barhet - țesătură de bumbac (cu desene), flanelată pe o față sau pe ambele fețe.
 basc:
- parte a unei jachete (sau fuste) care, pornind din talie, acoperă șoldurile.
- vezi bască.
 bască - beretă cu marginile îndoite înăuntru.
 bascheți - încălțăminte de sport asemănătoare unor ghete de pânză, cu talpa groasă.
 basma -  bucată de pânză, de mătase etc. (colorată), pătrată sau triunghiulară, folosită de femei pentru a-și înveli capul, spre a lega sau a duce ceva în ea, ca batistă etc.; altă denumire: batic.
 bataj - operație de lovire repetată cu bătătoarea a masei de material fibros desfăcut în prealabil în procesul filării. 2 Utilaj cu ajutorul căruia se execută această operație.
 batic:
- vezi basma;
- țesătură subțire imprimată în culori (după o metodă originară din insula Java).
 batir - fir de bumbac răsucit ușor, mai gros decît ața de cusut, care este folosit la însăilat.
 batist -  țesătură albă, foarte subțire, din fire de bumbac sau de in.
 batistă - bucată mică pătrată de pânză sau de mătase, tivită pe margini, folosită pentru șters nasul, fața, mâinile etc.
 bavă - parte a peretelui unei gogoși de mătase din care se extrage mătasea superioară.
 bavetă:
-  șervet de pânză, de plastic etc. care se prinde sub bărbia copiilor mici, în timpul mesei; (fam.) bărbiță;
- partea de sus a unui șorț.
 bazon - bucată de stofă, de pânză sau de piele, aplicată mai ales pe partea din spate a pantalonilor, a chiloților, pentru a-i cârpi sau întări.
 bălțat - (despre haine, stofe etc) care are multe culori (țipătoare); care este colorat fără gust.
 bătătură - firele care se introduc cu suveica prin rostul urzelii pentru a obține țesătura.
 bemberg:
- țesătură de mătase artificială, folosită pentru lenjerie;
- fir de mătase artificială din care se face această țesătură.
 bendel - bucată de corn pe care cizmarul, cînd taie marginea tălpii. pune între talpă și piele pentru a nu tăia pielea.
 benzopurpurină - substanță roșie, unul dintre cei mai importanți coloranți pentru bumbac.
 beretă - șapcă moale, fără cozoroc, pe care o poartă mai ales marinarii; ext. bască.
 bermudă - șort până la genunchi.
 bertă - broboadă mare de lână cu ciucuri, purtată de femei pe cap sau pe umeri.
 bezer - încrețitură la gulerul cămășilor bărbătești.
 biber - blană de castor; haină confecționată dintr-o astfel de blană.
 biberet - blăniță de culoare maro-roșcată imitând blana de biber, obținută prin sacrificarea mieilor Carnabat;
- pluș de culoare gri sau maro, din lână sau din fibre sintetice, cu tușeu moale, folosit pentru gulere, căciuli etc.
 bibiluri - dantelă lucrată cu acul sau cusătură cu colțișori (aplicată la guler, la mâneci sau la poalele cămășii).
 bie, în ~ -  (în croitorie) fâșie de material textil tăiată oblic.
 bikini - costum de baie feminin alcătuit din două piese de dimensiuni foarte reduse.
 bimzuire - operație de polizare prin care se obțin piei cu suprafață catifelată și cu grosime uniformă.
 bizet - garnitură ornamentală de piele la încălțăminte.
 blacheu - piesă metalică sau de cauciuc, de formă semiovală, care se aplică pe vârful sau pe tocul tălpii încălțămintei, pentru a le proteja; altă denumire: placheu.
 blană:
- părul sau lâna care acoperă pielea unor animale;
- piele de animal cu păr cu tot, prelucrată pentru a fi folosită la confecționarea unor articole de îmbrăcăminte sau pentru decorarea încăperilor;
- haină îmblănită sau confecționată in întregime din blană.
 blană artificială (sau ecologică) - material textil care imită blana naturală.
 blazer:
- veston cu dungi colorate, purtat ca uniformă în unele colegii engleze;
- jachetă bărbătească din stofă, catifea etc. (cu buzunare aplicate); jachetă de damă, purtată la ocazii, peste rochie.
 blue jeans:
- pantaloni confecționați dintr-un material special, foarte rezistent, de obicei cu buzunare la spate, constituind un element de modă tinerească;
- tip de material textil.
 blugi- pantaloni de tipul blue jeans.
 bluză:
-  îmbrăcăminte (largă și) ușoară, asemănătoare cu o cămașă;
- haină ușoară de muncă purtată de lucrători deasupra altor haine.
 bluzon - obiect de îmbrăcăminte (de sport), larg și comod, pentru partea superioară a corpului.
 bocanc - gheată rezistentă, din piele, cu talpa groasă, pentru militari, sportivi etc.
 boccea - (regionalism) șal mare pe care îl purtau femeile pe spate.
 body - piesă de lenjerie intimă sau sportivă, care îmbracă partea superioară a corpului, încheindu-se între picioare.
 bolero - vestă scurtă până deasupra taliei (inițial în costumul național spaniol), cu sau fără mâneci, purtată peste cămașă sau peste bluză.
 bombeu - partea rigidă și bombată care formează vârful încălțămintei.
 bonetă:
- acoperământ de cap, confecționat din pânză sau din stofă, fără boruri sau cozoroc, purtat de femei și de copii;
- scufiță înnodată sub bărbie, purtată de femei, copii etc.
- tichie de pânză albă purtată de medici, laboranți, bucătari, cofetari etc.
 bor - margine circulară, ieșită în afară, care înconjoară calota unei pălării.
 borangic:
- fir depănat de pe gogoșile viermilor de mătase;
- țesătură făcută în industria casnică din acest fir.
 bordurare -  executare a operației de răsfrângere a marginilor unei țesături prin tragere și întindere.
 bordúră - fâșie, panglică sau cusătură la marginea unui obiect (textil).
 borselină - geantă bărbătească de dimensiuni mici.
 borsetă:
- geantă mică bărbătească pentru acte etc;
- geantă de damă în care sînt păstrate produsele cosmetice.
 botină - gheată înaltă (de damă sau de copil), încheiată cu butoni sau cu elastic; cizmuliță.
 box - piele de vițel prelucrată, din care se confecționează fețe de încălțăminte și diverse obiecte de marochinărie.
 boxeri:
- piesă vestimentară (de sport) purtată de bărbați, în formă de pantaloni scurți și largi, cu brâu elastic, care acoperă corpul de la talie până la genunchi;
- chiloți masculini în formă de pantaloni scurți.
 Bradford - sistem englezesc de clasificare a felurilor de lână, după calitate, în cifre care reprezintă numărul de sculuri obținute dintr-o livră de lână.
 brandenburg - șnur sau găitan care se coase, în rânduri paralele, pe pieptul unor haine, în dreptul butonierelor, ca podoabă; vezi și șiret.
 branț - bucată de material (piele, carton, plută etc), care se aplică în interiorul încălțămintei, peste talpa propriu-zisă.
 brasardă - fâșie din material (pânză, stofă, piele etc.), care se leagă în jurul brațului indicând calitatea unei persoane sau în semn de doliu, de protest etc.; banderolă.
 brasieră - obiect de lenjerie, de damă sau de copil, care acoperă sau susține pieptul.
 brănuire - îmbibare a unei piei tăbăcite cu grăsimi topite, făcând-o mai elastică, mai rezistentă și impermeabilă, pentru a fi folosită în scopuri tehnice.
 brâu - cingătoare lată (din lână colorată, din piele etc.) în portul popular țărănesc.
 breitschwanz - blană mătăsoasă de calitate superioară, obținută prin sacrificarea mielului Caracul prematur.
 bretea
- (la plural) bandă (din elastic, pânză, piele etc.) petrecută peste umăr, cu un sistem de prindere în față și în spate, care susține pantalonii;
- bandă (din pânză, mătase, panglică etc.) cu care sunt prevăzute unele obiecte de îmbrăcăminte spre a le susține pe umeri sau după gât.
 bridă - gaică prin care se petrece cordonul sau cu care se încheie o copcă.
 brizbiz - perdeluță care acoperă numai partea de jos a unei ferestre;
- (la plural) volănașe, dantele și alte accesorii vestimentare în ținuta femeilor.
 brizor - cilindru cu garnitură de sârmă de fierăstrău, adaptat la toba mare a cardelor din filatură, care este folosit la destrămarea ghemotoacelor.
 broboadă - basma mare (de lână), cu care femeile își acoperă capul sau pe care o poartă pe umeri; năframă.
 brocart - țesătură de mătase de calitate superioară, ornamentată cu desene din aceeași țesătură sau cu flori din fire de aur sau de argint.
 brodare - coasere a unui material textil cu mâna sau cu mașina.
 brodat - (despre materiale textile) care are cusut în relief ornamente cu mâna sau cu mașina; care este împodobit cu broderii.
 broderie:
- cusătură în relief, ce reprezintă flori sau alte ornamente, executată cu ajutorul acului pe un material textil, manual sau mecanic;
- artă a decorării (unei țesături) cu motive ornamentale cusute în relief.
 broșare - executare de ornamente pe o țesătură prin introducerea, în timpul țesutului, a unui fir colorat.
 broșă - bijuterie, prevăzută cu un ac, pe care femeile o poartă prinsă la rochie, la șal, pe haină etc.
 brunel - stofă de lână de culoare închisă, folosită la confecționarea încălțămintei.
 buclă - porțiune de fir textil, răsucită în timpul tricotării, în formă de buclă.
 buclé:
- țesătură de bumbac, de lână, de fibră sintetică etc., cu aspect buclat; sortiment dintr-o astfel de țesătură;
- care are firul ondulat cu mici excrescențe.
 bufant - (despre îmbrăcăminte sau despre părți ale ei etc.) care are croiala umflată, înfoiată; cu bufă.
 bufă - umflătură la mâneca unei haine, la pantaloni, cută, fald.
 buhur - țesătură de mătase, stofă de lână fină; cașmir; haină de damă.
 bulină - desen rotund, imprimat pe țesături.
 bumb - vezi nasture.
 bumbac:
- fibră textilă obținută, prin egrenare, de pe semințele acestei plantei Gossypium ("bumbac");
- fir răsucit de bumbac, întrebuințat la țesut sau la cusut;
- țesătură din fire de bumbac; lenjerie de pat din bumbac.
 bumbac mercerizat - fir sau țesătură de bumbac tratat cu diverse soluții spre a căpăta luciu; coton.
 bumbăcel - ață de bumbac mercerizat (întrebuințată pentru broderie).
 buret:
- fir de mătase naturală, gros și neregulat, obținut prin macerarea specială a unor gogoși rebutate;
- țesătură de mătase, pentru haine de vară, fabricată din acest fir; (prin extensie) țesătură de bumbac cu fir gros, neregulat și poros.
 burtieră - corset confecționat din material elastic sau din pânză tare, care strânge abdomenul și șoldurile.
 bustieră - element de vestimentație feminină alcătuit dintr-un corsaj foarte decoltat, fără mâneci sau bretele, care nu acoperă decât bustul, îmbrăcând pieptul.
 buș - (regionalism) ciorap gros de lână, lucrat de obicei cu un singur cârlig (de lemn).
 buton - mic obiect (mobil) din metal, sidef sau alte materiale cu care se încheie gulerele, manșetele etc.
 butonare (sau butonaj) - procedeu de apretare a țesăturilor de lână, prin care fibrele sunt aglomerate sub formă de bobițe pe una dintre suprafețe pentru a obține un anumit aspect.
 butonieră:
- tăietură mică într-o stofă, într-o pânză etc, ale cărei margini sunt bine întărite și tivite, la haine sau lenjerie, în care se încheie un nasture (sinonim: cheotoare);
- mică tăietură la reverul unei haine bărbătești; parte a reverului unei haine unde se pune o floare, o insignă etc.
 buzunar - accesoriu la haine, la rochii etc, în formă de pungă cusută în partea interioară ori exterioară a acestora, în care se țin lucruri mărunte.

C
 cacom - vezi hermină.
 cadraj - operație de așezare a culorilor care urmează să fie imprimate pe o țesătură.
 cadrilat - (despre țesături, haine) cu desene rezultate din linii care se întretaie în formă de pătrate sau romburi (de culori diferite).
 cagulă - tip de glugă care acoperă tot capul (cu deschizături în dreptul ochilor).
 caier - mănunchi de lână, de in, de cânepă sau de borangic, care se pune în furcă pentru a fi tors manual.
 calaican - sulfat de fier divalent, sub formă de cristale albastre-verzi, monoclinice, solubil în apă, care este utilizat la vopsitul țesăturilor.
 calandrare - trecere a unui material textil printr-un calandru în vederea subțierii, aplatizării, netezirii etc. acestuia; presare cu calandrul.
 calandru - mașină cu mai mulți cilindri metalici, rotitori, folosită pentru finisarea sau apretarea țesăturilor prin presare la cald.
 calapod - piesă de lemn în forma (labei) piciorului, pe care se întinde pielea când se confecționează încălțămintea sau care se pune în încălțăminte pentru a o împiedica să se deformeze.
 cal de cizmărie - instrument care servește la repararea pantofilor.
 calemcheriu - (termen învechit) stofă fină, din care se făceau anterie și turbane.
 calotă - partea de deasupra a unei pălării, care acoperă capul și este mărginită de boruri; tichie care acoperă creștetul capului.
 camelot - stofă groasă din lână sau din păr de capră, de cămilă etc.
 camgarn:
- lână cu păr lung, care capătă, după pieptănare, o uniformitate deosebită.
- stofă de calitate superioară, din fire netede de lână, cu o țesătură specială.
 camizol - haină de casă scurtă, cu mâneci, pe care o purtau femeile.
 camp -  abordare exagerată și ironică a modei vestimentare, care tinde să ignore limitele normale ale bunului gust și să joace cu convențiile culturale; se caracterizează prin utilizarea de imprimeuri îndrăznețe și colorate, textúri strălucitoare și excesive, forme inedite și supradimensionate, precum și o abordare ironică a simbolurilor și iconografiilor modei.
 canadiană - haină de vânt scurtă (cu glugă), confecționată dintr-o țesătură deasă, de obicei impermeabilă.
 canaf - vezi ciucure.
 canafás - pânză rară din fire de cânepă, foarte apretată, care se folosește la confecționarea hainelor, ca întărituri la piepți și, în legătorie, la cusutul cotoarelor de cărți.
 canap - (regionalism) sfoară (mai groasă) de cânepă
 canat - fiecare dintre părțile unei piei de animal tăiate în jumătate, de-a lungul liniei spinării.
 canava - țesătură foarte rară, din fire groase de bumbac, tari și duble, formând o împletitură de pătrate regulate, care este folosită la broderie și la tapiserie.
 canavață - (termen învechit) pânză groasă (de cânepă).
 cană - vas de formă cilindrică în care se depune banda de bumbac, de in sau de cânepă la laminoarele din filaturi.
 canetatoare - muncitoare textilistă, specializată în înfășurarea firelor pe canetă.
 canetă - țeava pe care se înfășoară firul de bătătură în suveică; formă de înfășurare a acestor fire.
 cange - fâșie de pănură, cu un cârligel sau cu un ac îndoit la un capăt, cu care croitorul fixează lucrul (nemișcat) pe genunchi.
 canotieră - pălărie tare de paie, cu fundul și borurile drepte.
 canură - parte a lânii, cu fire mai scurte și mai fine, care rămâne în dinții pieptenului după dărăcit, folosită (ca bătătură) pentru țesături mai groase.
 capac - clin cu care se încheie pantalonii la spate.
 capamá - (termen învechit) haină de bumbac sau de mătase; costum complet.
 capă - pelerină (scurtă, cu glugă) de stofă, de blană etc, purtată de cavalerii Evului Mediu, astăzi de călugări, de femei (peste toaleta de seară) etc.
 capelă - șapcă de postav cu cozoroc moale, purtată de militari; pălărie (de damă).
 capelină - pălărie de damă cu boruri foarte largi.
 capișon - glugă (de lână tricotată sau confecționată din stofă groasă) cu unul sau două colțuri, care atârnă pe spate și care se poate ridica pentru a proteja capul de intemperii.
 capitonare (sau capitonaj) - căptușire a scheletului unei mobile cu lână, câlți, iarbă de mare, material plastic înainte de a fi tapisată.
 capoc - fibră vegetală, asemănătoare cu lâna, obținută din fructul capochierului, care este utilizată la confecționarea centurilor de salvare, la umplerea pernelor, a saltelelor etc. (scris și kapok).
 capot - îmbrăcăminte femeiască de casă, de obicei lungă pînă la călcâie.
 capron - fibră textilă sintetică, poliamidică, cu rezistență și elasticitate foarte mari, obținută prin polimerizarea caprolactamei.
 capsă:
- dispozitiv de metal alcătuit din două discuri mici care se îmbucă, servind la încheierea unor obiecte de îmbrăcăminte etc.;
- inel metalic cu care se întărește o butonieră, prin care se trece un șiret, în scopul de a încheia diferite obiecte de îmbrăcăminte, de încălțăminte etc.
 caracul:
- blană de miel de rasa Caracul, din care se confecționează obiecte scumpe de îmbrăcăminte;
- obiect de îmbrăcăminte confecționat din această blăniță.
 caraculac - obiect de îmbrăcăminte confecționat din blană de pisică sălbatică.
 caravani - (termen învechit) pantaloni largi la talie și strâmți de la genunchi în jos, strânși la glezne cu nasturi sau cu copci.
 carâmb - parte superioară a cizmei care îmbracă piciorul în regiunea gleznei și a pulpei până sub genunchi.
 carbonizarea lânii - înlăturare a impurităților vegetale pe care le conține lâna, prin tratarea acesteia cu soluție diluată de acid sulfuric, urmată de cardare, neutralizare și uscare.
 cardare - prelucrare la cardă a unui material textil; destrămare, scărmănare, dărăcire a acestuia.
 cardă - mașină folosită pentru dărăcirea (și prelucrarea) mecanizată a unui material textil.
 cardigan - jachetă bărbătească tricotată (de sport), cu mâneci largi, încheiată cu nasturi în mijlocul părții din față.
 cargan - fibră textilă proteică, obținută din cazeină.
 carmaniolă - vestă scurtă purtată în timpul Revoluției Franceze.
 carmelină - lână regenerată; vezi și vigonie.
 carou - pătrățel format din dungi de altă culoare decât fondul, imprimat pe (sau țesut în) unele stofe.
 carpetă - covor mic care se așterne pe podea sau pe perete.
 cartelă - bandă de carton perforată, care indică un anumit desen după care se țese o stofă.
 casă de modă - atelier (de lux) unde se confecționează la comandă obiecte de îmbrăcăminte.
 cască colonială - cască de plută, acoperită cu pânză, folosită de europeni în țările tropicale.
 caschetă - acoperământ pentru cap din cauciuc sau din material plastic, folosit pentru a feri părul de apă.
 casual wear - ținută neoficială, îmbrăcăminte de zi cu zi.
 casula - pelerină fără mâneci și cu o singură deschizătură pentru cap, folosită de preoții catolici.
 cașá - stofă din lână cu tușeu moale, vopsită în culori deschise.
 cașare - operație de aplicare pe țesături a unui strat de substanțe, care să le confere un tușeu moale, de piele.
 cașerare - fixare a unui strat de spumă poliuretanică între tricotul și căptușeala confecțiilor.
 cașmir - țesătură fină și moale confecționată din părul unei capre originare din Cașmir.
 cataramă - piesă din metal, os, material plastic etc., cu care se încheie o cingătoare, curea etc. sau care este folosită ca ornament.
 catifea - țesătură de mătase, lână, bumbac etc., care prezintă pe față fire dese, cu lungimea mai mică de un milimetru, perpendiculare pe suprafața țesăturii.
 cațaveică - (arhaism) haină țărănească scurtă (îmblănită), cu mâneci largi, purtată de femei; scurteică.
 cauciucare - impregnare, acoperire a unei țesături textile cu un strat de cauciuc.
 cazacă - bluză lungă, peste talie, cu mânecile largi și încheiată la gât într-o parte.
 cazaclie - căciulă ca a negustorilor cazaci, confecționată din blană neagră de miel, cu fundul de postav alb.
 căpeneag - (în trecut) haină lungă și largă care acoperă tot corpul; altă denumire: chepeneag.
 ceapraz:
- șnur, panglică sau ciucure (de mătase) cu care se împodobesc hainele (militare), draperiile, tapițeriile etc.; vezi și șiret;
- călcător la mașina de cusut.
 cearșaf (sau cearceaf) - obiect de rufărie pentru pat, confecționat din pânză, care se așterne peste saltea sau cu care se îmbracă plapuma.
 cefar - bucată de pânză prinsă de chipiu, la ceafă, pentru a o proteja de dogoarea soarelui.
 celafibră - fibră textilă artificială, pe bază de celuloză, puțin higroscopică, permeabilă pentru radiațiile ultraviolete și inflamabilă.
 celaperm - fibră textilă obținută pe cale chimică din celuloză de bumbac, care are aceleași proprietăți cu celofibra, dar cu un tușeu deosebit.
 celofibră - fibră textilă artificială, obținută din celuloză.
 celolână - fibră textilă artificială, obținută din viscoză, care este folosită ca înlocuitor al lânii.
 celosetă - fibră textilă artificială, obținută din viscoză.
 celta - fibră textilă, scurtă, celulozică, de tip viscoză, în care este înglobată o mare cantitate de aer și din care se fabrică țesături pentru îmbrăcăminte călduroasă.
 centimetru - panglică îngustă de mușama, de metal etc, lungă de un metru (sau mai mult), cu diviziuni zecimale, care servește la măsurat în croitorie, în magazine textile etc.
 centrifugare - stoarcerea și a uscarea rufelor cu centrifuga mașinii de spălat.
 centrifugă - dispozitiv pentru stoarcerea și uscarea rufelor în mașinile de spălat.
 centură:
- curea lată (de piele, de pânză etc), cu care se încinge talia;
- fâșie lată de pânză, de elastic, de material plastic etc, cu care se încinge abdomenul pentru a-l susține sau pentru a-l menține în poziție corectă.
 cenușar:
- atelier sau secție într-o tăbăcărie în care se execută operațiile premergătoare tăbăcirii;
- bazin folosit în tăbăcărie, cu o soluție specială de lapte de var, în care se introduc pieile crude pentru a le curăța de păr;
- soluție de lapte de var proaspăt sau alcalin, folosită pentru depilarea pieilor crude și îndepărtarea epidermei.
 cenușărit - (în tăbăcărie) operație de tratare a pieilor cu lapte de var și cu leșie de cenușă, pentru a le curăța de păr.
 cerc:
- fâșie de metal (prețios) sau de stofă, împodobită cu broderii sau cu pietre prețioase, pe care o poartă femeile pe cap; diademă;
- (~ de rochie) arc circular care susține crinolina.
 cerculeț - vezi nervură.
 ceruleină - colorant folosit la imprimarea pe stofe.
 chamois - piele de căprioară, de cerb sau de oaie, tăbăcită printr-un procedeu special și folosită pentru confecții sau ca filtru de benzină; altă scriere: șamoa.
 chappe - mătase naturală, extrasă din gogoși cu defecte, care este folosită, sub formă de fire de bătătură, la unele țesături, la fabricarea catifelei, a aței de cusut și de brodat, a șnururilor etc.
 charleston - croială specială de pantaloni.
 charmeuse - tricot din fire de mătase, cu fața foarte netedă, din care se confecționează articole de lenjerie.
 cheie - dantelă sau broderie de mână, făcută cu croșeta sau cu acul, cu care se unesc două părți la o îmbrăcăminte de pânză țărănească (ie, cămașă) sau la o rufă de casă (față de masă, pernă, ștergar).
 cheiță:
- cusătură (colorată) în zigzag, cu care se încheie marginile la o cămașă țărănească, întăritură la capătul unei tăieturi făcute într-o stofă, pentru a împiedica destrămarea materialului;
- cheotoare subțire din ață, care servește, în loc de butonieră, pentru a încheia nasturii sau copcile unei haine, ale unei rochii etc.
 chembrică - țesătură subțire din bumbac, vopsită într-o singură culoare și bine apretată, folosită ca pânză de legătorie, la confecționarea de rochii ușoare de vară, de perdele etc.
 chemisier - bluză femeiască având croială clasică, mâneci lungi și manșete.
 cheotoare:
- ochi de ață, de șiret, de stofă etc. la un obiect de îmbrăcăminte, prin care se trece nasturele pentru a încheia o haină;
- vezi butonieră.
 chepeneag - vezi căpeneag.
 cheratoză - produs al hidrolizei cheratinelor care se formează (în soluțiile de cenușărit) la prelucrarea pieilor și care trebuie îndepărtat înainte de tăbăcire.
 chilim:
- covor turcesc cu două fețe;
- pătură (înflorată) cu care se acoperă patul;
- broderie lucrată cu fire colorate de lână sau de mătase pe etamină sau pe canava.
 chiloți - articol de lenjerie sau de sport, care acoperă corpul de la talie până mai sus de genunchi (pe sub fustă, rochie, pantaloni).
 chimono - vezi kimono.
 chipiu - tip de șapcă (de uniformă) care are fundul rotund și tare și cozoroc.
 chitai - stofă de bumbac pentru căptușeală.
 cilindrare -  realizare a luciului pe o piele netedă tăbăcită.
 cingătoare - fâșie de pânză, de mătase, de piele etc. care servește cuiva la încins mijlocul; vezi și curea.
 cinz - stofă de bumbac imprimată pentru mobilă.
 cioareci - pantaloni țărănești strinși pe picior, făcuți din pănură sau dimie, adesea împodobiți cu găitane.
 ciorap - obiect de îmbrăcăminte care acoperă piciorul, confecționat din fire de bumbac, de lână, de mătase sau sintetice; vezi și șosetă.
 cipici - papuci (de casă) de lână împletită sau de stofă.
 ciucure - ornament făcut dintr-o împletitură sau dintr-un mănunchi de fire, cu care se împodobesc marginile unui covor, ale unei draperii, ale unui obiect de îmbrăcăminte etc.; sinonim: canaf.
 cizmuliță - vezi botină.
 clac - pălărie cu calota înaltă, cilindrică, care poate fi turtită și purtată sub braț.
 clamă - piesă de metal care se întrebuințează la prinderea buclelor părului la femei; sinonim: agrafă.
 clin - bucată (triunghiulară, trapezoidală etc.) de pânză sau de stofă, folosită în croitorie ca piesă componentă a unui obiect de îmbrăcăminte sau ca adaos pentru a lărgi o îmbrăcăminte.
 cloș - (croială) largă, în formă de clopot, cu firele țesăturii așezate oblic.
 clupă:
- echipament format din două plăci dreptunghiulare în care sunt fixate fuioarele de in sau cânepă pentru pieptănat la mașină;
- un fel de menghină în care se prinde marginea țesăturii prelucrate de mașina de lățit și egalizat.
 coadă - partea anterioară (prelungită sau care se târăște pe jos) a unor obiecte de îmbrăcăminte (mai ales a celor purtate de femei); trenă.
 coardă - firele care formează urzeala.
 coasă - instrument de tăbăcărie și cojocărie (în formă de cuțit), cu care se fățuiesc pieile argăsite.
 complet  - costum de haine; obiect de îmbrăcăminte compus din două (sau mai multe) piese asortate.
 confecție - obiect de îmbrăcăminte fabricat și livrat în serie sau în masă.
 copcă:
- sistem format din două piese metalice (un cârlig și un inel), folosit pentru prinderea a două părți ale unei confecții;
- nasturi de metal peste care se trece șiretul ghetelor.
 coton - vezi bumbac mercerizat.
 covor turcesc - tip de covor oriental, fabricat în Asia Mică.
 cravată - accesoriu al îmbrăcămintei (bărbătești), constând dintr-o fâșie îngustă de stofă, de mătase etc. care se înnoadă la gât și ale cărei capete sunt de obicei lăsate să atârne pe piept.
 croitor - persoană care confecționează, repară sau modifică îmbrăcămintea în mod profesional.
 croșetare - tehnica de realizare a materialelor textile cu ajutorul unor unelte metalice lungi cu o îndoitură la vârf, cu ajutorul cărora firele sunt împletite în șablonul materialului.; vezi și tricotare.
 curea - element de vestimentație, care reprezintă o bandă din piele, textilă sau formată din bucăți metalice, care servește la încins sau la ajustat îmbrăcămintea.
 cusătură:
- locul unde se îmbină, prin cusut, două bucăți de stofă, de pânză etc.; ața cu care s-a cusut;
- ornament brodat pe o pânză; model după care se coase.
 cusut - fixare, prindere între ele ale părților unei haine sau un petic, un nasture etc. la o haină, trecând prin ele un fir de ață cu ajutorul unui ac.
 cută:
- îndoitură (adâncă) într-un obiect de îmbrăcăminte; sinonime: încrețitură, pliu;
- urmă, dungă rămasă pe o țesătură, pe o hârtie etc, în locul unde au fost îndoite; vezi și bufă.

 D
 darac:
- unealtă de pieptănat și de scărmănat lâna, cânepa sau inul, formată dintr-un sistem de piepteni cu dinți mari de oțel, fixați pe un suport;
- mașină alcătuită din două piese cu suprafețe cilindrice concentrice și cu dinți în formă de cuie, folosită pentru scărmănatul lânii și al altor materiale textile.
 dărăcire - scărmănare sau curățare de impurități a lânei, inului etc. cu ajutorul daracului.
 dublet - îmbrăcăminte pentru bărbați, scurtă și ușor căptușită, de obicei cu nasturi pe partea anterioară, cu sau fără mâneci.
 dungă:
- muchie făcută cu fierul de călcat pe un material textil;
- linie pe un material textil, vizibilă pe un fond de altă culoare.

 E
 eșantion - vezi probă.

 F
 fald - vezi bufă.
 faldetta - vezi għonnella.
 falț:
 - cuțit cu care tăbăcarii curăță pielea de carne;
- bucăți mici de piele ce rezultă la prelucrarea pieilor la mașina de fălțuit;
- clește special pentru tragerea pe calapod a fețelor de încălțăminte.
 fantă - tăietură practicată perpendicular într-o țesătură.
 filare - răsucire a fibrelor dintr-un material textil (bumbac, cânepă etc.) pentru a-l transforma în fire.
 feston - broderie (în formă de mici semicercuri) cu care se tivește marginea unui obiect de pânză.
 freză -  tip de guler plisat ce făcea parte din vestimentația aristocratică în secolele XVI-XVII.

 G
 galet - piesă de la mașina de filat mătase artificială care întinde firul la ieșirea din baia de filare.
 garnitură - accesoriu care se pune la un obiect de vestimentație spre a-l împodobi sau a-l completa; vezi și set.
 găitan - vezi șiret.
 għonnella - formă de rochie și șal pentru femei, sau mantie cu glugă, specifică insulelor Malta și Gozo; altă denumire: faldetta.
 glugă - obiect de îmbrăcăminte în formă de pungă conică (atașat unui palton, unei canadiene etc.), care acoperă capul.

 H
 haină:
- îmbrăcăminte purtată peste lenjerie;
- îmbrăcăminte bărbătească cu mâneci, care se poartă pe sub pardesiu sau palton.
 hanorac - haină scurtă confecționată din pânză deasă, de obicei impermeabilă, și prevăzută cu glugă, folosită în anumite competiții sportive sau în excursii.
 hârșie - piele cu blană (neagră) de miel cu lâna măruntă și creață din care se fac căciuli și gulere.
 hermină - blana prelucrată sau haina făcută din blana animalului carnivor Mustela erminea; sinonim: cacom.
 hidrotrop - referitor la procedeul de fierbere a materiilor prime vegetale, în vederea obținerii de produse fibroase.

 I
 imprimare - transpunere pe o pânză a unor desene colorate.
 imprimeu - desen, ilustrație sau model care este aplicat pe suprafața unui material textil folosind diferite tehnici de imprimare.
 infiltrație - lipirea pe stofă a unor fire sau scame de altă culoare.
 intrare la apă - (mai ales despre țesături) a-și micșora dimensiunile după ce a fost băgat în apă.

 Î
 încălțător - vezi limbă.
 încrețitură - vezi cută.

 J
 jacard - dispozitiv din ace orizontale cu ochiuri, montat la războaiele de țesut mecanice, care produce țesături cu desene complicate;
- țesătură cu ajutorul acestui dispozitiv;
- tricot executat la mașină sau de mână care imită țesatura jacard.

 K
 kapok - vezi capoc.
 kimono (altă formă: chimono):
- haină lungă, asemănătoare unui halat, cu mânecile largi și lungi, petrecută în față și susținută de un cordon lat, care se poartă în Japonia;
- croială de haină femeiască, cu mânecile netăiate la umăr;
- haină femeiască (de casă) care are croială kimono.

 L
 laminor - mașină care subțiază și omogenizează fibrele textile.
 lanț - lucrătură simplă făcută cu croșeta, care constă dintr-un șir de ochiuri înlănțuite; cusătură decorativă făcută pe altițe.
 limbă:
- obiect de metal, de os, de material plastic etc. care înlesnește încălțarea pantofilor; încălțător;
- bucată de piele, de pânză etc. lungă și îngustă, care acoperă deschizătura încălțămintei în locul unde aceasta se încheie cu șiretul.
 lisare - operație de spălare și netezire prin întindere și uscare a unui material textil (de exemplu lâna pieptănată).

 M
 mantie:
- veșmânt asemănător cu o pelerină lungă și largă, care se purta peste celelalte haine;
- haină de postav lungă și largă, purtată mai ales de călugări, peste altă îmbrăcăminte.
 manșetă:
- garnitură de pânză, stofă, dantelă etc. aplicată la partea de jos a mânecii unei cămăși, a unei rochii, a unor pantaloni etc.;
- bandă răsfrântă sau aplicată la marginea de jos a pantalonilor;
- echipament de protecție pentru încheietura mâinilor, confecționat din piele, cauciuc etc.
 manșon - accesoriu de îmbrăcăminte femeiască în formă cilindrică, deschis la ambele capete, confecționat din blană sau din stofa vătuită și folosit pentru a apăra mâinile de frig.
 mașină de barhetat - mecanism de scămoșat țesăturile pentru barhet, finet etc.
 mașină de tricotat - mașină pentru efectuarea tricotajelor sau a tricoturilor.
 mânecă - parte a îmbrăcămintei care acoperă brațul (în întregime sau în parte).
 mostră - vezi probă.
 mușama - pânză impermeabilă prin lăcuire, cauciucare sau prin ceruire pe una dintre fețe, folosită în gospodărie, în ateliere etc. pentru protecție; obiect făcut dintr-o asemenea pânză.

 N
 nanghín (sau nanchin) -  țesătură de bumbac foarte deasă și rezistentă, folosită la confecționarea dosurilor de perne; sinonim: anghină.
 nervură - (de obicei la plural) cută foarte îngustă, cusută ca garnitură pe un obiect de îmbrăcăminte; cerculeț.

 O
 ochi (plural: ochiuri):
- buclă formată prin îndoirea unei sfori, a unei frânghii etc., petrecută cu un capăt prin îndoitură; laț;
- fiecare dintre golurile (simetrice) aflate între firele unei împletituri, ale unor țesături, ale unor plase etc.; golul împreună cu firele care îl mărginesc.
 oxigenare - albirea textilelor cu apă oxigenată.

 P
 pală - semifabricat în formă de bandă sau de panglică, obținut după ce fibrele textile au fost pieptănate și înfășurate în cruce pe bobine.
 pasaj - trecere a fibrelor textile etc. printre doi sau mai mulți cilindri metalici așezați în laminor la distanță reglabilă și care se rotesc în sens invers.
 patron - schiță pentru indicarea modului de legare a firelor și a ordinii operațiilor în industria textilă.
 pălărie - piesă vestimentară de acoperire a capului, alcătuită din coroană (partea de sus a pălăriei care acoperă partea superioară a capului), o bor (partea de jos a pălăriei care acoperă urechile și baza capului) și o margine (partea exterioară a coroanei care se extinde în jurul capului).
 pălărie tiroleză -  pălărie tradițională originară din Tirol, decorată cu o bandă colorată și cu un smoc de pene, situate lateral sau în partea superioară.
 pelerină:
- haină largă de lungimi variabile, fără mâneci, adesea cu glugă, care se poartă peste altă îmbrăcăminte;
- îmbrăcăminte femeiască în formă de guler mare, care acoperă umerii (și bustul) și care se poartă peste palton sau peste rochie.
 pielărie - atelier unde se prelucrează sau se vând piei sau obiecte confecționate din piele.
 piesă - fiecare dintre obiectele de îmbrăcăminte care fac parte dintr-un ansamblu vestimentar.
 placheu - vezi blacheu.
 pliu - cută la un obiect de îmbrăcăminte, făcută printr-o îndoitură adâncă a stofei și care permite o desfășurare în falduri largi.
 probă:
- încercare a unui obiect de îmbrăcăminte pentru a vedea dacă se potrivește;
- obiect dintr-o serie de obiecte identice sau cantitate mică dintr-un material care poate să servească la determinarea anumitor caracteristici ale obiectelor respective sau ale întregului material din care fac parte; eșantion, mostră.

 Q

 R
 ratieră - dispozitiv la războiul mecanic de țesut cu ajutorul căruia se ridică și se coboară ițele pentru formarea rostului.
 rând de haine - costum bărbătesc complet, alcătuit din pantaloni, sacou (și vestă).
 ring - mașină specială folosită în industria textilă pentru întinderea sau dublarea tortului, pentru răsucirea firului și înfășurarea lui pe țevi.
 roată de tors - unealtă veche, cu o roată acționată de o pedală sau de o manivelă și utilizată pentru toarcerea (răsucirea) lânii, cânepei sau inului, precum și a oricăror alte fibre, în vederea obținerii unui fir rezistent folosit într-o prelucrare ulterioară.
 rost - spațiu în formă de unghi, format la războiul de țesut între firele de urzeală ridicate de ițe și cele rămase jos, prin care se trece suveica cu firul de bătătură.
 rufă - articol textil care se poartă direct pe corp; piesă de lenjerie.
 rulare - rotunjire a reverului unei haine, o piesă din stofă etc.

 S
 S, torsionare/răsucire în ~ - sensul de torsionare, răsucire a unui fir în S; vezi și Z, torsionare/răsucire în ~.
 scrobeală - vezi apret.
 set - ansamblu de obiecte de îmbrăcăminte (în special pulover și jachetă) ale cărui piese sunt confecționate din același material; garnitură.
 sineală - vezi albăstreală.
 solz - stratul exterior pe care-l prezintă o secțiune transversală făcută într-o fibră de lână.
 stofă - țesătură de lână sau de fibre sintetice, mai groasă decât pânza, folosită pentru confecționarea îmbrăcămintei, pentru tapisarea mobilei etc.
 suveică:
- piesă la războiul de țesut, servind la introducerea firului de bătătura in rostul urzelii;
- organ al mașinii de cusut în care se introduce mosorul sau țeava cu ața ce vine dedesubt.

 Ș
 șamoa - vezi chamois.
 șiret:
- bentiță îngustă de bumbac, mătase etc., țesută tubular sau în fâșie, care, petrecută prin butoniere speciale, servește pentru a lega sau a strânge încălțămintea sau diferite obiecte de îmbrăcăminte;
- fâșie îngustă și groasă de țesătură sau de împletitură, folosită pentru întărirea unor cusături în croitorie sau pentru ornamentarea îmbrăcămintei;
- sfoară de bumbac (îmbrăcată în mătase colorată sau în fir) răsucită în două sau în trei și folosită mai ales ca ornament la îmbrăcăminte; alte denumiri: găitan, ceapraz, brandenburg, șnur; vezi și baretă.
 șnur - vezi șiret.
 șosetă - ciorap scurt, care acoperă piciorul până deasupra gleznei.
 ștrampi - dres, ciorapi cu chilot; accesoriu vestimentar cu rol de uniformizare a culorii pielii și care se poartă pe sub rochie sau fustă.

 T
 tăbăcire - prelucrare a pieilor și blănurile cu un amestec de substanțe, pentru a le face trainice, impermeabile, flexibile; sinonim: argăsire.
 terilen(ă) - fibră textilă poliesterică obținută din polimer sintetic.
 textură - aspectul sau structura suprafeței unui material textil, care este determinat de cum sunt interconectate firele de material în timpul țesăturii sau tricotării; poate fi vizuală sau tactilă, și poate varia în funcție de tipul de material, grosimea firelor, tipul de țesătură sau tricotaj și alte factori.
 tramă - fir de mătase, obținut prin răsucirea a cel puțin două fire care nu au mai fost răsucite și întrebuințat ca bătătură.
 trenă - vezi coadă.
 tren de laminare - dispozitiv al mașinilor din filatura de bumbac, care servește la descrețirea și paralelizarea fibrelor și la subțierea produselor intermediare de fabricație.
 tricot - țesătură făcută din fibre textile împletite în ochiuri.
 tricotare - metodă de confecționare a obiectelor de îmbrăcăminte prin împletirea în ochiuri a unor fire textile; vezi și croșetare; mașină de tricotat.
 tușă - clapă la ratieră.
 tușeu - senzație produsă de pipăirea cu mâna a unei țesături pentru a-i constata gradul de finețe.

 Ț
 țeavă - tub cilindric sau conic, folosit în întreprinderile textile ca suport pentru înfășurarea firelor.
 țesătură:
- produs textil obținut la războaiele de țesut prin încrucișarea în unghi drept a unor fire de urzeală și de bătătură; pânză, stofă sau alt obiect țesut din fire textile;
- reparație făcută la un obiect de îmbrăcăminte printr-o cusătură specială.
 țesut - încrucișare în unghi drept două sisteme de fire (de obicei în războiul de țesut, trecând cu suveica bătătura prin urzeală) pentru a obține o țesătură.

 U
 uniformă- îmbrăcăminte-tip, reglementară, confecționată de obicei din aceeași stofă și cu aceeași croială, purtată de membrii anumitor instituții (în special de militari și elevi).

 V
 văl -  bucată de pânză fină și transparentă cu care-și acoperă femeile capul.
 vestă - obiect de îmbrăcăminte scurt, fără mâneci și fără guler, purtat de bărbați sub haină și de femei peste bluză.
 vigonie:
- fir textil mătăsos obținut din lâna de vigonie (Vicunia);
- fir textil obținut dintr-un amestec de lână cu bumbac de bună calitate sau din bumbac pur; vezi și carmelină.
 viscoză - fibră textilă obținută din celuloză de lemn de conifere, de stuf etc., elastică, rezistentă și cu luciu mătăsos.

 Z
 Z, torsionare/răsucire în ~ - sensul de torsionare, răsucire a unui fir în Z; vezi și S, torsionare/răsucire în ~''.

Legături externe
  Dicționar tehnic textil

Textile

Glosar de textile și pielărie


As alterações climáticas na Guatemala são um problema sério porque a Guatemala é considerada uma das 10 nações mais vulneráveis aos efeitos das alterações climáticas. Em 2010, a Guatemala "ocupou o segundo lugar no mundo no Índice Global de Risco Climático, que indica o nível de exposição e vulnerabilidade a eventos extremos". Tanto a produção agrícola comercial quanto a agricultura de subsistência diminuíram e, portanto, os agricultores de subsistência têm mais dificuldade em encontrar trabalho à jorna quando as suas próprias colheitas falham. Cerca de 300.000 agricultores de subsistência relataram perda de colheitas devido à seca em 2018. Cerca de metade da força de trabalho da Guatemala está no setor agrícola. Os baixos rendimentos das colheitas devido às alterações climáticas foram identificados como um fator na migração para os Estados Unidos.

Emissões de gases de efeito estufa
"A Guatemala emitiu 40 milhões de toneladas métricas (MtCO2e) de gases de efeito estufa em 2011, com a mudança do uso do solo e o setor florestal contribuindo com 40% para as emissões totais. As emissões de gases de efeito estufa cresceram 38% de 1990 a 2011, com uma contribuição significativa dos setores de mudança do uso do solo e silvicultura, energia e agricultura."

Impactos no meio ambiente

Alterações de temperatura e clima
Um relatório do Sistema Guatemalteco de Ciências das Alterações Climáticas em 2019 indicou que a estação chuvosa está a começar mais tarde como resultado das alterações climáticas, colocando agricultores de subsistência e povos indígenas em comunidades pobres em risco de escassez de alimentos resultante de colheitas fracas.

Ecossistemas
As populações de formigas cortadeiras gigantes comestíveis da Guatemala estão em declínio. "Os zompopos da Guatemala, formigas amarelas, de maio são agora os zompopos de junho", segundo o Dr. Edwin Castellanos, da Universidad del Valle de Guatemala.

Impactos nas pessoas

Impactos económicos

Agricultura
Os agricultores guatemaltecos experienciaram eventos climáticos extremos, como furacões, bem como padrões climáticos erráticos com picos e quedas de temperatura, chuvas torrenciais, secas e geadas inesperadas. Uma cultura afetada foi a batata, que sofre de fungos.

As terras altas do oeste da Guatemala são particularmente suscetíveis às alterações climáticas, afetando a população predominantemente indígena de agricultores de subsistência da região. As principais culturas, batata e milho, têm estado sob crescente pressão à medida que as geadas fortes na região se tornaram mais frequentes desde 2013. Geadas fortes podem matar uma colheita inteira de uma só vez. Em altitudes mais baixas, novas pragas estão se a tornar mais prevalentes e tem diminuído as chuvas.

O problema da segurança alimentar e da fome aumentou, especialmente no " corredor seco" (uma área que se estende desde os departamentos de Izabal e Baja Verapaz no norte até Santa Rosa e Jutiapa no sul).

Impactos na migração
Em 2018, 50% dos 94.000 guatemaltecos deportados dos Estados Unidos e do México eram das terras altas do oeste do país severamente afetadas pelas alterações climáticas.

Em 2019, o condado de Palm Beach, na Flórida, assistiu a um aumento de imigrantes guatemaltecos do "corredor seco", a buscar fugir da fome causada por períodos de seca seguidos de chuvas torrenciais que impactaram as suas lavouras.

Mitigação e adaptação

Adaptação
A ajuda humanitária dos EUA para projetos relacionados com o clima e a agricultura concentrou-se em ajudar os agricultores a adaptarem-se para que possam permanecer nas suas terras. O apoio da USAID à Guatemala incluiu o desenvolvimento de "sistemas de alerta precoce para inundações e incêndios, bem como a promoção da conservação do solo e das bacias hidrográficas, captação de água da chuva e outras práticas adaptativas". De acordo com o GAO, o mandato de estudos para determinar o impacto desses programas na migração foi rescindido. Uma terceira rodada de cortes na ajuda dos EUA foi proposta para o ano fiscal de 2020.

ONG sediadas nos EUA que têm atuado em projetos relacionados com o clima nos setores florestal e agrícola sofreram cortes de financiamento sob o governo Trump. Por exemplo, a Asociación de Cooperación para el Desarrollo Rural de Occidente (CDRO) foi um programa guatemalteco originalmente financiado pelo governo dos Estados Unidos. A CDRO concentrou-se em sistemas agroflorestais e de monitorização climático para ajudar os agricultores a mitigarem os efeitos das alterações climáticas. A organização forneceu aos moradores recursos para plantar novas culturas mais adaptáveis ao lado do seu milho típico para proteger o milho de temperaturas variáveis, geadas, etc. A CDRO também instalou um sistema de monitorização climática para ajudar a prever eventos climáticos extremos e enviar mensagens de texto aos moradores para avisá-los sobre períodos de geada, calor extremo, humidade ou seca. O financiamento para o programa foi cortado pelo governo Trump em 2017.

Cooperação internacional
A Guatemala juntou-se ao V20, um grupo de 48 economias em desenvolvimento que trabalham em conjunto com bancos de desenvolvimento para a resiliência climática e energia 100% renovável.

Ver também

 Clima da Guatemala
 Corredor seco da América Central
 Caravanas de migrantes da América Central
 Refugiados climáticos

Referências

Ligações externas

 Guatemala, Adaptação às Alterações Climáticas, Programa das Nações Unidas para o Desenvolvimento
 Guatemala, Climate Links, USAID

Meio ambiente da Guatemala
Alterações climáticas por país

Alterações climáticas na Guatemala


, også kendt blot som Keiko (født 5. december 1985 i Tokyo) er en japansk sangerinde.

Biografi
Keiko Kubota har været medlem i den japanske pigegruppe Kalafina sammen med Wakana Ōtaki og Hikaru Masai siden gruppen debuterede i 2007.

Hun er tillige medlem i komponisten Yuki Kajiuras musikgruppe FictionJunction.

Diskografi

Studioalbum
 Seventh Heaven (2009)
 Red Moon (2010)
 After Eden (2011)
 Consolation (2013)
 Far on the Water (2015)

Eksterne henvisninger

 Profil (officielt websted)
 Keiko Kubota på Generasia
 Kalafinas officielle websted

Sangere fra Japan
Personer fra Tokyo præfektur

Keiko Kubota


Mesut Bakkal (n. 19 martie 1964) este un antrenor turc de fotbal și fost mijlocaș care a jucat la Denizlispor. El a antrenat echipele Gaziantepspor și Gençlerbirliği SK iar cel mai recent club la care a fost antrenor este  Mersin İdmanyurdu.

Cariera
Născut în Kırıkkale , Bakkal a început să joace fotbal pentru echipa locală Kırıkkalespor. El a jucat mai târziu pentru Denizlispor, Afyonspor și İzmirspor înainte de a se retrage din faza activă în 1994. După ce a terminat cariera de joc, Bakkal a devenit un manager de fotbal. El a demisionat din funcția de manager al echipei Gençlerbirliği pentru a doua oară în cariera sa, pe 3 noiembrie 2008.

Antrenori turci de fotbal
Fotbaliști turci

Mesut Bakkal


Melody Maker var breskt vikulegt tónlistartímarit. Það var stofnað árið 1926, að mestu leyti sem tímarit fyrir tónlistarmenn í danshljómsveit, af tónskáldinu og útgefandanum Lawrence Wright. Í janúar 2001 var það sameinað New Musical Express.

Tilvísanir

Bresk tímarit

Melody Maker


Trailer trash is a derogatory North American English term for poor people living in a trailer or a mobile home. It is particularly used to denigrate white people living in such circumstances.

History
In the mid-20th century, poor whites who could not afford to buy suburban-style tract housing began to purchase mobile homes, which were not only cheaper but could be easily relocated if work in one location ran out. These – sometimes by choice and sometimes through local zoning laws – gathered in trailer parks, and the people who lived in them became known as "trailer trash" with the term dating to at least 1952. Despite many of them having jobs, albeit sometimes itinerant ones, the character flaws that had been perceived in poor white trash in the past were transferred to trailer trash, and trailer camps or parks were seen as being inhabited by retired people, migrant workers, and, generally, the poor. By 1968, a survey found that only 13% of those who owned and lived in mobile homes had white collar jobs.

Trailers got their start in the 1930s, and their use proliferated during the housing shortage of World War II when the Federal government used as many as 30,000 of them to house defense workers, soldiers, and sailors throughout the country, but especially around areas with a large military or defense presence, such as Mobile, Alabama and Pascagoula, Mississippi. In her book Journey Through Chaos, reporter Agnes Meyer of The Washington Post traveled throughout the country, reporting on the condition of the "neglected rural areas", and described the people who lived in the trailers, tents, and shacks in such areas as malnourished, unable to read or write, and generally ragged. The workers who came to Mobile and Pascagoula to work in the shipyards there were from the backwoods of the South, "subnormal swamp and mountain folk" whom the locals described as "vermin"; elsewhere, they were called "squatters". They were accused of having loose morals, high illegitimacy and crime rates, and of allowing prostitution to thrive in their "Hillbilly Havens", and letting their children go undisciplined, causing high juvenile delinquency rates. The trailers themselves – sometimes purchased second- or third-hand – were often unsightly, unsanitary, and dilapidated, causing communities to zone them away from the more desirable neighborhoods, which meant away from schools, stores, and other necessary facilities, often literally on the other sides of the railroad tracks.

See also

Good ol' boy
Hillbilly
Redneck
White trash
Pea-picker

References

Further reading

External links

American phraseology
Class-related slurs
English phrases
Ethnic and racial stereotypes
Stereotypes of the working class
Working class in the United States
Stereotypes of white Americans

Trailer trash


Salmo, Salmonidae familyasının büyük bir bölümünü oluşturan bir balık cinsinin adı. Bu cinse, alabalık (Salmo trutta) ve Atlantik somonu (Salmo salar) gibi tüketiciler tarafından çok sevilen balık türleri aittir.

Bu cinse ait olan balıkların arasında Alabalık diye de somon diye de adlandırılanları bulunur. Gökkuşağı alabalığı'nın eski bilimsel adı Salmo gairderi olarak Salmo cinsine sayılırdı, ama bugünkü modern bilimde bu artık kabul edilmiyerek Oncorhynchus (Pasifik somonları) cinsine sayılır ve bilimsel olarak "Oncorhynchus gairdneri" diye adlandırılır.

Türler

 Salmo aphelios
 Salmo balcanicus
 Salmo carpio
 Salmo cettii
 Salmo dentex
 Salmo ezenami
 Salmo ferox
 Salmo fibreni
 Salmo gairdneri
 Salmo iridia
 Salmo ischchan
 Salmo letnica
 Salmo lumi
 Salmo macedonicus
 Salmo marmoratus
 Salmo nigripinnis
 Salmo obtusirostris
 Salmo pelagonicus
 Salmo peristericus
 Salmo platycephalus
 Salmo rhodanensis
 Salmo salar
 Salmo schiefermuelleri
 Salmo stomachicus
 Salmo taleri
 Salmo trutta
 Salmo visovacensis
 Salmo zrmanjaensis

Dış bağlantılar

Carl Linnaeus tarafından adlandırılmış taksonlar

Salmo


Glenea regularis é uma espécie de escaravelho da família Cerambycidae. Foi descrita por Newman em 1842. É conhecida a sua existência nas Filipinas.

Referências

Borneo catalog 2005

regularis
Coleópteros descritos em 1842

Glenea regularis


පෘථිවිය භ්‍රමණය වෙන්නේ ඇයි?

දෙන්න පුළුවන් සරලම සහ නිවැරදිම පිළිතුර තමයි, අවස්ථිතිය නිසා. තේරුනාද මන්දා ! ඇත්තටම මොකද්ද මේ අවස්ථිතිය කියන්නේ. විද්‍යාව ඉගෙන ගන්න අය විතරක් නෙවේ ඕනෑම පුද්ගලයෙකුට අවස්ථිතිය කියන්නේ මොකද්ද කියල දැනගෙන ඉදීම වටිනවා. මේ ලිපිය අවසානයේදී ඒ ඇයි කියලා ඔයාටම තේරේවි.

මුලින්ම අපි විද්‍යාත්මකව, අවස්ථිතිය කියන කාරණය ගැන පැහැදිලි කරගෙන ඉමු. ඇත්තටම මේක තේරුම් ගන්න ගොඩක් සරල මාතෘකාවක්.ඒ වගේම අපේ ජීවිතයේදී මෙය අප්‍රමාණව හමුවෙලා තියෙනවා.

අවස්ථිතිය කියන්නේ, යම් කිසි වස්තුවක් වෙනස් වීමට දක්වන අකමැත්තට.තවත් නිවැරදිව කිව්වොත් සිය චලිත ස්වභාවය වෙනස් කිරීමට දක්වන අකමැත්තට. ගෙඩි පිටින් සම්පුර්ණයෙන්ම පැහැදිලිව කිව්වොත්..

ඒකාකාර ප්‍රවේගයෙන් චලනය වෙන වස්තුවක හෝ නිශ්චලව පවතින වස්තුවක සිය චලිත ස්වභාවය වෙනස් කිරීමට දක්වන අකමැත්ත. ✍

ඇත්තටම නිවටන්ගේ පළමුවෙනි නියමය ගත්තොත් මෙහි තනිකරම කතාවෙන්නේ අවස්ථිතිය ගැන.

අවස්ථිතිය ගත්තහම පැහැදිලිවම වස්තුවක ස්කන්ධයත් එක්ක අනුලෝම සම්බන්ධයක් තියෙනවා. ඒ කියන්නේ ස්කන්ධය වැඩි වස්තුන් වල අවස්ථිතියක වැඩියි වගේම සාපේක්ෂව අඩු ස්කන්ධයක් තියෙන වස්තුවක අවස්ථිතිය අඩුයි.

අපි ස්කන්ධයෙන් වැඩි ලොකු ගලකුයි බාස්කට් බොලයකුයි බිමින් තියලා වෙන වෙනම තල්ලු කලොත් මේ කතාව හොදටම පැහැදිලි වේවි. ගල ස්කන්ධයෙන් වැඩි නිසා අවස්ථිතියත් වැඩියි ඒ කියන්නේ මේ ගල් ගෙඩිය චලනය වෙන්න පට්ට අකැමති පොරක්. එකයි මිනිහව තල්ලු කරන්න අමාරු.

ඒ වගේම අපි මේ ගල් පාතයයි , බෝලයයි කන්දක් උඩට අරන් ගිහින් පෙරළුවොත් නවත්තන්න ලේසි මොකද්ද අමාරු මොකද්ද? ආයේ ඕක කියන්න දෙයක් නෑනේ. try එකක් දීල බලන්න ගල් ගෙඩිය අතින් නවත්තන්න. හොස්පිටල් එකේ ඇදක් ලැස්ති කරලා තියන්නම්.

ඔයාල දන්නවනේ රික්තකයක් තුල ස්කන්ධයෙන් වෙනස් , උදාහරනයක් විදිහට පිහාට්ටකුයි , බොලයකුයි එකම උසක ඉදල එකම වෙලාවේ අතරියොත් ඒ දෙකම බිමට වැටෙනෙත් එකම වෙලාවේ කියල ඉතින් මේකට හේතුවත් අවස්ථිතිය.

ඔව්! . මේ වස්තුන් දෙක ගත්තොත් ස්කන්ධයෙන් වැඩි බෝලයේ අවස්තිය පිහාටුවට වඩා වැඩියි. ඒ කියන්නේ බෝලය පිහාටුවට වඩා, ගුරුත්වය යටතේ පහලට ත්වරණය වෙන්න අකැමතියි. මේ හේතුව නිසා දෙකම එකම ත්වරණයෙන්, එනම් ගුරුත්වජ ත්වරණයෙන් පහලට ඇවිත් එකම වෙලාවේ බිම වැටෙනවා. (මෙය නිවටන්ගේ ගුරුත්වාකර්ෂණ සමීකරණ වලිනුත් පැහැදලි කරන්න පුළුවන්. එත් අපි ගොඩක් අය නොදන්නා ඇත්තම කතාව මේක)

එදිනෙදා ගමන් වලදී පොදු ප්‍රවාහනය බාවිතා කරන අයනම් අවස්ථිතිය හොදට අත්දැකලා ඇති. සමහර විට මේ නිසා ගුටි කන්න වෙච්ච අවස්ථාත් නැතුවාම නෙවේ. අපි උදාහරණයක් විදිහට බස් එකක් ගමුකො. 🚌ඔයා බස් එකේ හිටගෙන යද්දී බස් එක, එක පාරට බ්රේක් කලොත් ඔයා ඉස්සරහට විසි වෙලා යනවනේ. ඒක සිද්ද වෙන්නෙත් වෙන මුකුත් නෙවේ, අවස්ථිතිය නිසා.

මේක සිද්දිය පැහැදිලි කලොත්, බස් එකේ යද්දී ඒ ප්‍රවෙගයම අපේ ශරීරයටත් තියෙනවා. ඒකාකාර ප්‍රවේගයෙන් යන බස් එකක කාසියක් උඩ දැම්මාම ඒක පිටිපස්සට නොයා එතනම වැටෙන්නේ මේ නිසා. එහෙම බස් එකේ වේගය අපේ ශරීරයටත් එන්නේ නැත්තන්. අපි බස් එක ඇතුලේ නිකමට උඩ පැන්නොත් පිටිපස්සේ වීදුරුවත් කඩාගෙන පාරෙ තමයි හොම්බ ඇනගන්න වෙන්නේ.

ඉතින් මේ විදිහට බස් එකේ ප්‍රවෙගයම අපේ ශරීරයටත් තියෙනව. බස් එක එක පාරට බ්රේක් කලාට අපි අවස්ථිතිය නිසා අර කලින් ආපු ප්‍රවෙගයෙන්ම ඉස්සරහට වීසි වෙනවා. මොකද අපේ ශරීරය අකැමතියි බ්රේක් ගහන්න.

ඔය සීන් එක දන්නේ නැති කෙනෙක්ගේ ඇගේ හැප්පුනොත් බැණුම් අහන්න තමයි වෙන්නේ. මොකෝ ඒ කෙනාට බස් එක ඇතුලේ අවස්ථිතිය ගැන බණ දේශනා කරන්න බෑනේ.

එකෙන් මේකෙන් මුල්ම ප්‍රශ්නෙත් අමතක වුණා. පෘථිවිය භ්‍රමණය වෙන එකට අවස්ථිතිය බලපාන්නේ කොහොමද?

පෘථිවිය බිහි වෙච්ච කාලයේ ඉදලම භ්‍රමණය වෙමින් තමයි තිබුණේ . හැබැයි එදාට වඩා දැන් ටිකක් භ්‍රමණ වෙන ප්‍රවේගය අඩුයි. දැන් භ්‍රමණය වෙන්නේ දවසකට වට එකක කෝණික ප්‍රවෙගයෙන්නේ. හැබැයි කාලයක් තිබුණ එක දවසක් පැය 6ක ට සීමා වෙච්ච.

ඔව්! පෘථිවියේ කෝණික ප්‍රවේගය එන්න එන්න අඩු වෙනවා. හැබැයි මේක සැලකිය යුතු ප්‍රමාණයක් නෙවේ. තව අවුරුදු 100 කින් ගත්තොත් දවසක් වැඩිවෙන්නේ මිලිතත්පර 2කකින් විතරයි.

ඉතින් අභ්‍යාවකාශය තුල පෘතුවියේ මේ භ්‍රමණයට කිසිදු බාහිර බලයකින් බලපෑමක් සිදු වෙන්නේ නැති තරම්.

ඉතින් එහෙම කිසිදු බාහිර බලපෑමක් නැති නිසා. අවස්ථිතිය, නැතිනම් පෘථිවිය භ්‍රමණය වෙන කෝණික ප්‍රවේගය වෙනස් කිරීමට දක්වන අකමැත්ත නිසා පෘථිවිය තම අක්ෂය වට භ්‍රමණය වෙමින් පවතිනවා. කොච්චර ප්‍රවෙගයෙන්ද කිව්වොත් පැයට කිලෝමීටර් 1,600 ප්‍රවේගයෙන් පෘථිවිය භ්‍රමණය වෙනවා.😲

නිකමට හිතන්න පෘථිවිය එක පාරට බ්රේක් ගැහුවොත් මොකක් වෙයිද කියල. එහෙම වුනොත් ඔයා අර කිව්ව වේගයෙන් වීසි වෙලා යාවි.

ඒ ඔයා තුල තියෙන අවස්ථිතිය නිසා.

හරි දැන් පොඩ්ඩක් විද්‍යාවෙන් පිට අපේ එදිනෙදා ජිවිතයේ අවස්ථිතිය වැඩ කරන තැන් ගැන බලමු.

නිවාඩු දවසකට පස්සේ ආපහු job එකට යන්න. පාසල් යන ළමයි නම් සදුදට ඉස්කෝලේ යන්න ටිකක් අකැමති වෙන්නෙත් මෙන්න මේ අවස්ථිතිය නිසා. කොටින්ම කිව්වොත් අපි වෙනස් වෙන්න ගොඩක් වෙලාවට අකැමති අපේ හිතේ තියෙන අවස්ථිතිය නිසා.

හැබයි ඔයාල දන්නවා වෙනස් නොවන එකම දේ වෙනස්වීම කියල.☝

ඒ නිසා ඔය හිතේ ,ගතේ තියෙන අවස්ථිතිය නැති කරල වෙනස් වෙන්න පුරුදු වෙන්න. මොකද මං අහල තියෙනවා "අපි හරි වෙනස්! ඒ වෙනසට අපි ගරු කරන්න ඕන" කියල.😉

අනික් අතට අවස්ථිතිය කියන්නේ ඇත්තටම පවතින බලයක් නෙවේ ව්‍යාජ බලයක්! (fictitious force)

https://www.facebook.com/hashtalk/photos/a.1589558494683527.1073741828.1553468088292568/1703359523303423/?type=3&theater

පෘථිවිය භ්‍රමණය වෙන්නේ ඇයි (අවස්ථිතිය)


Sony Pictures Home Entertainment (abreviată ca SPHE) este divizia de distribuție de divertisment la domiciliu a Sony Pictures Entertainment, o subsidiară a Sony.

Informații principale
SPHE este responsabilă pentru distribuția librăriei Sony Pictures Entertainment, în principal lansări ale Sony Pictures Motion Picture Group (Columbia Pictures, TriStar Pictures, Sony Pictures Classics și Screen Gems) și lansări ale Sony Pictures Worldwide Acquisitions (Triumph Films, Destination Films, Stage 6 Films și Affirm Films). SPHE de asemenea lansează și distribuie produse de la Revolution Studios și The Criterion Collection. Din 20 iunie 2007, SPHE a distribuit conținut pentru copii care au fost anterior distrubuite de eticheta Sony BMG Sony Wonder.

SPHE mai este responsabilă și de distribuția de seriale de televiziune din librăria Sony Pictures Televisio, inclusiv cele produse de Screen Gems, Columbia Pictures Television, TriStar Television, Tandem Productions, TOY Productions, ELP Communications (seriale incluse de la T.A.T. Communications până la ELP Communications), Four D Productions, Columbia TriStar Television și Sony Pictures Television. În unele ocazii, compania a distribuit titluri care nu au fost deținute de Sony, cum ar fi Animorphs de la Scholastic Productions, Angry Birds Toons, Angry Birds Stella and Piggy Tales de la Rovio Entertainment și Fraggle Rock and Emmet Otter's Jug-Band Christmas de la The Jim Henson Company.

SPHE distribuie filme și seriale anime sau filme live action japoneze/asiatice licențiate de Funimation (acum cunoscut ca Crunchyroll, LLC) după ce pactul său multianual de servicii de distribuție de divertisment la domiciliu cu Universal Pictures Home Entertainment, care a fost format în 2015, a expirat în 2017.

În Canada, Columbia TriStar Home Video a ajutat la distrubuția de casete de la Astral Video în anii 1990. A avut de asemenea un pact în Australia cu Hoyts.

Subetichete
Compania a avut un număr de subetichete pe parcursul istoriei sale.
 Magic Window
 RCA-Columbia Pictures International Video
 SVS-Triumph
 Musicvision
 Columbia Classics
 Screen Classics by Request
 Superbit

Subetichete internaționale
 20/20 Vision
 Cinema Club (în parteneriat cu Video Collection International, mai târziu vândut la acesta)
 First Independent Films
 First Release Home Entertainment
 Gaumont-Columbia-RCA Video (mai târziu Gaumont/RCA/Columbia Pictures Home Video și în final Gaumont/Columbia TriStar Home Video; în parteneriat cu Gaumont)
 RCA/Columbia Pictures/Hoyts Video Pty. Ltd. (în parteneriat cu Hoyts Distribution)
 VideoServis
 Video Box Office

Referințe

Fondări în 1978
Sony Pictures Entertainment

Sony Pictures Home Entertainment


Moshe Kaplinsky (1957-), commandant de l'armée israélienne durant la guerre du Liban.
 Yisrael Kaplinsky, militant révolutionnaire juif du Bund qui fut recruté par l'Okhrana, police secrète du tsar, dans le cadre de la Zoubatovchtchina. Démasqué, il prend la fuite et est exécuté par la Tchéka après la Révolution russe.
 Yoheved Kaplinsky (1947-),  américaine d'origine israélienne, lectrice et professeur de musique de la Juilliard School dont elle dirige la division pré-collégiale.

Homonymie de patronyme
Patronyme juif

Kaplinsky


لي تومبسن  ممثلة ومخرجة أمريكية من مواليد 31 مايو 1961.

مواقع خارجية

مراجع

منتجات تلفزيون أمريكيات
أشخاص على قيد الحياة
أشخاص من روشستر
أمريكيون من أصل أيرلندي
راقصات باليه أمريكيات
مخرجات تلفزيون
مخرجو تلفزيون أمريكيون
ممثلات أفلام أمريكيات
ممثلات أمريكيات في القرن 20
ممثلات أمريكيات في القرن 21
ممثلات تلفزيون أمريكيات
ممثلات مسرح أمريكيات
ممثلات مسرح موسيقي أمريكيات
ممثلات من أصل أيرلندي
ممثلات من مينيسوتا
منتجو تلفزيون أمريكيون
مواليد 1961
مواليد في روشستر
منتجو تلفزيون من مينيسوتا
مخرجات تلفزيون أمريكيات

ليا تومبسن


Die evangelische Kirche St. Victor ist ein denkmalgeschütztes Kirchengebäude in der Fangstraße 3 in Herringen, einem Stadtbezirk von Hamm in Nordrhein-Westfalen.

Geschichte und Architektur
Erstmals urkundlich erwähnt wurde eine Vorgängerkirche 1031.

Die zweijochige Hallenkirche mit einem gerade geschlossenen zweijochigen Chor wurde in der ersten Hälfte des 14. Jahrhunderts errichtet. Der Westturm aus der Mitte des 12. Jahrhunderts stammt noch vom Vorgängerbau. Der Außenbau wurde aus hammerechtem, zum Teil grünlichem Sandsteinmauerwerk mit Strebepfeilern und einem umlaufenden Kaffgesims erstellt. Zweibahnige Maßwerkfenster gliedern die Wände. Die dreibahnigen Maßwerkfenster in der Chorstirnwand wurden um 1500 erneuert. Der Turm wurde aus geschlämmtem Bruchsteinmauerwerk gebaut; im oberen Geschoss sind zum Teil erneuerte gekuppelte Schallöffnungen mit eingestellten Säulchen eingebaut. Die Strebepfeiler stammen aus neuerer Zeit. Die zweigeschossige Sakristei wurde 1901 angebaut. Das Kirchenschiff über einem querrechteckigen Grundriss wird durch niedrige Rundstützen in unterschiedlich lange Joche unterteilt. Darüber ruhen zwischen profilierten Gurt- und abgefassten Scheidbögen auffallend hohe, stark gebuste Kreuzrippengewölbe, die wohl um 1500 erneuert wurden. Im Chor wurden über halbrunden Diensten und Konsolen Kreuzrippengewölbe mit Scheitelkehlen und vegetabil dekorierten Schlusssteinen eingezogen. Die Westempore in klassizistischen Formen wurde 1952 etwas zurückgesetzt. Durch Bergschäden bedingte Sicherungsarbeiten wurden 1984 durchgeführt.

Epitaphe
Im Kirchenraum verteilt werden etliche Epitaphe aufbewahrt. Von Bedeutung sind die Epitaphe für Anna von Hugenpoet (gest. 1604) aus der Werkstatt von Hans Lacke und für deren Tochter Clara Anna (gest. 1603) und die Tafel mit Wappen des Herzogs von Kleve aus der Zeit um 1600. Alle Arbeiten wurden aus Sandstein hergestellt und sind mit Rollwerkdekor versehen. Die weiteren Grabplatten vom 16. bis zum 18. Jahrhundert wurden 1985 restauriert.

Glocken
Die Kirche besitzt heute fünf Glocken:
 I. St.-Victor-Glocke, Ton f′+9, Masse 800 kg, gegossen im 13. Jahrhundert von Bodo.
 II. Ton f'+2,5, Masse 800 kg, gegossen 1719 von Jacobus Rincker.
 III. Ton des″+1,5, Masse 180 kg, gegossen 1550 von Tonnis Westerhues.
 IV. Ton es″+3, Masse 190 kg, gegossen 2013 von A. Bachert in Karlsruhe.
 V. Ton ges″+5, Masse 165 kg, gegossen 2013 von A. Bachert in Karlsruhe.

Literatur
 Georg Dehio, unter wissenschaftlicher Leitung von Ursula Quednau: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler. Nordrhein-Westfalen II Westfalen. Deutscher Kunstverlag, Berlin/München 2011, ISBN 978-3-422-03114-2.

Weblinks
 Seite der Gemeinde (abgerufen am 19. April 2012)

Hamm
Victor
Hamm
Hamm
Hamm
Erbaut im 14. Jahrhundert
Victor

St. Victor (Herringen)


An Rhynchospora trichophora in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Christian Gottfried Daniel Nees von Esenbeck. An Rhynchospora trichophora in nahilalakip ha genus nga Rhynchospora, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Rhynchospora

Rhynchospora trichophora


The Territory of Washington was an organized incorporated territory of the United States that existed from March 2, 1853, until November 11, 1889, when the territory was admitted to the Union as the State of Washington. It was created from the portion of the Oregon Territory north of the lower Columbia River and north of the 46th parallel east of the Columbia. At its largest extent, it also included the entirety of modern Idaho and parts of Montana and Wyoming, before attaining its final boundaries in 1863.

History

Agitation in favor of self-government developed in the regions of the Oregon Territory north of the Columbia River in 1851–1852. A group of prominent settlers from the Cowlitz and Puget Sound regions met on November 25, 1852, at the "Monticello Convention" in present-day Longview, to draft a petition to the United States Congress calling for a separate territory north of the Columbia River. After gaining approval from the Oregon territorial government, the proposal was sent to the federal government.

The bill to establish the territory, H.R. 348, was reported in the U.S. House of Representatives by Representative Charles E. Stuart on January 25, 1853. Representative Richard H. Stanton argued that the proposed name—the Territory of Columbia—might be confused for the country's capital's Territory of Columbia (now District of Columbia), and suggested a name honoring George Washington instead. The bill was thus amended with the name Washington, though not without some debate, and passed in the House on February 10, passed in the Senate on March 2, and signed by President Millard Fillmore on the same day. The argument against naming the territory Washington came from Representative Alexander Evans of Maryland, who countered that there were no states named Washington, but multiple counties, cities, and towns were named such and so could be the source of confusion itself. Evans felt that the proposed new territory's name should reflect local native terminology. He stated it would be more appropriate to give the territory "some beautiful Indian name." The decision was contrary to the wishes of residents, and local papers reported mixed feeling from citizens, though the general reception of the renaming was positive.

Isaac Stevens, who was appointed the territory's first governor, declared Olympia to be the territorial capital. Stevens was also integral in the drafting and negotiation of treaties with native bands in the Washington Territory. A territorial legislature was elected and first met in February 1854, and the territorial supreme court issued its first decision later in the year. Columbia Lancaster was elected as the first delegate to U.S. Congress.

The original boundaries of the territory included all of the present day State of Washington, as well as northern Idaho and Montana west of the continental divide. On the admission of the State of Oregon to the union in 1859, the eastern portions of the Oregon Territory, including southern Idaho, portions of Wyoming west of the continental divide, and a small portion of present-day Ravalli County, Montana were annexed to the Washington Territory. The southeastern tip of the territory (in present-day Wyoming) was sent to Nebraska Territory on March 2, 1861.

In 1863, the area of Washington Territory east of the Snake River and the 117th meridian was reorganized as part of the newly created Idaho Territory, leaving the territory within the current boundaries of Washington State, which was admitted to the Union on November 11, 1889, as the 42nd U.S. state.

Prior to statehood, multiple settlements in the territory were contending for the title of capital. Among the top contenders for the title, besides Olympia, were Steilacoom, Vancouver, Port Townsend, and Ellensburg, which was devastated in a major fire shortly before statehood. Even after Olympia had been chosen as the capital, contention truly ended only after the completion of the capitol.

See also

Washington Territory's at-large congressional district
United States Attorney for the District of Washington
Historical regions of the United States
History of Washington
Oregon Treaty, 1846
Territorial evolution of the United States
Oregon Country, 1818–1846

References

External links

 Historical Timeline of Events Leading to the formation of Washington State , from Washington State University
 Early Washington Maps, more than 925 maps hosted by WSU
 "The Long Wait for Statehood, Why it took Washington 36 years and Idaho 26 years to achieve their goals", Columbia: Fall 1988; Vol. 2, No. 3
 Map of Oregon, Washington, and part of British Columbia, 1860,  David Rumsey Collection. Oregon, Washington Territory, western Nebraska Territory, southern British Columbia, in 1860. Showing political divisions, counties and Emigrant Trail.
  General Map of the North Pacific States and Territories Belonging to the United States and of British Columbia, Extending from Lake Superior to the Pacific Ocean, 1865, David Rumsey Collection

History of Washington (state)
History of the American West

States and territories established in 1853
States and territories disestablished in 1889
1853 establishments in Washington Territory
1889 disestablishments in the United States

Washington Territory


No confundir con Ragnall mac Gofrith de Jórvik
Ragnald Godfredsson (idioma irlandés: Ragnall mac Gofraid; nórdico antiguo: Røgnvaldr Guðrøðsson) fue un caudillo hiberno-nórdico, rey vikingo de Mann.

Hijo de Gofraid mac Arailt (Godfred II) y muy posiblemente hermano de Kenneth mac Gofraid, se ignora si gobernó como soberano independiente o bien subyugado al jarl de las Órcadas, Sigurd el Fuerte. Los Anales de Ulster le denominan rey de las islas (ri na nInnsi) y únicamente revelan el año de su muerte en 1005. Por su parte, Chronicon Scotorum cita el mismo evento como "ri na Indsi" (rey de Inse Gall) y precisa que se trata de Ragnall mac Gotfrith meic Aralt (literalmente: Ragnald hijo de Godfraid, hijo de Arailt).

Referencias

Bibliografía
 Mike Ashley Robinson, The Mammoth Book of British Kings & Queens (England, Scotland and Wales), Londres, 1998 ISBN 1-84119-096-9
 Etchingham, Colman (2001) "North Wales, Ireland and the Isles: the Insular Viking Zone". Peritia. 15 pp. 145–87
 Gregory, Donald (1881) The History of the Western Highlands and Isles of Scotland 1493 - 1625. Edinburgh. Birlinn. 2008 reprint - originally published by Thomas D. Morrison. ISBN 1-904607-57-8

 Hunter, James (2000) Last of the Free: A History of the Highlands and Islands of Scotland. Edinburgh. Mainstream. ISBN 184018376

Nacidos en año desconocido
Fallecidos en 1005
Reyes vikingos de la Isla de Man del siglo X
Reyes vikingos de la Isla de Man del siglo XI

Ragnald Godfredsson


El término La malquerida puede referirse:

a La malquerida, una obra teatral escrita por el dramaturgo español Jacinto Benavente;
a La malquerida, una película española de 1940, basada en la obra teatral;
a La malquerida, una película mexicana de 1949, basada en la obra teatral;
a La malquerida, una telenovela mexicana, basada también en la obra de teatro;

La malquerida (desambiguación)


Os fenômenos sensoriais são sentimentos gerais, impulsos ou sensações corporais. Eles estão presentes em muitas condições, incluindo transtornos do espectro autista, epilepsia, neuropatia, transtorno obsessivo-compulsivo, condições de dor, síndromes tardias, e distúrbios de tiques.

Em distúrbios de tiques
Os fenômenos sensoriais estão associados à síndrome de Tourette e aos transtornos de tiques, e são definidos como "sentimentos ou sensações desconfortáveis que precedem os tiques que geralmente são aliviados pelo movimento". Os tiques da síndrome de Tourette são temporariamente suprimidos e precedidos por um impulso premonitório que é semelhante à necessidade de espirrar ou coçar. Indivíduos descrevem a necessidade de tiques como o acúmulo de tensão em um local anatômico específico, que eles podem escolher conscientemente liberar, ou que é liberado involuntariamente. A presença de fenômenos sensoriais diferencia indivíduos com síndrome de Tourette mais transtorno obsessivo-compulsivo (TOC) de indivíduos com TOC isolado, e pode ser uma medida importante para agrupar pacientes ao longo do espectro do transtorno de TOC-Tourette.

Síndrome de Tourette

Fenômeno sensorial


Hursunlu, Konya'nın Yunak ilçesine bağlı bir mahalledir.

Tarihçe

Nüfus

Dış bağlantılar
 Hursunlu İlköğretim Okulu :  https://web.archive.org/web/20091018020240/http://hursunluioo.meb.k12.tr/
 YerelNET Sayfası :  https://web.archive.org/web/20110410094400/http://www.yerelnet.org.tr/koyler/koy.php?koyid=252841

Yunak'ın mahalleleri

Hursunlu, Yunak


قَرْعَة سِيدِي عِيش قرعة تقع بالوسط الغربي التونسي، شرق قرية سيدي عيش.

سبخات تونس

قرعة سيدي عيش


Baudenkmäler nach Ortsteilen

Töging

|}

Aresing

|}

Dorfen

|}

Engfurt

|}

Höchfelden

|}

Siehe auch
 Liste der Bodendenkmäler in Töging am Inn

Anmerkungen

Literatur

Weblinks

Toging
!

Liste der Baudenkmäler in Töging am Inn


Yükselen burç, batı astrolojisinde, kişinin doğum anında, doğu ufkunda yükselen burca verilen addır. Doğum haritasında, doğu ufuk çizgisine bakıldığında doğu tarafında bu burç gözükür. Yükselen burç astrolojide aynı zamanda birinci evin yöneticisidir.

Astroloji

Yükselen burç


වසර   () යනු  ජූලියානු දින දසුන ප්‍රකාර,    දිනයකින් ඇරඹෙන  අවුරුද්දක්   (බැඳිය විසින් මුළු දින දසුන දක්වනු ඇත)  විය. එකල එය හැඳින්වුනේ, ලෙපිඩුස්ගේ සහ  ඇරන්ටියස්ගේ  රාජ්‍යතාන්ත්‍රික  ධූර වර්ෂය  (හෝ, එතරම් ප්‍රචලිත නොවන අයුරින්,  අබ් ඌර්බෙ කෝන්ඩිටා 	759	  වසර  ) ලෙසිනි. මෙම වසර සඳහා   යන නාමය භාවිත වීම ඇරඹුනේ මුල් මධ්‍යතන යුගයේදී, වසර නම් කිරීම සඳහා යුරෝපයේ ප්‍රචලිත භාවයට පත් ක්‍රමය ලෙසින් ක්‍රිස්තු වර්ෂ දින දසුන් යුගය ඇරඹීම හා සමගය.

ග්‍රෙගරි දිනදසුනේ අවුරුදු

6


Gabriel Jorge Sosa (Santa Cruz de Tenerife, Canarias, 6 de febrero de 1916 − ibídem, 28 de noviembre de 2014) fue un futbolista español, que destacó por su depurada técnica y su fuerte chut.

Trayectoria
Fichó por el Club Deportivo Tenerife en 1936, pero debido a la Guerra Civil no pudo desarrollar todo su juego. Al acabar la guerra, el presidente Genaro de la Riva lo fichó por el Real Club Deportivo Español donde despuntó durante ocho temporadas y donde se convirtió en uno de sus jugadores históricos. Con los blanquiazules jugó 224 partidos y marcó 80 goles.

Al final de la temporada 1946-47, se desvinculó del club perico, si bien continuó en Cataluña para fichar por el Club de Fútbol Badalona, de Segunda División.

El 12 de enero de 1941 debutó con la selección española en Lisboa en el primer partido de la selección después de la guerra, junto a su compañero de equipo, Isidro Rovira.

Falleció el 28 de noviembre de 2014.

Clubes

Palmarés

Campeonatos nacionales

Referencias

Enlaces externos
 Biografía en la web del C. D. Tenerife

Tinerfeños
Futbolistas de la provincia de Santa Cruz de Tenerife
Futbolistas del Real Club Deportivo Espanyol en los años 1930
Futbolistas del Real Club Deportivo Espanyol en los años 1940
Futbolistas del Club de Fútbol Badalona
Futbolistas del Real Unión de Tenerife
Futbolistas del Club Deportivo Tenerife en los años 1930
Hermanos futbolistas
Futbolistas de la selección de fútbol de España en los años 1940
Futbolistas de la selección de fútbol de Cataluña
Nacidos en Santa Cruz de Tenerife
Fallecidos en Santa Cruz de Tenerife

Gabriel Jorge


Le château de Beaumont est un ancien château fort, de nos jours en ruines, dont les vestiges se dressent sur l'ancienne commune française de Beaumont, dans le département de la Vienne, en région Nouvelle-Aquitaine.

Localisation
Le château est bâti sur une hauteur, aujourd'hui au milieu des vignes, à quelques centaines de mètres du bourg de Beaumont au sein de la commune nouvelle de Beaumont Saint-Cyr, dans le département français de la Vienne.

Le château, dressé à  d'altitude au sommet d'une falaise de tuffeau turonien, dominant la vallée du Clain d'environ , était un excellent poste d'observation. Il surveillait notamment le trafic qui empruntait la grande route Tours-Poitiers.

Historique
La première mention d'un seigneur de Beaumont Philippus dominus Bellimontis remonte à 1069 d'après un acte conservé dans le cartulaire de Noyers. Le castrum de Belli montis est mentionné pour la première fois en 1123. La tour Turris Belli Montis est citée dans les documents en 1237. La tour a donc probablement été bâtie au .

La motte de Beaumont aurait été le siège d'une châtellenie relevant de la baronnie de Colombiers.

Description
Le site se compose d'une tour romane, plantée au milieu des vignes, des  fortement délabré dénommée « la Tour » et qui sera détruite au , et d'une motte plus ancienne, dénommée « le castrum » à une soixantaine de mètres au sud de la tour.

La Tour
Elle adopte un plan presque carré () avec une hauteur résiduel d'une dizaine de mètres. Elle est bâtie en moellons de calcaire et l'épaisseur des murs renforcés de contreforts rectangulaires peu saillant et les massifs arrondis des angles les plus exposés aux attaques soulignent son rôle défensif. Elle est flanquée de trois tours d'angle et d'une tour carré, abritant un escalier à vis, qui est accolée au donjon primitif sur sa façade sud, au  par Aimery de Brisay. Cette construction a pour but de transformer le château féodal en une demeure plus confortable. Toutefois, des tourelles de  de diamètres ont aussi été construites à cette époque. Elles sont pourvues de canonnières. Leur fonction défensive reste énigmatique dans le mesure où elles ne communiquent pas entre elles, limitant ainsi les possibilités de déplacement des défenseurs.

La motte
Elle était surmontée par un second donjon roman rectangulaire d'environ , effondré et remblayé. Seul un angle de mur reste visible. La motte, d'un diamètre d'une quarantaine de mètres, est bâtie à l'aplomb d'une falaise de tuffeau au sein duquel subsiste un souterrain aménagé auquel on peut accéder par la carrière de pierre qui l'a capturé au

Chapelle Saint-Georges
La chapelle ecclesia Sancti Georgii de Bello monte, attenante au castrum, apparaît dans le pouillé de Gauthier réalisé vers 1032.

Notes et références

Voir aussi

Bibliographie
 .

Articles connexes
 Liste des châteaux de la Vienne
 Beaumont

Beaumont
Beaumont

Château de Beaumont (Vienne)