Sebastián Coria es un guitarrista argentino de Heavy Metal, desde 1994 al presente; es integrante del grupo Horcas.

Biografía
A los 6 años empezaría a escuchar música de la mano de Kiss (1973), banda que por aquellos años había visitado gran parte de la Argentina. Le llegarían a sus manos discos de Black Sabbath (1968) y Iron Maiden (1975) —entre otros— y en ese momento, al escuchar esa música, es que marcaría su carrera artística, al igual que su fascinanción por la guitarra.

Al cumplir 13 años, le regala una guitarra el luthier Rodolfo Cava, primer cantante de Rata Blanca (1985). Rodolfo, que vivía en el mismo lugar que Sebastián, le daría sus primeras clases. Fue en su taller donde Sebastián empezaría a conocer a los pioneros del  Heavy argentino, ya que Walter Giardino, Pappo y Osvaldo Civile entre otros, llevaban sus guitarras. Con tan solo 15 años, llega a tener la oportunidad de que también Civile le de clases.

Años más tarde, Sebastián formaría una banda con sus amigos, llamada Eufforya, y comenzaría a rodar en el circuito del Heavy under. Luego de unos cuántos shows, serían invitados para telonear a Horcas (1988), e incluso en esas fechas Osvaldo Civile tocaría algunos temas como invitado.

En 1993, debido a problemas internos en Horcas, Civile decide reformar la banda, de la formación de aquella época solo continuaría el  "Topo" Yáñez, y convoca a Sebastián, quien sólo tenía 20 años. Por otro lado, debido a problemas internos entre Horcas y su discográfica, la banda se ve impedida de grabar por un período de 5 años.

El 15 de julio de 1995, Horcas realiza un recital en Cemento, con motivo de la presentación de su segundo disco, Oíd mortales el grito sangrado. Sebastián convocaría a Guillermo De Lucca para integrarse como baterista. El 13 de abril de 1996, realizan un festival en el estadio Obras Sanitarias. El recital contaría con un invitado especial en la canción "Solución suicida", participa el exguitarrista de Riff (1980), Boff Serafine. En aquel show, el cantante de Horcas fue Christian Bertoncelli, éste en 1997 se retira del grupo y lo reemplaza el ex Jeriko, Walter Meza. En ese año, grabarían Vence, su tercer álbum de estudio.<ref>  Portal Cuartel Del Metal: "Entrevista a Sebastián Coria (Horcas): "Vence fue un álbum muy esperado y fundamental en la carrera de Horcas", 02/10/17.</ref>

En el 1998 Horcas lidera la segunda fecha del Metal Rock Festival II realizada en la discoteca Cemento, asimismo en aquel año abren los shows de Pantera (1981) en Buenos Aires. En 1999 graban Eternos, su tan largamente esperado álbum. Este disco sería la última grabación de Osvaldo Civile, quien fue hallado muerto el 28 de abril del 1999, 4 días después de su recital en El Duende del barrio de Flores. La banda decide seguir adelante en homenaje a su alma máter, y en ese mismo año se une a Horcas el guitarrista Gabriel Lis. Tiempo después, se presentarían por primera vez fuera de la Argentina, actúan en Uruguay y Brasil.

En el 2000 encabezan la cuarta edición del Metal Rock Festival en Cemento, junto a la banda española Barón Rojo (1980), a quienes acompañan en sus shows internacionales en México, Bolivia y Panamá. En el 2002 graban su disco autotitulado, el primero sin Civile. Al año siguiente, el 13 de septiembre de 2003, se presentan en Hangar para grabar Horcas vive, su primer álbum en directo.

En el 2004 sale el LP Demencial. La gira de presentación del disco comenzaría el 18 de diciembre, con entradas agotadas. Horcas actuaría en toda la Argentina y saldrían de gira por el exterior, con presentaciones en países como Ecuador, Venezuela, Paraguay, Uruguay y Colombia. En ese año, se presentan en el estadio de Vélez Sársfield como teloneros de Iron Maiden (1975). Dos años más tarde, en el 2006, editarían Asesino, su séptimo álbum. La canción que le da el título a este disco habla de la represión policial.

En el 2008, Horcas lanzaría Reviviendo huestes, editado el 16 de octubre de 2008, la placa hace mención a la cuarta canción del primer álbum de Horcas, Reinará la tempestad. Este LP incluye además una versión del tema "Solución suicida". Este disco los llevaría a una gira por todo el país.

El 6 de diciembre de 2010 editan su segundo álbum en vivo, La Maldición Continúa. En este material se incluyen varias versiones de viejos temas.Horcas actualmente se encuentra abocado a su Maldición Tour''.

Referencias

Guitarristas_de_heavy_metal_de_Argentina
Guitarristas_de_rock_de_Argentina
Músicos_de_rock_de_Argentina

Sebastián Coria (músico)


Brendon Urie (n. 12 aprilie 1987) este un cântăreț american, compozitor, muzician și un multi-instrumentist. Urie este cel mai bine cunoscut pentru ambitusul său vocal de patru octave și ca vocalistul formației Panic! at the Disco, din care actualmente este unicul membru originar.

Tinerețea
Urie a fost născut în St. George, Utah, și familia lui s-a mutat în Las Vegas, Nevada, când el avea 2 ani. El este al cincilea și cel mai mic copil născut de Grace and Boyd Urie, și el este de origine hawaiană din partea mamei. El a fost crescut într-o familie Mormon, dar a lăsat credința în jurul vârstei de 17 ani. Urie a participat la Palo Verde High School din Las Vegas, unde și-a întânit fostul viitor- Basistul din "Panic" era în clasa sa de chitară. Wilson i-a cerut lui Urie să încerce o trupă în care era, pentru că aveau nevoie de un chitarist de înlocuire.

Urie s-a descris ca un "spaz în liceu"  și a explicat că era un student care îl întrista mereu. El a lucrat la Tropical Smoothie Cafe pentru a plăti chiria trupei pentru spațiul lor de practică. La cafenea, Urie cânta adesea pentru clienți. El a explicat: "Am cântat tot ce ascultasem în acel moment, dar eram nevoit să iau comenzile. Îmi amintesc că am cântat câteva melodii ale trupei Scorpions, ceva imnuri W.A.S.P. 80s sunt de obicei bune pentru bacșiș. A fost o mare varietate de lucruri. Unor oameni le-a plăcut, iar altora nu. Trebuia să respect dorințele lor, dar am avut cupluri de persoane care mă întrebau dacă pot cânta pentru bacșiș. Asta era mereu amuzant"

Cariera

Panic! at the Disco
Urie l-a întâlnit pe Brent Wilson în timp ce preda cursuri de chitară oferite la liceu, iar Wilson l-a întrebat pe Urie dacă nu ar vrea să încerce să fie chitarist principal pentru Panic! at the Disco, iar ei se uitau după un înlocuitor în acel timp. Inițial, Ryan Ross era vocalistul trupei. Când Urie s-a ocupat în locul lui Ross de o repetiție, ei au fost impresionați de abilitățile vocale ale lui Urie, iar acesta a fost ales ca solist principal.

De atunci, "Panic! at the Disco" a lansat 5 albume de studio cu Urie ca solist principal.

Primul album, "A Fever You Can't Sweat Out", a fost realizat în 2005 cu single-ul hit "I Write Sins Not Tragedies" care îl propulsează până la 1,8 milioane de vânzări. Pentru al doilea album al lor, Pretty. Odd. (2008) , Urie și-a asumat răspunderea lirică și a scris două melodii pe scenă. Acestea fiind I Have Friends in Holy Spaces" și favoritul festivalului "Folkin' Around". El a scris, de asemenea, "New Perspective" pentru coloana sonoră a filmului Jennifer's Body.

Albume

 A Fever You Can't Sweat Out - 2005
 Pretty. Odd. - 2008
 Vices & Virtues - 2011
 Too Weird To Live, Too Rare To Die!
 Death of a Bachelor - 2016
 Pray For The Wicked - 2018

Referințe

Nașteri pe 12 aprilie
Nașteri în 1987
Cântăreți americani de muzică rock
Cântăreți cu registru vocal de patru octave
Muzicieni americani
Muzicieni americani din secolul al XXI-lea
Muzicieni LGBT
Oameni în viață
Tenori americani

Brendon Urie


El distrito de Carapo es uno de los cuatro distritos que conforman la provincia de Huanca Sancos, en el departamento de Ayacucho, bajo la administración del Gobierno regional de Ayacucho, en el Perú.

Historia
El pueblo Andamarka de Qarapoq-Carapo-, fue fundado en condición de pueblo español, el 2 de junio de año 1587, en la tercera reducción realizado por los españoles, desde la comunidad hermana de Wamankikia a 5 leguas puna, después de efectivizar la jugosa venta de tierras de los mismos carapinos a la etnia Anchiway: ayllu "MANALURI" del centro poblado actual San Miguel de Manchiri. "… Don  García  Hurtado  de  Mendoza Márquez de Cañete… Capitán General de estos reinos  Provincia  del  Perú, tierra  firme… Alonso Esteban Benavente, Corregidor de la Provincia  de  Vilcashuamán, Antonio  Heredia  Protector General de los naturales, me hizo  presente  relaciones  existentes  de  Autos y  Pareceres  de  Bernardino Carvajal, Padre  García  Solier, Alonso  Rodríguez  de  Hurtado y Juan  de  Barrientos  Cárdenas. Los indios  que  están poblando en el pueblo de Wamankikia  procedentes del Asiento de Karapo "PAYANYA" de Awkimarka, eran  conveniente  separar hacia el sitio de Karapo, para  su  mejor adoctrinamiento, tranquilidad,  alimentación, porque  en la quebrada honda  de  Guamanquiquia había  pocas  tierras y como  consecuencia, grandes  miserias LOS  INDIOS  NOTABLES olleros, pasaban  incomodidades  trabajo  a cinco leguas ( sobre puna vía Usqullu, Chamaqmnakis, Antichuku)...La historia de Carapo es, sumamente impresionante si se quiere aprender; por lo que le invitó a adquirir oportunamente, el valioso material.

Carapo, asciende su categoría de distrito  2 de enero de 1857, en el segundo periodo gubernamental del presidente mariscal don Ramón Castilla, bajo la Ley del 2 de enero de 1857. Según a la Ley Regional No. 362 del 15 de setiembre de 1 920, Carapo, se eleva de su categoría a "VILLA", anexando a los pueblos: Wamankikia, Tawlli y Manchiri y a Urabamba, en calidad de caserío [...].

Geografía
Su capital es el poblado de Carapo, ubicado a 3 188

Latitud -13.92

Longitud -74.334

Autoridades

Municipales
 2019 - 2022
 Alcalde: Narciso Tupia Aroni, de Desarrollo Integral Ayacucho.
 Regidores:
 Antonio Ocan Galindo (Desarrollo Integral Ayacucho)
 Demecio Chonta Huamán (Desarrollo Integral Ayacucho)
 Maritza Huamaní Tumbalobos (Desarrollo Integral Ayacucho)
 Lina Arones Quispe (Desarrollo Integral Ayacucho)
 Rober Rojas Quispe (Movimiento Regional Gana Ayacucho)

Alcaldes Anteriores

1987 - 1989: Deodono Sosa Fernández, del Partido Aprista Peruano
1991-1994: Feliciano Quispe Chicne.
 1996 - 1998: Jesús Walter Cabana Oscátegui, de L.I. Nro  5 Ricchary Wauje.
 1999 - 2002: Jesús Walter Cabana Oscátegui, de Poder Inca.
 2003 - 2006: Román De la Cruz Rojas, del Movimiento Regional "Para El Desarrollo e Integración de Ayacucho - DIA".
 2007 - 2010: Abraham Quispe León, de la Alianza Electoral Unidad Nacional.
 2011 - 2014: Deciderio Pillhuamán Sosa, del Movimiento Independiente Regional Todos con Ayacucho.
 2015 - 2018: Emiliano Fernández Cabana, de Qatun Tarpuy.

Festividades
 San Antonio.
 San Juan Bautista
 San Miguel.
 San Jerónimo.

Véase también
 Organización territorial del Perú

Referencias

Enlaces externos
 INEI Perú
 enfermeriaperu.net

Carapo

Distrito de Carapo


دائرة غرداية دائرة من دوائر ولاية غرداية وعاصمتها غرداية. وتضم بلدية غرداية.

المصادر

غرداية
غرداية

دائرة غرداية


este primul obiect interstelar observat, care a trecut prin Sistemul Solar. Denumit oficial , a fost descoperit de Robert Weryk folosind telescopul Pan-STARRS la Observatorul Haleakalā din Hawaii, la 19 octombrie 2017, la 40 de zile după ce a trecut de cel mai apropiat punct de Soare. Când a fost observat pentru prima dată, se afla la aproximativ 33 de milioane de km () de Terra (de aproximativ 85 de ori mai departe decât Luna) și se îndepărta deja de Soare.

ʻOumuamua este un obiect mic estimat la 100-1.000 de metri lungime, cu lățimea și grosimea, ambele, estimate între 35 și 167 metri. Are o culoare roșie, similară cu obiectele din exteriorul sistemul solar. În ciuda faptului că s-a apropiat strâns de Soare, ʻOumuamua nu a prezentat semne că ar avea o coamă (ca la comete), dar a prezentat o accelerație non-gravitațională. Cu toate acestea, obiectul ar putea fi o rămășiță a unei comete dezintegrate (sau exocomete), conform unui cercetător de la NASA.

Obiectul are o rată de rotație similară cu rata medie de rotație observată în asteroizii Sistemului Solar, mai multe modele valide permițând ca acesta să fie mai alungit decât toate, cu excepția câtorva alte corpuri naturale. ʻOumuamua se mișcă atât de repede în raport cu Soarele, încât cel mai probabil are o origine extrasolară. Extrapolat și fără alte decelerații, ʻOumuamua nu poate fi capturat într-o orbită solară, așa că în cele din urmă va părăsi Sistemul Solar și va relua călătoria prin spațiul interstelar. Sistemul de origine al lui ʻOumuamua și timpul petrecut în deplasare printre stele sunt necunoscute.

În iulie 2019, astronomii au concluzionat că ʻOumuamua este cel mai probabil un obiect natural. Un număr mic de astronomi au sugerat că ʻOumuamua ar putea fi un produs al tehnologiei extraterestre, dar dovezile în sprijinul acestei ipoteze sunt slabe. În martie 2021, oamenii de știință au prezentat o teorie bazată pe azot înghețat conform căreia ʻOumuamua poate fi o bucată dintr-o exoplanetă, asemănătoare planetei pitice Pluto, de dincolo de Sistemul Solar.

Descoperirea
În cursul unei căutări de obiecte din apropierea Pământului, pe imagini realizate la 19 octombrie 2017 de  telescopul PanSTARRS 1 (Panoramic Survey Telescope And Rapid Response System), pe care Robert Weryk, cercetător postdoctoral la Institutul de Astronomie din Hawaii, a remarcat obiectul ca un punct luminos, care se deplasa în fața stelelor. A fost primul care l-a supus atenției Minor Planet Center al Uniunii Astronomice Internaționale.

Weryk a cercetat apoi în arhivele de imagini ale Pan-STARRS și a remarcat că obiectul se afla și în imagini luate în noaptea precedentă (18 octombrie 2017 11:59:51 TU), dar nu fusese inițial identificat de procesorul de tratare a obiectelor în mișcare.

Denumirea
După descoperirea obiectului, UAI i-a dat denumirea provizorie cometară C/2017 U1 (PANSTARRS), la 25 octombrie. În aceeași zi, în urma observațiilor făcute de Very Large Telescope (VLT), care nu arătau nicio activitate cometară, obiectul a a fost reclasificat, în mod oficial, ca planetă minoră și a primit, în consecință, denumirea revizuită A/2017 U1, conform cu regulile privitoare la denumirile provizorii definite în 1995.

La 6 noiembrie 2017, obiectul a fost, în mod clar, reclasificat ca obiect interstelar și, conform cu noua nomenclatură stabilită cu această ocazie, a primit denumirea permanentă 1I și numele ʻOumuamua. Formele corecte pentru desemnarea acestui obiect sunt de atunci încoace, în consecință,  1I, , 1I/ʻOumuamua și .

Numele, care a fost ales de echipa programului Pan-STARRS, este de origine hawaiiană și semnifică "cercetaș", "soldatul trimis pe front pentru reperarea inamicului". Termenul hawaiian poate semnifica și un "mesager". Ou semnifică "a vrea să întindă mâna", iar mua, urmat de al doilea mua, care accentuează, semnifică "în avans de". Acest nume este un ecou la faptul că este vorba despre prima mărturie a unui trecut sau a unei frontiere îndepărtate necunoscute până acum. Este de notat că primul caracter al numelui nu este un apostrof, ci o  okina, caracter prezent în mai multe limbi îndeosebi polineziene.

Descriere
Pe 26 octombrie 2017, s-a anunțat că s-au identificat observațiile cercetării făcute de Catalina Sky Survey din 14 și 17 octombrie, crescând arcul de observație la 12 zile (comparativ cu 7 cu o zi înainte).

Acest obiect interstelar este roșu închis, culoare datorată probabil milioanelor de ani de bombardament cu raze cosmice în timpul traversării spațiului interstelar. Este destul de asemănător cu obiectele care provin de la limitele Sistemului nostru Solar;  foarte probabil este constituit din roci metalice și sărac în apă și în gheață.

Lumina pe care o reflectă este multiplicată cu 10 la fiecare 7,3 ore, fapt ce sugerează că are o mișcare circulară și o lungime de zece ori superioară lățimii sale. Forma sa este mult mai alungită decât a tuturor obiectelor stelare cunoscute în jurul planetelor noastre.

O primă estimare  ar da un diametru probabil de 400 de metri, apoi raza sa medie a fost recalculată la în jur de 100 de metri la o lungime de circa 800 de metri.

La descoperire, obiectul călătorea cu 25,5 kilometri pe secundă (9 septembrie 2017), apoi, în momentul în care era cel mai aproape de Soarele nostru (a cărui gravitate i-a modificat traiectoria accelerându-i mișcarea), pe când se afla la nu mai mult de 60 de ori distanța până la Lună, el a accelerat și a atins viteza de 44 de kilometri pe secundă. Și-a continuat apoi călătoria spre constelația Pegas.

SETI a studiat asteroidul cu două radiotelescoape, Green Bank Telescope  și Allen Telescope Array, în cadrul proiectului Breakthrough Listen, pentru studierea ipotezei unui vas interstelar.

Traiectorie și proveniență

Traiectoria sa este, în mod clar, hiperbolică, cu o excentricitate de circa 1,20, cea mai mare notată vreodată pentru un obiect aflat în Sistemul Solar. În măsura în care observațiile par să indice absența trecerii în apropierea planetelor, care ar fi putut să-i crească excentricitatea, ar putea să fie primul obiect interstelar identificat în mod sigur.

La 20 noiembrie 2017, a fost confirmat că provine din afara Sistemului nostru Solar: a devenit în acest fel primul asteroid detectat având originea extrasolară confirmată.

Obiectul care deținea precedentul record de excentricitate, cometa , cu excentricitatea de 1,057, trecuse aproape de planeta Jupiter, care o propulsase pe o orbită foarte excentrică, dar legată spre această traiectorie hiperbolică

Note

Legături externe

  (NASA)
 Talk about A/2017 U1 from 31 October 2017. SETI Institute at Facebook Live.

  – Proposal #13249

Obiecte astronomice descoperite în 2017
Asteroizi
Asteroizi de tip D
Obiecte interstelare

1I/ʻOumuamua


حسين بن علي عرب، (1338هـ/1919م -1423هـ/2002م) شاعر سعودي، من الشعراء المعاصرين في الحجاز، ومن رواد الحركة الثقافية في السعودية، وهو أول وزير للحج، أوجد نظام المؤسسات في السعودية، وكان ممن أرسوا قواعد ومواد لنظام الداخلية، إذ كان مديرًا عامًا فيها وقائمًا بأعمال وكالة الوزارة، كما كان يعمل في ديوان نائب الملك عبد العزيز آل سعود، بصفته معاوناً لمدير شعبة المالية والخارجية.

ولد في شعب عامر بمكة عام 1919، تلقى تعليمه بكتّاب مسجد بئر الحمام بشعب عامر، وحفظ القرآن الكريم ثم التحق بالمدرسة التحضيرية بالمسعى، ودرس المرحلة الابتدائية في مكة المكرمة، ثم انتسب للمعهد العلمي السعودي وتخرج منه عام 1356هـ/1937، وعمل محررًا في صحيفتي صوت الحجاز (جريدة البلاد حالياً)، وأم القرى، وقد حصل على عدد من الجوائز المحلية والعالمية، منها الجائزة الأولى في المسابقة الشعرية لهيئة الإذاعة البريطانية عام 1944، وجائزة الميدالية الذهبية ضمن تكريمات مؤتمر الأدباء السعوديين الأول عام 1974.

أصدر مجموعته الشعرية الكاملة في جزأين عام 1985م، فيما ترجمت بعض قصائده للغتين الألمانية والإنجليزية، ولم يكن يلتزم بنُظم معين في كتابة القصائد، بل كان يكتب كيفما تأتي القصيدة، مرةً حرة ومرةً موزونة، وقد استقال من وزارة الداخلية عام 1960، ثم استقال من وزارة الحج والعمرة عام 1963؛ لأسباب صحية وزهدًا منه في الشهرة، وتوفي في 29 أبريل 2002.

مناصبه
 عمل في شركة الطبع والنشر التي تصدر جريدة «صوت الحجاز».
 ثم عمل في تحرير جريدة «صوت الحجاز».
 قام بتحرير جريدة «أم القرى» بالنيابة.
 عُين مديراً لمكتب إدارة السيارات الحكومية من 1 محرم 1361هـ إلى عام 1 شعبان 1365هـ.
 نُقِل إلى ديوان نائب الملك معاوناً لمدير شعبة المالية والخارجية إلى عام 1370هـ.
 ثم نُقل سكرتيراً عاماً بوزارة الداخلية، ثم مستشاراً إدارياً، ثم مديراً عاماً، ثم قائماً بأعمال وكالة الوزارة إلى رجب عام 1380هـ حيث استقال منها.
 عُيِّن وزيراً للحج والأوقاف في شوال من عام 1381 هـ إلى رجب من عام 1383 هـ. ويعتبر أول وزير للحج والأوقاف.
 يعتبر مؤسس وزارة الحج والأوقاف (وزارة الحج والعمرة حالياً). ومصنع كسوة الكعبة المشرفة.
 عضواً في بعض الأندية والمؤسسات الأدبية والثقافية والصحفية.

الجوائز
 وسام القمة العاشرة لمجلس التعاون الخليجي في سلطنة عمان (1990)
 تكريم الرئاسة العامة لرعاية الشباب (الهيئة العامة للرياضة حاليًا) (1990)
 تكريم النادي الأدبي بمكة (1987)
 الميدالية الذهبية في مؤتمر الأدباء السعوديين الأول (1974)
 الجائزة الأولى في مسابقة نشيد الشباب السعودي (1973)
 الجائزة الأولى في المسابقة الشعرية لهيئة الإذاعة البريطانية (1944)
 الجائزة الأولى في مسابقة نشيد الجندية (1939)
 الجائزة الأولى في مسابقة نشيد الطيران (1935)

وفاته
توفي يوم الإثنين 17 صفر 1423 هـ الموافق 29 أبريل 2002م

انظر ايضاً
 أحمد محمد جمال

وصلات خارجية
 حسين عرب.. الوزير الأديب.. الشاعر المهيب.

مراجع

تهاميون
خريجو المعهد العلمي السعودي
شعراء سعوديون في القرن 20
مواليد 1338 هـ
مواليد 1919
وزراء حج سعوديون
وفيات 1423 هـ
وفيات 2002
شعراء سعوديون

حسين بن علي عرب


Jerry Doyle () a fost o gazdă de radio, comentator politic, actor de televiziune și fondator al platformei de conținut EpicTimes. Spectacolul său radio la nivel național, The Jerry Doyle Show, a fost difuzat în Statele Unite prin intermediul Talk Radio Network. Ca actor, Doyle a fost cunoscut pentru rolul său ca șeful securității Michael Garibaldi în serialul științifico-fantastic Babylon 5 (1994–1998).

Filmografie (selecție)
 1992 : Passager 57
 1993 : Spacecenter Babylon 5
 1994–1998 : Babylon 5 (serial TV)
 1996 : Captain Simian & The Space Monkeys (serial TV)
 1998 : The Outsider
 1998 : Babylon 5: The River of Souls
 1999 : Babylon 5: A Call to Arms
 2002 : Devious Beings
 2002 : Virtual Storm (Storm Watch)
 2003 : Lost Treasure
 2003 : The Long Ride Home
 2004 : Open House
 2010 : Republic of Doyle, serial TV

Referințe

Legături externe

Nașteri în 1956
Decese în 2016
Actori de televiziune americani

Jerry Doyle


An Sparganium limosum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Y.D.Chen. An Sparganium limosum in nahilalakip ha genus nga Sparganium, ngan familia nga Typhaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sparganium

Sparganium limosum


Grantræet er en dansk kortfilm fra 2011, der er instrueret af Lars Ostenfeld efter manuskript af Bo hr. Hansen.

Handling
Som kogle bliver grantræet bortført og må slå rødder og vokse sig stor langt væk fra sin familie. Det håbefulde træ har ellers store ambitioner om at vokse ind i himlen og gøre det godt. Seerne ser verden passere forbi gennem træets øjne, mens det utålmodigt venter på at vokse sig endnu højere og mere fyldigt end de omkringstående træer og ihærdigt forsøger at modstå de genvordigheder, et træ bliver udsat for i skoven. Indtil den dag i december, hvor en lille dreng forelsker sig i træet.

Medvirkende
 Albert Rudbeck Lindhardt - Dreng
 Henrik Vestergaard - Far
 Ian Burns - Skovarbejder
 Sira Stampe - Familie
 Carl Gustaf Kehler Holst - Familie
 Agathe Stegenborg Ostenfeld - Familie
 Nikolaj Lie Kaas - Grantræets stemme

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2011

Kortfilm fra Danmark

Grantræet


غورنيي  هي مدينة في مقاطعة بريمورسكي كراي في روسيا. يبلغ عدد سكانها حوالي 174 نسمة.

مراجع

مدن بريمورسكي كراي

غورنيي (بريمورسكي كراي)


Elaine Gomes Barbosa (n. 1 iunie 1992, Fortaleza, Ceará) este o jucătoare profesionistă de handbal din Brazilia. Din vara lui 2021 până în ianuarie 2022 a evoluat pe postul de pivot la echipa de club CS Minaur Baia Mare și în echipa națională de handbal feminin a Braziliei.

Elaine Gomes și-a trecut în palmares titlul de campioană mondială în anul 2013 cu naționala Braziliei, iar în anul 2015 a obținut medalia de aur la Jocurile Pan Americane. În sezonul 2016-2017, pentru o scurtă perioadă, iunie-octombrie 2016, Elaine Gomes a fost componentă a echipei HCM Râmnicu Vâlcea iar în sezonul 2019-2020 a evoluat pentru Corona Brașov.

Palmares
Campionatul Mondial:
 Medalie de aur: 2013

Jocurile Panamericane:
 Medalie de aur: 2015, 2019

Campionatul Central și Sud-American:
 Câștigătoare: 2018

Cupa EHF:
Turul 3: 2020

Superliga Turcă:
 Câștigătoare: 2017
 Medalie de argint: 2018

Campionatul Franței:
Semifinalistă: 2019

Note

Legături externe
  Federația Europeană de Handbal: Profil Elaine Gomes
  Handbalvolei: Profil Elaine Gomes

Nașteri în 1992
Sportivi brazilieni în viață
Jucătoare de handbal din Brazilia
Handbaliste ale SCM Râmnicu Vâlcea
Brazilieni expatriați în Danemarca
Brazilieni expatriați în Turcia
Brazilieni expatriați în România
Brazilieni expatriați în Franța

Elaine Gomes


سيلسين (SELENE) مسبار فضائي أطلقته وكالة الفضاء اليابانية في 14 سبتمبر 2007، بلغ المدار المحدد له بنجاح فوق القمر.

الرحلة
نجحت اليابان في إطلاق أول مسبار فضائي لاستكشاف سطح القمر بعد سلسلة محاولات فاشلة لتنفيذ ما تقول اليابان إنه أكبر مهمة باتجاه القمر منذ برنامج أبولو الأمريكي.

وقد غادر المسبار سيلين الغلاف الجوي لالأرض باستخدام صاروخ H-2A الذي يعتبر مفخرة البرنامج الفضائي الياباني، وذلك من محطة إطلاق في جزيرة تانيجاشما النائية. يزن ثلاثة أطنان وبلغت تكلفته 279 مليون دولار بتأخير أربعة أعوام عن الموعد المحدد مسبقاً

المهام
صممت للقيام في القمر بمهام فلكية وهندسية معقدة من الناحية الفنية منذ بدء برنامج أبولو الاميركي قبل عقود. وتتضمن البعثة المسماة كاجويا تيمنا باسم أميرة القمر في حكايات خيالية يابانية قديمة مسبارا رئيسيا وقمرين اصطناعيين صغيرين مجهزين بعدد 14 آلة مراقبة صممت لفحص تضاريس سطح القمر والجاذبية والمعالم الأخرى لجمع معلومات حول أصل وتطور القمر.

انظر أيضا
 سمارت 1
 استكشاف القمر

مراجع

البرنامج الياباني لاستكشاف القمر
مركبات فضائية اصطدمت بسطح القمر
مهام إلى القمر
2009 على القمر

سيلين (مركبة فضائية)


Évelyne Viens (L'Ancienne-Lorette, 6 de fevereiro de 1997) é uma futebolista canadense que atua como atacante. Atualmente joga pelo Kristianstads DFF.

Carreira

Viens jogou pelo time de futebol feminino USF Bulls de 2016 a 2019, onde se tornou a maior artilheira de todos os tempos da equipe com 73 gols e foi nomeada para a equipe All-American da NCAA três vezes. Ela marcou seu primeiro gol universitário em 25 de agosto de 2016 contra o Kentucky. Em 2018 e 2019, ela jogou pelo Dynamo de Quebec na Première Ligue de soccer du Québec.

Títulos
 Dynamo de Quebec
 Première Ligue de soccer du Québec: 2018
 Canadá
 Jogos Olímpicos: 2020 (medalha de ouro)

Ligações externas

Futebolistas do Canadá
Jogadoras da Seleção Canadense de Futebol Feminino
Futebolistas olímpicos do Canadá
Campeões olímpicos do Canadá
Futebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2020
Medalhistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2020
Jogadoras da Copa do Mundo de Futebol Feminino de 2023

Évelyne Viens


Christian Corrêa Dionisio (født 23. april 1975) er en tidligere brasiliansk fodboldspiller.

Brasiliens fodboldlandshold

|-
|1997||2||0
|-
|1998||2||0
|-
|1999||6||0
|-
|2000||0||0
|-
|2001||1||0
|-
!Total||11||0
|}

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Brasilien

Christian Corrêa Dionisio


In the Zone este cel de-al patrulea album de studio al interpretei americane Britney Spears. Acesta a fost lansat la data de 12 noiembrie 2003 prin intermediul casei de discuri Jive Records. Din punct de vedere muzical, este un album pop ce unește stilurile muzicale dance, house, reggae, trip hop și hip hop, cu o instrumentație ce conține chitare, tobe, sintetizatoare, instrumente cu coarde, și instrumente muzicale din Orientul Mijlociu. Temele pieselor variază de la dragoste, dans, împuternicire și, în cazul pieselor precum "Touch of My Hand", la sex și masturbare. La înregistrarea albumului au colaborat mai mulți producători, printre care Bloodshy & Avant, R. Kelly, Trixster, Moby, Guy Sigsworth și The Matrix.

După terminarea turneului Dream Within a Dream Tour în iulie 2002 și încheierea relației sale cu Justin Timberlake, Spears a planificat să ia o pauză de șase luni din cariera sa; cu toate acestea, munca pentru In the Zone a început mai târziu în luna noiembrie. Cântăreața a început să compună melodii pentru album în timp ce susținea concerte la nivel internațional, în ciuda faptului că nu cunoștea direcția albumului. Artista a experimentat cu diferiți producători, încercând să-i găsească pe cei care i se potriveau cel mai bine stilului ei. Primul cântec înregistrat a fost "Touch of My Hand", pe care Spears consideră că este cel care creează atmosfera albumului. Solista a compus doar patru piese, iar de multe ori a modificat versurile astfel încât să se poată potrivi cu ceea ce gândește. Spears a declarat că este o compozitoare autobiografică, deși nu până în punctul în care să se simtă auto-exploatată. Aceasta a explicat de asemenea, că natura sexuală a albumului a fost subconștientă și s-a produs în stadiul de dezvoltare al albumului. Spears a colaborat cu artiști precum Madonna în "Me Against the Music" și Ying Yang Twins în "(I Got That) Boom Boom".

In the Zone a primit recenzii pozitive din partea criticilor muzicali de specialitate, aceștia lăudând amestecul său de stiluri diferite și compoziția artistei, deși vocea ei a fost criticată pentru a fi distantă și procesată. Din punct de vedere comercial, In the Zone a devenit un succes internațional, debutând în fruntea clasamentelor din Franța și Statele Unite ale Americii și ajungând în top 10 cincisprezece țări. În Statele Unite, Spears a devenit prima artistă care deține un număr de patru albume consecutive clasate pe locul întâi.

Patru discuri single au fost extrase de pe album: "Me Against the Music", "Toxic" și "Everytime" au cunoscut succesul pe plan internațional, ocupând locul întâi în Australia și Irlanda și ajungând în top cinci în clasamentele din alte țări. Pentru a promova albumul, Spears a cântat piesele în mai multe emisiuni de televiziune și a pornit în turneul său The Onyx Hotel Tour. Albumul și videoclipurile muzicale au fost în mare parte văzute de critici drept sfârșitul tranziției sale de la o cântăreața de teen pop la o cântăreață adultă. În 2009, Amy Schriefer de la NPR a listat In the Zone ca fiind unul dintre cele cincizeci cele mai importante albume ale deceniului, considerându-l ca "punându-și amprenta asupra muzicii pop din anii 2000".

Informații generale și compunere

În noiembrie 2001, Spears a lansat cel de-al treilea material discografic, Britney, album ce prezintă teme mai adulte și provocatoare, și a lansat discul single principal "I'm a Slave 4 U". Albumul s-a vândut în peste patru milioane de exemplare în Statele Unite ale Americii; cu toate acestea, a fost considerat ca fiind albumul cu "cele mai slabe vânzări" în comparație cu proiectele sale anterioare. În anul următor, relația ei de trei ani cu cântărețul Justin Timberlake s-a încheiat după luni de speculații. După ce turneul Dream Within a Dream Tour pentru promovarea albumului Britney s-a încheiat în iulie 2002, Spears a anunțat că va lua o pauză de șase luni de la carieră. În noiembrie 2002, a dezvăluit că a început să lucreze la următorul material discografic de studio. Solista a explicat: "Doar am spus că am vrut două sau trei săptămâni de pauză. [...] Și toată lumea începea să spună, «Doamne, a dispărut...»".

În timp ce a fost în Europa, Spears s-a întâlnit cu William Orbit și cu Daft Punk pentru a stabili posibilele colaborări și i-a confirmat inițial Darkchild și The Neptunes drept producători. Când a fost întrebată de The Hollywood Reporter despre direcția artistică a materialului, Spears a răspuns că a fost o evoluție firească, adăugând: "Ar trebui să se întâmple în mod natural din felul în care te simți. [...] Orice se întâmplă, se întâmplă". În plus, Spears a programat întâlniri cu Timbaland și Missy Elliott cu scopul de o ajuta să își dezvolte sunetul. Elliott a făcut parte din echipa de producție alături de Nisan Stewart pentru proiectul lui Spears, însă nici unul dintre materialele inițiale nu au văzut lumina zilei. Spears a avut de asemenea o ședință de compunere cu James Murphy de la LCD Soundsystem. Murphy a afirmat: "Stăteam amândoi culcați pe podea, față în față, lucrând la versuri într-un carnețel de notițe. Și părea foarte nerăbdătoare, dar nu a funcționat, a mers la cină și nu s-a mai întors". Fred Durst a fost rugat de către managerii săi să trimită materiale, astfel a scris și a produs trei melodii trip hop care au fost înregistrate de Spears în ianuarie 2003. Cu toate acestea, după ce au apărut zvonuri despre o aventură între cei doi, Durst i-au rugat pe cei de la Jive Records să nu mai folosească melodiile pentru album. În martie 2003, Lauren Christy de la The Matrix a vorbit despre dezvoltarea albumului cu MTV News și au comparat lucrarea lui Spears cu albumul Madonnei din 1998, Ray of Light. Scott Spock, de asemenea de la The Matrix, a continuat să o compare cu Madonna, spunând: " Madonna se inspiră constant din ceea ce se difuzează în cluburi și îl transformă în ceva popular. Cred că Britney începe să adopte acest concept în care caută să lucreze la lucruri diferite, în loc să folosească același sunet familiar, și să îl aplice la stilul său [...] Nu cred că [fanii ei] vor fi speriați sau supărați de acest lucru. Cred că vor aprecia cu adevărat ceea ce se va întâmpla."

Spears a prezentat mai multe melodii lui Quddus Philippe de la MTV în luna mai 2003, printre care "Touch of My Hand", "Brave New Girl" și "Everytime". Spears a comentat: "Am reușit cu adevărat să îmi fac timp și să am un control creativ și să fac [noul album] să fie unul special, special, special". La data de 27 august 2003, Spears a interpretat în deschiderea galei de premii MTV Video Music Awards 2003, un amestec între "Like a Virgin/Hollywood" cu Madonna, Christina Aguilera și Missy Elliott. Spectacolul a început cu Spears apărând pe scenă în vârful unui tort imens de nunta în timp ce purta o rochie de nunta și un voal; a cântat câteva dintre primele strofe din "Like a Virgin" înainte ca Aguilera să apară din spatele tortului și să i se alăture. Madonna a ieșit apoi din tort, purtând o haină neagră și o pălărie, cântând piesa "Hollywood" înainte de a le săruta pe Spears și Aguilera pe buze. Missy Elliott a ieșit dintr-o capelă de nuntă pentru a interpreta piesa "Work It" la jumătatea spectacolului. Sărutul a generat reacții puternice din partea mass-mediei. Spectacolul a fost listat de revista Blender ca fiind unul dintre cele mai sexy 25 de momente de muzică din istoria televiziunii. MTV a descris spectacolul ca fiind cel mai important moment de deschidere din istoria MTV Video Music Awards.

Compunerea și înregistrarea

Pentru albumul In the Zone, Spears a lucrat cu producători de succes, precum Bloodshy & Avant, R. Kelly, Diddy, Christopher Stewart, Moby, Guy Sigsworth și The Matrix. Artista a început mai întâi să compună cântece pentru In the Zone în timpul turneului Dream Within a Dream Tour. Spears a comentat despre compusul în timpul turneului: "Singurul lucru care de care mi-a fost frică este că nu știam dacă [melodiile] erau destul de bune. [Dar] Nu poți avea încredere în nimeni, trebuie să mergi pe ceea ce simți." Spears a spus că este o compozitoare autobiografică, deși nu în punctul în care se simțea auto-exploatată. După sfârșitul turneului, Spears a invitat-o pe prietena ei Annet Artani, una din vocile care fac parte din acompaniamentul vocal, la casa ei din Los Angeles. Au început să cânte melodii la pian, iar la scurt timp după, au călătorit la Lacul Como din Lombardia, Italia. Printre melodiile pe care au lucrat au fost "Everytime", pe care Artani a confirmat-o ca fiind un răspuns la "Cry Me a River" lui Justin Timberlake, precum și "Shine", cântec rămas neterminat, compus de Spears despre sora ei, Jamie Lynn. Înregistrarea albumului a început în luna mai 2003. Spears a comentat că, deși nu știa inițial în ce direcție dorea să meargă cu albumul, și-a făcut timp să lucreze cu diferiți producători pentru a-i găsi pe cei care i se potriveau stilului ei. Prima melodie înregistrată pentru In the Zone a fost "Touch of My Hand", iar Spears a spus că "a oferit un echilibru pentru restul albumului." În urma ședințelor de înregistrare pentru "Everytime", Spears l-a complimentat pe Sigsworth, afirmând: "Practic i-am spus exact cum aș vrea să sune piesa. Și a fost atât de uimitor, pentru că există mulți producători cărora le spui aceste lucruri, și ei nu le înțeleg. Și te gândești că, oh, nu e întocmai calea cea bună. Însă el a înțeles tot. A fost uimitor.

Christopher Stewart și Penelope Magnet, cunoscuți împreună ca RedZone, i-au prezentat solistei cea de-a treia melodie pe care au scris-o și au produs-o, "Pop Culture Whore". În timp ce echipa ei de management a apreciat piesa, Spears a respins-o, spunându-le că "este oribilă". După ce au petrecut o noapte cu Spears în New York City pentru a "intra în lumea ei", așa cum a explicat managerul ei, a fost mai ușor să "compunem și să știm ce ar vrea și ce nu ar vrea să spună, să știm unde este atmosfera sa reală". Stewart și Magnet au început să lucreze la prima versiune a piesei "Me Against the Music"; Stewart s-a ocupat piesă, în timp ce Magnet a compus melodia la pian și câteva dintre versuri. În timpul sesiunilor de înregistrare, Stewart își amintește că aerul condiționat al studioului s-a stricat timp de trei zile, dar Spears "nu s-a plâns sau altceva, iar pentru mine asta înseamnă că este acolo unde este cu un motiv". În timp ce repeta pentru interpretarea de la premiile MTV Video Music Awards 2003, Spears i-a dezvăluit versiunea finală a piesei "Me Against the Music" Madonnei. După ce Madonna a spus că îi place piesa, Spears i-a cerut să facă melodia împreună cu ea. RedZone i-a acordat piesa "Me Against the Music" Madonnei, aceasta ocupându-se de aranjament și înregistrarea vocii ei, făcând astfel un duet. Spears, care s-a declarat o fană a Madonnei, a fost "mai mult decât surprinsă" când a auzit versul Madonnei, spunând: "I-am cerut doar să facă un lucru mic, dar ea chiar s-a străduit. A lucrat mult la el". RedZone au fost apoi angajați pentru a lucra la mai multe piese pentru album, inclusiv să prelucreze versurile piesei "Early Mornin'", să înregistreze acompaniamentul vocal pentru "Outrageous" și să producă "The Hook Up".

The Matrix au susținut că după ce au prezentat diverse melodii artistei, le-au adaptat pentru a i se potrivi gândirii sale, în special versurile. Christy a spus, "... știe cu adevărat ceea ce vrea, știe ce se întâmplă atunci când încearcă ceva care știe că nu îi se potrivește. E ceva la modul, «Nu, asta nu sunt eu.» Nu este genul de artist care să își creeze un fel de imagine falsă." Christy a susținut, de asemenea, că este impresionat de capacitatea vocii a lui Spears, în timpul înregistrării pentru piesa "Shadow". Steve Anderson, Lisa Greene și Stephen Lee au compus "Breathe on Me" la studiourile Metrophonic din Londra, Anglia. Înainte de a se întâlni cu ceilalți compozitori, Anderson s-a gândit la două concepte pentru cântecele lui Spears, una la care a lucrat "ani buni", și "Breathe on Me", pe care le-a elaborat în dimineața ședințelor. Greene și Lee nu au fost mulțumiți de primul concept, și au scris "Breathe on Me" cu Anderson. Cântecul a fost produs de Mark Taylor, păstrând mare parte din programarea efectuată de Anderson. Alături de Taylor, Spears a înregistrat "Breathe On Me" și "And Then We Kiss", ultima piesă nefiind selectată pentru lista finală de cântece pentru In the Zone. Înainte de lansarea albumului, managerul lui Spears, Larry Rudolph, a spus că era important pentru Spears să continue să se îndepărteze de sunetul pop tradițional, numind "I'm a Slave 4 U" și "Boys" de pe albumul Britney abateri de la muzica anterioară. Barry Weiss, președinte Jive Label Group la vremea respectivă, a adăugat: "A realizat ceea ce a vrut să realizeze, și anume să facă un album mai matur, care să nu sune precum ceva ce ar fi făcut acum trei ani, încă un album comercial care conține doar hituri [...] Este tipul de material pe care ar trebui să-l facă acum, și i-a venit rândul să o facă." In the Zone a fost înregistrat la studiourile Battery și The Dojo din New York City, studiourile 3:20, studiourile Decoy, studiourile Pacifique, studiourile Record Plant din Los Angeles, California, studiourile de înregistrare Westlake din West Hollywood, California, The Chocolate Factory din Chicago, Illinois, studiourile Triangle Sound din Atlanta, Georgia, studiourile Metrophonic și studiourile Olympic din Londra, Anglia și studiourile Murlyn din Stockholm, Suedia. Începând cu anul 2003, Spears a început să testeze reacția publicului cu privire la noile cântece, redându-le în diverse cluburi de noapte, cum ar fi Show în New York City.

Structura muzicală și versuri

Conform revistei Billboard, In the Zone marchează o abatere muzicală pentru Spears. În loc de pop tradițional, albumul este mai întunecat și mai orientat spre muzica dance. Spears a vorbit despre sunetul general al albumului cu publicația Rolling Stone, spunând, "L-aș descrie drept un material ce emană energii hipnotizante—ceva ce poți asculta fără să fie foarte structurat [...] Bineînțeles că nu mai fac «...Baby One More Time» și acele șlagăre enorme. Cred că acest material prezintă momentul în care sunt acum în viața mea. Este senzual, este sexual, probabil că scriu în mod subconștient pentru că nu am asta acum. Amy Schriefer de la NPR a declarat că albumul este un amestec de muzică dance, house, crunk, instrumentații Diwali, reggae și hip hop. Conform lui William Shaw de la Blender, tema principală al albumului In the Zone este "revelația lui Spears cu privire la sexualitatea ei, drept femeie singură." Primul single extras de pe album, "Me Against the Music", în colaborare cu Madonna, dar a fost construit ca un duet după ce artista a fost adăugată în piesă. Spears și Madonna schimbă replici în timpul versurilor, iar Madonna cântă solo în versul intermediar. Instrumentația cântecului include influențe hip hop și chitare funk. În versurile cântecului, Spears și Madonna cântă despre a te dezlănțui pe scenă, "I'm up against the speaker / Trying to take on the music / It's like a competition" (ro.: "Sunt împotriva difuzorului / Încercând să pun stăpânire pe muzică / Este ca o competiție"). Cea de-a doua piesă, "I Got That (Boom Boom)", este un cântec hip hop în stilul Atlanta, realizat în colaborare cu Ying Yang Twins.

"Showdown" are o instrumentație "efervescentă", iar versurile vorbesc despre "a te certa și a te împăca în relațiile trupești", incluzând versuri precum "I don't really want to be a tease / But would you undo my zipper, please?" (ro.: "Chiar nu vreau să fiu o pacoste, dar ai putea să-mi desfaci fermoarul, te rog?"). Rolling Stone a încadrat piesa în genurile muzicale pop-dancehall. "Breathe on Me", cel de-al patrulea cântec, a fost descris drept cel mai senzual cântec al albumului. Conținând influențe trip hop, Spears cântă, "Oh, it's so hot, and I need some air / And boy, don't stop 'cause I'm halfway there" (ro.: "Oh, este atât de fierbinte și am nevoie de niște aer / Și, băiete, nu te opri, fiindcă sunt la jumătatea drumului") și "Just put your lips together and blow" (ro.: "Apropie-ți buzele, și suflă"). "Early Mornin'" o prezintă pe Spears căutând bărbați la un club din New York City. Cântecul are o instrumentație percolativă și dispune de voci discrete din partea lui Spears, care toarce și cască în piesă. Clubul de noapte "Show" este totodată menționat. "Toxic", melodie pe care Spears a numit-o ulterior piesă ei preferată din carieră, a fost inițial oferită lui Kylie Minogue. Lansat ca și cel de-al doilea extras al albumului, "Toxic" conține elemente de muzică electropop și bhangra și instrumente, precum tobe, sintetizatoare, corzi înalte și chitare de surf. Versurile piesei vorbesc despre a fi dependentă de un iubit. "Outrageous", cel de-al patrulea și ultimul extras pe single al albumului, este o piesă inspirată de muzica hip hop în care conform lui MTV, Spears "șoptește și geme [...] cu o melodie îmblânzitoare de șerpi, oferind cântecului o senzație exotică." Versurile vorbesc despre materialism și distracție, cântăreața menționând în refren o serie de lucruri care îi fac plăcere. În "Touch of My Hand", cântec pe care Spears l-a considerat comparabil cu single-ul "That's the Way Love Goes" (1993) a lui Janet Jackson, cântă într-un registru inferior. Instrumentația conține elemente muzicale ale Orientului Mijlociu, iar versurile melodiei se referă la masturbare, "I will be bold / Going to the places where I can be out of control / Don't want to explain tonight / All the things I try to hide" (ro.: "Voi fi îndrăzneață / Mergând în locurile în care pot să-mi pierd controlul / Nu vreau să explic în seara asta / Toate lucrurile pe care încerc să le ascund".

Cea de-a noua piesă "The Hook Up" este o piesă reggae în care Spears cântă într-un accent jamaican Patois. Balada "Shadow" vorbește despre modul în care amintirile unui iubit pot rămâne în continuare, chiar și după ce acesta s-a dus. Versurile piesei "Brave New Girl" vorbesc despre o tânără care își găsește pasiunea pierzându-și inhibițiile. Susținută de o instrumentație electro-funk agitată, solista cântă în stil rap, "She's gonna pack her bags, she's going to find her way, she's going to get right out of this / She don't want New York, she don't want L.A., she's going to find that special kiss" (ro.: "Își va împacheta bagajele, o să-și găsească calea, o să iasă din asta / Nu vrea în New York, nu vrea în L.A., o să-și găsească acel sărut special"). Cântecul încorporează elemente ale muzicii No Doubt, Blondie și Madonna. "Everytime" începe cu o introducere de pian, Spears cântând cu o voce șoptită care devine mai puternică pe parcursul cântecului. "Everytime" este o rugăminte de iertare pentru rănirea neintenționată a unui fost iubit. În piesă, cântăreața explică că nu se simte în stare să mai continue, în versuri precum "Everytime I try to fly I fall / Without my wings I feel so small" (ro.: "De fiecare dată când încerc să zbor cad / Fără aripile mele, mă simt atât de inferioară"). În timpul unui interviu acordat postului MTV, Spears a spus despre melodie: "Este vorba de durere, este despre prima ta iubire, prima ta iubire adevărată. E ceva în care toți oamenii se pot regăsi, pentru că toți trec prin prima iubire, crezând că o să dureze pentru tot restul vieții." Întrebată dacă "Everytime" era despre Timberlake, ea a răspuns: "Voi lăsa melodia să vorbească de la sine." Varianta remix realizată The Desi Kulcha de la Rishi Rich pentru "Me Against the Music" înlătură complet linia melodică originală a cântecului, fiind adăugate beat-uri suplimentare și strigăte în stilul Punjab. În "The Answer", Spears cântă despre faptul că iubitul ei este răspunsul la toate nevoile sale: "Who can hold me tight, keep me warm through the night? / Who can wipe my tears when it's wrong, make it right? / Who can give me love till I'm satisfied? / Who's the one I need in my life?" (ro.: "Cine poate să mă țină strâns, să îmi țină de cald noaptea? / Cine îmi poate șterge lacrimile atunci când e greșit, și va face să fie bine? Cine poate să îmi dea dragoste până când sunt mulțumită? / Cine este cel de care am nevoie în viața mea?"). În "Don't Hang Up", artista insistă la telefon ca iubitul său să o satisfacă, chiar și de la o lungă distanță.

Promovare

În noiembrie 2003, Barry Weiss a declarat revistei Billboard faptul că albumul In the Zone a fost promovat la nivel mondial, domeniile implicate fiind publicitatea tipărită, publicitatea electronică, posturile de televiziune, radio și video, pentru a aduce la cunoștință publicului lansarea albumului. În plus, casa de discuri Jive a lucrat cu grupul comercial Karpel pentru a promova albumul comunității gay. Alte eforturi de promovare mai largi au inclus un parteneriat cu compania de marketing LidRock, unde clinenții care comandau o băutură carbogazoasă la Sbarro primeau o ceașcă cu coperta albumului, precum și un mini-disc pe capac cu piesa "Brave New Girl" și alte piese cu alți artiști. În decembrie 2003, un disc actualizat de LidRock a inclus o versiune remix a piesei "Me Against the Music" fără Madonna, precum și melodii ale altor cântăreți de la casa de discuri Jive, Nick Cannon și Bowling for Soup. Teatrele "Reagal" au prezentat, de asemenea, un scurtmetraj care includ imagini din realizarea videoclipurilor muzicale ale lui Spears. Două campanii naționale de publicitate TV au început la data de 1 noiembrie 2003, una cu un anunț publicitar în spectacolul american de comedie, Saturday Night Live, și altul exclusiv pe MTV. Nu au fost planificate campanii sponsorizate de marketing, așa cum a explicat Larry Rudolph, "«De data aceasta» va fi mai mult despre muzică decât despre legăturile corporatiste." În ceea ce privește expunerea internațională, pe parcursul unei perioade de patru luni, Spears a fost prezentată în șapte mini emisiuni TV și peste o sută cincizeci de interviuri în afara Statelor Unite ale Americii.

Spears a interpretat pentru prima dată piesa "Me Against the Music" la NFL Kickoff Live la data de 4 septembrie 2003 la National Mall. Spectacolul a fost compus dintr-un amestec dintre piesele "... Baby One More Time" și "I'm a Slave 4 U", care a inclus efecte pirotehnice. La data de 14 septembrie 2003, Spears a cântat un concert surpriză la Rain Nightclub în Palms Casino Resort, și a interpretat "Me Against the Music", "Breathe on Me", și un amestec între "...Baby One More Time" și "I'm a Slave 4 U". La data de 18 octombrie 2003, Spears a cântat "Me Against the Music" și "Everytime" în timpul celui de-al douăzeci și nouălea sezon al emisiunii Saturday Night Live. Spears a cântat în deschiderea Premiilor American Music din noiembrie 2003 piesa "Me Against the Music". La data de 17 noiembrie 2003, un concert special intitulat Britney Spears: In the Zone a fost difuzat pe American Broadcasting Company (ABC). În ziua următoare, solista a cântat "Me Against the Music" și "(I Got That) Boom Boom" la emisiunea muzicală americană TRL din Times Square. "Me Against the Music" a fost interpretat și în emisiunea americană The Tonight Show with Jay Leno, și emisiunea matinală americană Live with Regis and Kelly, în perioada 17-24 noiembrie 2003. De asemenea, Spears a fost cap de afiș al concertului Jingle Ball, cântând "Toxic", "Breathe On Me" și "Me Against the Music". Evenimentul a avut loc la 8 decembrie 2003, la Staples Center. Pe 24 ianuarie 2004, Spears a cântat în deschiderea Premiilor NRJ Music din 2004 piesa "Toxic". În iunie 2004, Spears a interpretat "Everytime" la emisiunea britanică Top of the Pops.

Turneul
Turneul The Onyx Hotel Tour, care a promovat In the Zone, a fost cel de-al patrulea turneu a lui Britney Spears. Seria de concerte a fost anunțată în decembrie 2003. A fost inițial intitulat "In The Zone Tour", însă Spears a fost dată în judecată pentru încălcarea drepturilor de autor privind mărcile comerciale, folosirea frazei "in the zone" fiindu-i interzisă. Spears s-a declarat inspirată să creeze un spectacol cu tema hotelului, idee pe care a combinat-o ulterior cu conceptul de piatră de onix. Scena, inspirată de teatrele din Broadway, a fost mai puțin elaborată decât turneele anterioare. Lista pieselor a fost compusă în mare parte din cântecele de pe albumul In the Zone, precum și unele dintre piesele sale precedente, care au fost rearanjate cu diferite elemente de jazz, blues și percuție latină. Organizatorul Clear Channel Entertainment a promovat turneul către un public mai matur decât în spectacolele anterioare ale artistei, în timp ce sponsorul MTV a promovat foarte mult turneul pe emisiunile de televiziune și pe rețeaua lor de socializare. Turneul a fost împărțit în șapte segmente: Check-In, Mystic Lounge, Mystic Garden, The Onyx Zone, Security Cameras, Club și Encore. Check-In a prezentat spectacole cu dans avansat în tema hotelului. Mystic Lounge a oferit un omagiu Cabaretului și altor musicaluri, iar piesele interpretate au fost mixate. Mystic Garden prezintă o scenă inspirată de junglă, iar The Onyx Zone a prezentat o interpretare baladă cu acrobații. Security Cameras a fost cea mai provocatoare parte a spectacolului, Spears și dansatorii simulând diferite practici sexuale. Club a prezentat o interpretare cu influențe urbane, în timp Encore a constat într-un antract în care Spears a cântat purtând un costum roșu. Turneul a primit recenzii mixte din partea criticilor contemporani. Unii l-au lăudat și l-au descris drept "un spectacol distractiv și interesant", în timp ce alții au criticat faptul că arată mai mult a spectacol teatral decât un concert adevărat. The Onyx Hotel Tour a obținut succes comercial, încasând 34 de milioane de dolari. În luna martie, Spears a suferit o leziune la genunchi pe scenă, fiind forțată să reprogrameze două spectacole. În iunie, Spears a căzut și-a rănit genunchiul din nou, în timpul filmărilor pentru videoclipul piesei "Outrageous". Aceasta a suferit o intervenție chirurgicală, iar tot restul turneului a fost anulat.

Discuri single

"Me Against the Music" a fost lansat ca primul single al albumului In the Zone la 20 octombrie 2003. Alegerea casei de discuri pentru primul single a fost inițial "Outrageous", dar "Me Against the Music" a fost lansat la insistența artistei. Cântecul a primit recenzii mixte de la criticilor de specialitate. Unii l-au considerat o piesă dance puternică al albumului, în timp ce alții l-au descris ca fiind lipsit de strălucire și dezamăgitor. "Me Against the Music" a obținut succes internațional, ocupând prima poziție a clasamentelor din Australia, Danemarca, Ungaria, Irlanda și Spania, precum și European Hot 100 Singles. De asemenea, s-a poziționat pe locul doi în Canada, Italia, Norvegia și Regatul Unit, și în top cinci în multe alte țări; cu toate acestea, poziția sa maximă a fost locul 35 în clasamentul Billboard Hot 100 din Statele Unite ale Americii, devenind cea mai slabă poziție pe care un prim single a lui Spears o obține. Cântecul a câștigat premiul "Hot Dance Single of the Year" la Premiile Muzicale Billboard din 2004. În videoclipul muzical, Spears o urmărește pe Madonna într-un club de noapte.

"Toxic" a fost lansat drept cel de-al doilea single la 12 ianuarie 2004. După ce a încercat să aleagă între "(I Got That) Boom Boom" și "Outrageous", Spears a ales "Toxic" în schimb. Cântecul a fost bine primit de critici. "Toxic" a obținut succes în întreaga lume, ajungând în top cinci în cincisprezece țări, ocupând locul unu în clasamentele Australia, Canada, Ungaria, Norvegia și Regatul Unit. În Statele Unite ale Americii, a devenit primul ei single care a întrat în top 10 în aproape patru ani. Videoclipul muzical o prezintă pe Spears în rolul unui agent secret, în căutarea unei sticluțe cu lichid verde. După ce reușește să o fure, intră într-un apartament și își otrăvește iubitul infidel. Videoclipul include, de asemenea, scene intercalate cu Spears, dezbrăcată și purtând diamante pe tot corpul său. "Toxic" i-a adus lui Spears primul său premiu Grammy pentru cea mai bună înregistrare dance, și este adesea menționat ca una dintre cele mai recunoscute piese ale sale.

"Everytime" a fost lansat ca al treilea extras pe single al albumului, la 17 mai 2004. Piesa a primit aprecieri din partea criticilor contemporani. "Everytime" a fost un succes comercial, devenind un șlagăr top cinci în majoritatea țărilor și ajungând pe locul unu Australia, Ungaria, Irlanda și Regatul Unit. Single-ul a ocupat locul 15 în clasamentul Billboard Hot 100 din Statele Unite ale Americii. Videoclipul pentru "Everytime" o prezintă pe Spears drept vedetă hărțuită de paparazzi, care se îneacă în cada din baie după ce începe să sângereze din cauza unei răni la cap. În spital, medicii nu reușesc să o resusciteze, în timp ce un copil se naște în camera de lângă, simbolizând faptul că s-a reîncarnat. Conceptul inițial al videoclipului ar fi prezentat-o Spears murind în urma unei supradoze de droguri, însă conceptul a fost anulat după ce a primit critici din partea mai multor organizații, care l-au perceput ca o promovare a sinuciderii.

"Outrageous" a fost al patrulea și ultimul extras pe single de pe album, lansat la data de 13 iulie 2004. Cântecul a fost lansat drept single după ce a fost ales ca piesă tematică pentru filmul Catwoman din 2004. "Outrageous" a primit recenzii mixte din partea criticilor de specialitate. Unii au apreciat sunetul său funky, observând influența din partea lui Michael și Janet Jackson, în timp ce alții l-au considerat "nememorabil". Cântecul a intrat doar în clasamentele din România, Japonia și Statele Unite ale Americii, apărând în multe dintre clasamentele componente Billboard și ajungând pe locul 79 în topul Billboard Hot 100. Videoclipul muzical a fost filmat în New York, în luna iunie al anului 2004. Pe platourile de filmare, Spears s-a accidentat la genunchi și a trebuit să sufere o intervenție chirurgicală artroscopică. Din cauza incidentului, videoclipul, turneul The Onyx Hotel Tour, precum și apariția din coloana sonoră Catwoman au fost anulate.

Recepția criticilor

In the Zone a primit, în general, recenzii pozitive din partea criticilor de specialitate. Pe Metacritic, albumul a primit un scor mediu de 66 din 100, bazat pe 13 de recenzii, scor care indică faptul că piesa a primit "recenzii în general favorabile". Jason Shawhan de la About.com i-a oferit o recenzie pozitivă discului, fiind de părere că, deși albumul emană o energie seducătoare și sexy, rezultatul final este o declarație personală din partea lui Spears. Redactorul a mai spus: "Încă un lucru legat de noul material a lui Spears este acela că albumele ei anterioare nu au reușit niciodată să stârnească vreun fel de reacție emoțională, ci doar simpla satisfacție ce vine din audiere a unui album pop foarte bun. Mi-e dor de Max Martin, asta e sigur, însă am impresia că Doamna S. a fost foarte atentă la Ciccone. Cu alte cuvinte, [In the Zone] este varianta lui Spears a albumului True Blue". Stephen Thomas Erlewine de la AllMusic a opinat că discul este "potrivit pentru club, dar în ciuda aluziilor către neo-electro și Neptunes, nu sună modern—ci mai degrabă precum melodii de pe albume din 1993, sau cântece de pe albumele Bedtime Stories și Ray of Light ale Madonnei. Din punct de vedere al producției, piesele [de pe In the Zone] nu sunt doar desăvârșite, dar mult mai variate în comparație cu cele de pe albumele anterioare". Ruth Mithcell de la publicația BBC Online a fost de părere că "Early Mornin'" este cel mai bun cântec, adăugând: "Din nefericire, tentativele lui Spears de a-și demonstra maturitatea nou-descoperită sufocă și copleșesc toate celelalte lucruri bune legate de In the Zone". Mim Udovitch de la revista Blender a comentat: "Acest album de «dezlănțuire» este o trecere neinspirată de la cântece despre inimă către cântece despre zona intimă [...] Nu mai este doar fetiță, ci o femeie în adevăratul sens al cuvântului, iar acum eliberată complet din sclavie, [Spears] joacă destul de convingător rolul unei amante". Într-o recenzie pentru revista Entertainment Weekly, David Browne a spus că "Brave New Girl" și "Touch of My Hand" sunt cele mai bune și sincere cântece de pe album, însă a mai adăugat "pe acest CD destinat să onoreze primii ei pași către viața de adult, Spears rămâne totuși distantă și superficială. În toată libertatea ei, cântăreața încă își caută drumul potrivit".

Jon Pareles de la revista Rolling Stone a opinat că "Vocea [lui Spears] este atât de prelucrată și editată încât se pierde originalul. [...] In the Zone oferă un club de striptease, sex 1-900, acomodare și nuditate. Pe lângă beat-urile sclipitoare, Spears sună la fel de intimă ca o păpușă gonflabilă". Sal Cinquemani de la publicația Slant Magazine a afirmat că "Cel de-al patrulea album de studio a lui Britney, In the Zone, o prezintă pe prințesa pop ajunsă la o vârstă a maturității, alături de un îndrăzneț mixaj de muzică hip-hop și dance, ștergând ultimele urme de bubblegum-pop rămase din trecutul ei. [...] În mare parte, In the Zone este o scrisoare de dragoste către ringul de dans, mare, suculentă, și zgomotoasă, care face implicarea Madonnei [...] și mai potrivită". Dorian Lynskey de la ziarul The Guardian a comentat: "Spre deosebire de albumele anterioare ale lui Britney, In the Zone nu are niciun cântec «de umplutură» sau vreo variantă cover de proastă calitate, ci doar vreo 57 variante de invenții profitabile de la fabrica de hituri pop. Există hip-hop sudic, deep house, R&B în stilul Neptunes, un beat Diwali omniprezent, și cel mai important, tone de influențe ale Madonnei". Jason King de la revista Vibe a numit In the Zone "un album dance foarte încrezător care ilustrează evoluția lui Spears în calitate de compozitoare". Cântecul "Toxic" i-a oferit lui Spears primul și singurul ei premiu Grammy de până acum, câștigând la categoria "Cea mai bună înregistrare dance" la cea de-a 47-a ediție a galei de premii (2005).

Distincții și recunoașteri
In the Zone a câștigat un premiu la categoria "International Rock Albums of the Year" la ediția din 2004 a premiilor Japan Gold Disc Award.

Performanța în clasamentele muzicale

Conform Nielsen SoundScan, In the Zone s-a vândut în 609.000 de copii în prima sa săptămână de la lansare în Statele Unite, debutând în fruntea clasamentului Billboard 200 la 7 decembrie 2003. Albumul a înregistrat al doilea cel mai bun debut pentru o artistă la capitolul vânzări în prima săptămână (fiind doar în urma Aliciei Keys, The Diary of Alicia Keys vânzându-se în 618.000 de exemplare). De asemenea, In the Zone a avut al cincilea cel mai bun debut de vânzări în prima săptămână al anului. Spears a devenit doua artistă din istoria clasamentului Billboard care să obțină patru albume consecutive ce ajung pe prima poziție, fiind doar în urma lui Janet Jackson care a avut la acea vreme cinci. In the Zone a fost premiat cu două discuri de platină de către Recording Industry Association of America (RIAA) la 16 decembrie 2003, denotând peste două milioane de copii expediate în Statele Unite. Până în prezent, discul s-a comercializat în peste trei milioane de exemplare, potrivit Nielsen SoundScan. În Canada, materialul a debutat pe locul doi în topul Canadian Albums Chart, 31.000 de unități fiind vândute în prima săptămână. Ulterior, albumul a primit trei discuri de platină din partea Canadian Industry Association (CRIA) pentru cele 300.000 de copii expediate.

În Australia și Noua Zeelandă, In the Zone a debutat pe locurile 10 și, respectiv, 25, în clasamentele oficiale. Materialul a fost premiat cu discul de platină de către Australian Recording Industry Association (ARIA), indicând peste 70.000 de unități vândute. În Japonia, albumul a debutat pe locul trei în ierarhia săptămânală Oricon, înregistrând vânzări de 59.128 de exemplare. Până în mai 2017, In the Zone s-a vândut în peste 450.000 de copii. În Mexic, albumul a primit la 17 decembrie 2003 discul de platină din partea Asociación Mexicana de Productores de Fonogramas y Videogramas (AMPROFON) pentru expedierea a 150.000 de exemplare. Concomitent, acesta a primit un disc de platină în Argentina din partea Argentine Chamber of Phonograms and Videograms Producers (CAPIF), denotând 40.000 de copii vândute. În Regatul Unit, In the Zone a debutat pe locul 14 în clasamentul UK Albums Chart. După 33 de săptămâni de prezență, acesta a urcat pe locul 13, poziția sa maximă. În total, discul a petrecut 43 de săptămâni în clasament. Acesta a primit totodată o certificare cu disc de platină din partea British Phonographic Industry (BPI) pentru cele peste 300.000 de exemplare vândute. În Franța, In the Zone a debutat pe prima poziție a topului French Albums Chart. În luna aprilie a anului 2004, albumul a fost premiat cu discul de platină de către International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) datorită vânzării a peste un milion de copii în Europa. In the Zone a fost al optulea cel mai bine vândut album al anului 2003.

Impact în cultura pop

Stephen Thomas Erlewine de la AllMusic a comentat: "Dacă Britney din 2001 a fost un album tranzitoriu, capturând-o pe Spears într-un moment al vieții în care nu se simțea nici fată, nici femeie, continuarea din 2003, In the Zone, evidențiază momentul în care aceasta și-a încheiat călătoria și s-a transformat în Britney, Femeia Matură". Erlewine a comparat-o pe Spears cu solista Christina Aguilera, explicând faptul că ambele artiste au echivalat maturitatea cu teme sexuale transparente și sunetele zdrobitoare ale cluburilor de noapte. În timp ce Aguilera "lasă impresia că este o zdreanță înnăscută, Britney este «fata din vecini» care se dezlănțuie în perioada facultății, bea alcool, fumează, dansează și trimite mesaje indecente, toate făcute într-un mod nechibzuit, de vreme ce este pentru prima oară când poate să se delecteze pe cont propriu".

Sal Cinquemani de la publicația Slant Magazine a afirmat: "Pentru o fată care mereu a lăsat impresia că este prea provocatoare pentru vârsta ei, In the Zone o prezintă pe Spears într-un moment al vieții în care în sfârșit poate «să-și umple pantalonii», ca să spun așa. Cochetăriile ei de fetiță în sfârșit par să funcționeze—poate pentru că, având vârsta de 21 de ani, este în sfârșit femeie". Jason King de la revista Vibe a spus că albumul înfățișează o transformare a lui Spears: "nu mai este o fetiță, ci o femeie în toată regula, căreia niciun bărbat nu îi poate rezista". În anul 2009, Amy Schriefer de la organizația NPR a inclus In the Zone în clasamentul celor mai importante 50 de albume ale deceniului. Numindu-l "o introducere în ceea ce privește sunetul muzicii pop a anilor 2000", redactorul a considerat că Spears a fost vehiculul ideal pentru un sunet futuristic, de vreme ce cântăreața încerca să se desprindă de trecutul ei teen pop. Schriefer a lăudat melodiile "Toxic" și "Everytime", afirmând, de asemenea, faptul că: "În timp ce istoria legată de obsesia pentru celebrități, voaiorismul paparazzilor și conflictele construite în jurul sexualității femeilor și instinctelor materne din acest deceniu sunt scrise pe corpul lui Spears, istoria muzicii pop lucrată în mod impecabil din acest deceniu este scrisă pe acest album".

Ordinea pieselor pe disc

Note
A ^ Extras pe disc single.
B ^ Se dorea a fi lansat ca extras pe single.

Acreditări și personal
Persoanele care au lucrat la album sunt preluate de pe coperta In the Zone.

Algozee – efectuare de ansamblu
Ed Alton – aranjament de corzi
Steve Anderson – instrumentație, programare
BlackCell – acompaniament vocal
Bloodshy & Avant – aranjament, programare, producător, inginer de sunet, editare vocală, instrumentație
DaCorna Boyz – claviatură
B.U.D. – acompaniament vocal
Courtney Copeland – acompaniament vocal
Tom Coyne – masterizare
Kara DioGuardi – acompaniament vocal
Roxanne Estrada – acompaniament vocal
Chris Fudurich – inginer de sunet
Andy Gallas – inginer de sunet
Abel Garibaldi – programare, inginer de sunet
Roy Gartrell – banjo, chitară
Serban Ghenea – mixare
Brad Gilderman – inginer de sunet
Roy "Royalty" Hamilton – aranjament, producător, acompaniament vocal, instrumentație
John Hanes – editare vocală, Pro-Tools
Dug Hanes – Pro-Tools
Jimmy Harry – aranjament, programare, producător, chitară, claviatură
Emma Holmgren – acompaniament vocal
Janson & Janson – conductor
Henrik Jonback – chitară
Jennifer Karr – acompaniament vocal
Brian Kierulf – programare, producător, inginer de sunet, inginer vocal, editare vocală, chitară, claviatură
Kyron Leslie – acompaniament vocal
Thomas Lindberg – bas
Steve Lunt – arranger, producător
Donnie Lyle – chitară
Sean Magee – inginer de sunet
Penelope Magnet – aranjament,  producător, aranjament vocal, producător vocal, acompaniament vocal
Madonna – voce secundară în "Me Against the Music"
Sean McGhee – inginer de sunet
Ian Mereness – programming, inginer de sunet
Charlie Midnight – textier
Moby – programare, producător, inginer de sunet, instrumentație
Pablo Munguia – inginer de sunet
Kendall D. Nesbitt – claviatură
R. Kelly – producător, acompaniament vocal
Rishi Rich – remixare
Emma Roads – acompaniament vocal
Chyna Royal – acompaniament vocal
Joshua M. Schwartz – producător, inginer de sunet, chitară
Guy Sigsworth – producător, instrumentație
Sheppard Solomon – producător
Britney Spears – voce principală, producător, acompaniament vocal
Mark "Spike" Stent – inginer de sunet, inginer vocal
Christopher Stewart – producător, aranjament vocal, producător vocal, aranjament, programare, acompaniament vocal, instrumentație
Stockholm Session Strings – corzi
Rich Tapper – inginer de sunet
David Treahearn – inginer de sunet
Mark Taylor – producător, inginer de sunet
The Matrix – producer, inginer de sunet, acompaniament vocal
Brian "B Luv" Thomas – inginer de sunet, editare vocală, inginer vocal
Mike Tucker – inginer vocal, editare vocală
Tumbi – efectuare de ansamblu
P-Dub Walton – editare vocală
Wizardz of Oz – acompaniament vocal
Dan Yashiz – editare vocală
Ying Yang Twins – acompaniament vocal

Clasamente

Săptămânale

De final de an

De final de deceniu

Certificări

{|class="wikitable sortable"
!Țara
!Vânzări/puncte
!Certificare
!Referințe
|-
| (CAPIF)
|align="center"|+40.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (ARIA)
|align="center"|+70.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (IFPI Austria)
|align="center"|+30.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (BEA)
|align="center"|+25.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (Pro-Música Brasil)
|align="center"|+50.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (Music Canada)
|align="center"|+300.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (IFPI Danemarca)
|align="center"|+20.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (IFPI Elveția)
|align="center"|+20.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (Musiikkituottajat)
|align="center"|+15,052
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (SNEP)
|align="center"|+225.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (BVMI)
|align="center"|+100.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (IFPI Grecia)
|align="center"|+10.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (RIAJ)
|align="center"|+250.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (AMPROFON)
|align="center"|+100.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (IFPI Norvegia)
|align="center"|+20.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (RMNZ)
|align="center"|+7.500
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (AFP)
|align="center"|+40.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (BPI)
|align="center"|+533.000
|align="center"|
|align="center"|<ref>"British album certifications – Britney Spears – In the Zone". British Phonographic Industry. accesat la data de 11 noiembrie 2018. Selecționați albums în câmpul Format. Selecționați Platinum în câmpul Certification. Scrieți In the Zone în câmpul "Search BPI Awards" iar apoi apăsați Enter.</ref>
|-
| (NFPF)
|align="center"|+120.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (RIAA)
|align="center"|+3.000.000
|align="center"|
|align="center"|"Ask Billboard: Britney Spears's Career Sales". Billboard. Prometheus Global Media. 24 martie 2015. accesat la data de 11 noiembrie 2018.
|-
| (GLF)
|align="center"|+30.000
|align="center"|
|align="center"|
|-
| (MAHASZ)
|align="center"|+10,000
|align="center"|
|align="center"|
|-
!colspan="4"|Sumar
|-
| (IFPI)
|align="center"|+1.000.000
|align="center"|
|align="center"|
|}

Note
 reprezintă "disc de aur";
 reprezintă "dublu disc de aur";
 reprezintă "disc de platină";
 reprezintă "dublu disc de platină";
 reprezintă "triplu disc de platină";
 reprezintă "cvintuplu disc de platină".

Istoricul lansărilor

 Note

Legături externeIn the Zone'' pe Metacritic

Albume pop
Albume din 2003
Albume Britney Spears

In the Zone


Sultan Khan may refer to:

Sultan Khan (chess player) (1903–1966),  Indian chess player
Sultan Khan (musician) (1940–2011), Indian sarangi player
Sultan Mohammed Khan (1919–2010), Pakistani civil servant and British India Army officer
Sultan Mohammad Khan (politician) (born 1980), Pakistani politician in Khyber Pakhtunkhwa
Sultan Muzaffar Khan, sultan of Kashmir
Sultan Said Khan, medieval ruler of East Turkestan
Sultan Satuq Bughra Khan, Uyghur ruler

See also
Amet-khan Sultan, Crimean Tatar test pilot
Kareem Rashad Sultan Khan, American soldier

Sultan Khan


Kadirije ili Kaderije (arapski, القادِرية) su derviši kadirijskog tarikata (derviškog reda) koji je osnovao Abdulkadir Gejlani, koji je bio iz mjesta Gelani (Gilan) u današnjem Iranu.

Kadirije su dosta rasprostranjene u zemljama gdje se govori arapski jezik, a mogu se naći i u Turskoj, Indoneziji, Afganistanu, Indiji, Bangladešu, Pakistanu, Bosni i Hercegovini, Rusiji, Palestini, Izraelu, Kini, te na područjima i istočne i zapadne Afrike. Red se snažno oslanja na pridržavanje temelja islama.

Vanjske povezice
 Abun-Nasr, Jamil M. "The Special Sufi Paths (Taqiras)", in Muslim Communities of Grace: The Sufi Brotherhoods in Islamic Religious Life. New York: Columbia UP, 2007. 86–96.
 Chopra, R. M., Sufism, 2016, Anuradha Prakashan, New Delhi
 "Halisa and the Distinguished Ones", Mehmet Albayrak, Ankara, 1993, Turkey

Derviški redovi

Kadirije


Gruzijski šahovski savez (gru.: საქართველოს ჭადრაკის ფედერაცია), krovno tijelo športa šaha u Gruziji. Osnovan je 1877. godine i član je FIDE od 1992. godine. Sjedište je u Tbilisiju, ul. M. Kostave 37a. Član je nacionalnog olimpijskog odbora. Gruzija pripada europskoj zoni 1.5b. Predsjednik je Giorgi Giorgadze (ažurirano 22. listopada 2019.).

Izvori

Vanjske poveznice
Službene stranice

Šah u Gruziji
Gruzija

Gruzijski šahovski savez


Ivan Pelizzoli  (Bergamo, Italija, 18. studeni 1980.) je talijanski nogometni vratar i bivši nacionalni reprezentativac. Većinu klupske karijere proveo je u domovini uz iznimku igranja za moskovski Lokomotiv.

Osvajač je brončane medalje na Olimpijskim igrama 2004. u Ateni.

Karijera

Klupska karijera
Pelizzoli je u rodnom Bergamu branio za tamošnju Atalantu u juniorskim i seniorskim sastavima te je debitirao u Serie A istaknuvši se kao jedan od najboljih mladih vratara Italije. Time je postao prvi vratar kluba, ispred starijih Alberta Fontane i Davida Pinata.

Dobre igre u dresu Atalante omogućile su mu transfer u AS Romu tijekom ljeta 2001. u vrijednosti 14 milijuna eura. Ubrzo je s klubom osvojio talijanski Superkup ali je bio zamjena Antonioliju. Međutim, uskoro je postao startna jedinica a tijekom sezone 2003./04. momčad je imala najmanje primljenih golova u Serie A. Sam Pelizzoli nije primio pogodak u 774 minute, međutim, unatoč tom uspjehu, nije uvršten na popis reprezentativaca za predstojeći EURO 2004.

Vratar je tijekom sljedeće sezone imao loše predstave zbog čega je 2005. napustio klub i otišao u Regginu. Ondje je bio važna karika momčadi osiguravajući joj svojim obranama ostanak u prvoj ligi.

31. siječnja 2007. potpisao je za rusku Lokomotiv Moskvu četverogodišnji ugovor dok je posljednju ugovornu sezonu proveo na posudbi u niželigašu AlbinoLeffeu. Dok se tijekom prve sezone borio s Eldinom Jakupovićem za startnu jedinicu, tijekom druge sezone bio je četvrti vratar kluba (iza Jakupovića, Mareka Čecha i Ivana Levenetsa).

Povratkom u domovinu, golman je branio za mnoštvo klubova kao što su Cagliari, Padova, Pescara, Virtus Entella i Vicenza. Trenutno je vratar niželigaša Piacenze.

Reprezentativna karijera
Pelizzoli je branio za sve mlađe uzraste talijanske reprezentacije dok je U21 sastavom osvojio brončanu medalju na Olimpijadi u Ateni 2004. Ondje je bio jedan od ukupno trojice starijih igrača koji su bez obzira na godine mogli nastupiti.

Za Azzure je debitirao u prijateljskoj utakmici protiv Švicarske u Ženevi, igranoj 30. travnja 2003. Druga (ujedno i posljednja) utakmica u nacionalnom dresu bila je također u prijateljskom susretu, ovaj puta protiv Finske.

Osvojeni trofeji

Klupski trofeji

Reprezentativni trofeji

Izvori

Talijanski nogometni vratari
Nogometaši Atalante
Nogometaši Cagliarija
Nogometaši Lokomotiv Moskve
Nogometaši Pescare
Nogometaši Piacenze
Nogometaši Reggine
Nogometaši A.S. Rome

Ivan Pelizzoli


Gustav Fabergé (18 de fevereiro de 1814 - 3 de janeiro de 1894) foi um joalheiro alemão do Báltico e pai de Peter Carl Fabergé, fabricante de ovos Fabergé. Ele estabeleceu seu próprio negócio em São Petersburgo, que seu filho herdou.

Vida

Gustav Fabergé, um alemão do Báltico, nasceu na cidade de Pernau (agora Pärnu) na Livônia (atual Estônia) em 18 de fevereiro de 1814. Seu pai, o artesão Pierre Favry (1768–1858; mais tarde Fabrier), mudou-se para a província báltica da Livônia, então parte do Império Russo. Pierre mudou-se para lá em 1800 da cidade alemã de Schwedt an der Oder. Ele se casou com a filha de um comerciante da Silésia chamada Maria Louisa Elsner (1776–1855). Sua família eram huguenotes da Picardia que viviam na Alemanha, tendo fugido da perseguição religiosa na França no final do século XVII, após a revogação do Édito de Nantes. Em 1796, ele se registrou como mestre marceneiro em Pärnu sob os nomes de Peter Fabrier em 1796 e Peter Faberg em 1808. Seu filho Gustav nasceu em Pärnu, onde adotou o sobrenome de Faberge em 1828. Gustav foi aprendiz de Andreas Ferdinand Spiegel em São Petersburgo. Ele então trabalhou para Johann Wilhelm Keibel na década de 1830.

Gustav se qualificou como mestre em 1841. Em 1842, ele abriu a joalheria House of Fabergé em São Petersburgo e se casou com Charlotte Maria Jungstedt (nascida Jungstedt), filha de um artista dinamarquês, Carl Jungstedt. Ele empregou Johann Alexander Gunst, Johann Eckhardt e desde 1857 August Wilhelm Holmström. Peter Carl Fabergé foi inicialmente educado em São Petersburgo. Em 1860, Gustav Fabergé se aposentou e, junto com sua esposa e filho, mudou-se para Dresden, deixando o negócio nas mãos de Peter Hiskias Pending e VA Zaianchkovski. Em Dresden, eles moravam em Walpurgisstraße e Victoriastraße, a poucos minutos a pé do Castelo e da famosa coleção de joias Grünes Gewölbe, com a importante joalheria de Johann Melchior Dinglinger. Peter Carl continuou sua educação em Dresden. Um segundo filho, Agathon, nasceu do casal dois anos depois. Uma filha, Wilhelmine Charlotte Fabergé nasceu em 1850 em São Petersburgo.

Em 1864, Peter Carl Fabergé embarcou em um Grand Tour da Europa. Ele recebeu aulas de ourives respeitados na Alemanha, França e Inglaterra, frequentou um curso no Schloss's Commercial College em Paris e viu os objetos nas galerias dos principais museus da Europa. Ele voltou para São Petersburgo e se casou com Augusta Julia Jacobs. Nos dez anos seguintes, o mestre de trabalho confiável de seu pai, Peter Hiskias Pendin, atuou como seu mentor e tutor. Após a morte de Pendin em 1882, Peter Carl assumiu o negócio e foi acompanhado por seu irmão Agathon Fabergé.
Gustav Fabergé e sua esposa, Charlotte Jungstedt, década de 1890
Gustav Fabergé viveu em Dresden com sua esposa até que ela faleceu em 1893. Ele morreu em 3 de janeiro de 1894, aos 79 anos, e foi cremado em Gotha com suas cinzas enterradas ao lado dos restos mortais de sua esposa no Trinitatisfriedhof (Cemitério da Trindade) em Dresden. Uma lápide não existe mais.

Joalheiros

Gustav Fabergé


Clara Ycart née le 10 janvier 1999 à Matadepera, est une joueuse de hockey sur gazon espagnole. Elle évolue au poste de défenseure au CD Terrassa et avec l'équipe nationale espagnole.

Elle a participé aux Jeux olympiques d'été de 2020.

Carrière

Championnat d'Europe
  : 2019

Jeux olympiques
 Top 8 : 2020

Hockey Series
  : 2018-2019

Références

Liens externes

Joueuse espagnole de hockey sur gazon
Naissance en janvier 1999
Naissance à Matadepera
Joueuse de hockey sur gazon aux Jeux olympiques d'été de 2020

Clara Ycart


E-Artsup, fondată în 2001, este o universitate tehnică  din Paris, Bordeaux, Lyon, Nantes, Lille, Montpellier, Toulouse (Franța).

Secții
 Bachelor
Domeniu: Multimedia
 Master
Domeniu:  Tehnologia Informației, Multimedia, joc video

Vezi și
IONIS Education Group

Legături externe
 E-Artsup Web

Universitatea din Lille
Universități din Franța
Universități tehnice
Lille

E-Artsup


An Phylloscirpus boliviensis in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Manuel Barros, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Dhooge och Paul Goetghebeur. An Phylloscirpus boliviensis in nahilalakip ha genus nga Phylloscirpus, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Phylloscirpus

Phylloscirpus boliviensis


යකඩ පෙනහැල්ලක් යනු, සාමාන්‍ය පේශීන්ගේ පාලනය යටතේ ශ්වසනය සිදු කල නොහැකි තත්ත්වයක් යටතේ හෝ එය සිදුකිරීමට යමෙකුහට අසමර්ථ තත්ත්වයක් යටතේ හෝ යම් පුද්ගලයෙකුට  ආශ්වාස ප්‍රශ්වාස සිදුකිරීමට හැකියාව ලබාදෙන යන්ත්‍රයකි. එය වෛද්‍ය සංවාතක වර්ගයකි. නියමාකාරයෙන් හැඳුන්වූ කලෙක, එය සෘණ පීඩන සංවාතකයකි.

වෛද්‍ය පොම්ප
බාලක පක්ෂගාත රෝගය
ශ්වසන චිකිත්සාව

යකඩ පෙනහැල්ල


Manfred Scheuer (Haibach ob der Donau, 10 de agosto de 1955) - clérigo católico romano austríaco, bispo diocesano de Insbruck de 2003 a 2015, bispo diocesano de Linz de 2016, vice-presidente da Conferência Episcopal Austríaca de 2020.

Foi ordenado sacerdote em 10 de outubro de 1980 pelo Cardeal Joseph Schröffer. Incardinado na diocese de Linz, foi pároco durante vários anos. A partir de 1985 foi associado ao departamento de teologia da Albrecht and Louis University em Freiburg. Ele também foi, entre outros, o pai espiritual do seminário de Linz e professor da Faculdade de Teologia de Trier.

Em 21 de outubro de 2003, o Papa João Paulo II o nomeou bispo diocesano da diocese de Innsbruck. Foi ordenado bispo pelo arcebispo Alois Kothgasser. Co-consagradores foram Maximilian Aichern OSB, bispo de Linz, e Reinhold Stecher, bispo emérito de Innsbruck. Seu lema spiritus vivificat ("O Espírito vivifica") vem do Evangelho de João (Jo 6,63) e 2 Coríntios (2 Cor 3,6).

Em 18 de novembro de 2015, o Papa Francisco o nomeou Ordinário da Diocese de Linz. Posse foi realizada em 17 de janeiro de 2016.

Em 16 de junho de 2020, foi eleito vice-presidente da Conferência Episcopal Austríaca.

Ver também

Bispos católicos da Áustria

Manfred Scheuer


West End station is a DART Light Rail station in Dallas, Texas. It is located in the West End Historic District of Downtown Dallas on Pacific Avenue, between Market and Lamar Streets near CBD West Transfer Center. It opened on June 14, 1996, and is a station on the , , , and  lines, serving the West End Marketplace, Dallas Alley, the Dallas World Aquarium and Zoo, the Sixth Floor Museum (in the Texas School Book Depository), Dealey Plaza, the Old Red Courthouse with its Dallas Visitors Center and El Centro College and is within walking distance of the American Airlines Center and the rest of Victory Park.

This is the westernmost stop on the four stop trunk segment shared by all four lines. West of here, approaching the TRE tracks, the Orange and Green Lines branch north and the Red and Blue Lines branch south.

Following the shooting of Dallas police officers on July 7, 2016, the station was closed during the investigation of the nearby crime scene. Trains were stopping at all transit mall stations except West End, which they passed through during the incident. News outlets reported that ridership was lower than normal just after the attacks at nearby stations such as Akard, St. Paul, and Pearl/Arts District, typically busy stations during the morning rush hour.

References

External links
 Dallas Area Rapid Transit - West End Station

Dallas Area Rapid Transit light rail stations in Dallas
Railway stations in the United States opened in 1996
1996 establishments in Texas
Railway stations in Dallas County, Texas

West End station (DART)


Vor dem Frost (Originaltitel: Innan frosten) ist der zehnte Teil der zwölfteiligen Kurt-Wallander-Serie des schwedischen Schriftstellers Henning Mankell. 2002 erschien er erstmals auf Schwedisch, 2003 in deutscher Übersetzung. Er ist als einziges in der Reihe aus der Perspektive von Linda Wallander, der angehenden Polizistin und Tochter Kurt Wallanders, geschrieben.

Inhalt

Prolog: Jonestown
Den Prolog bildet ein Blick auf die Ereignisse in Jonestown im November 1978, das zu dieser Zeit Schauplatz eines Massenmordes und -selbstmordes wurde. Erik Westin, der aus Schweden geflohen war und sich der messianischen Bewegung von Jim Jones angeschlossen hatte, kann als einziger entkommen.

1. Teil: Aaldunkel
Am 21. August 2001 fliegen im schwedischen Schonen brennende Schwäne über den Marebo-See (Marebosjö). Der Mann, der sie angezündet hatte, informiert anschließend die Polizei. Kurt Wallander untersucht den Fall routinemäßig und nimmt dabei seine Tochter Linda mit, kann aber am fraglichen See keine Spuren entdecken. Der Fall wird ad acta gelegt. Linda wohnt in der Wohnung ihres Vaters und bereitet sich auf ihren Polizeidienst in Ystad vor, der am 10. September beginnen soll. Im Lauf des Sommers hatte sie ihre Freundschaften mit Anna Westin und Lill Zeba ("Zebra"), zwei Freundinnen aus der Schulzeit, aufgefrischt. Bei einem Treffen mit Linda behauptet Anna, sie habe bei einem Ausflug in Malmö ihren seit 24 Jahren verschwundenen Vater gesehen. Linda bezweifelt dies und gibt dies Anna auch klar zu verstehen.

Am nächsten Tag, dem 27. August, ist Anna aus ihrer Wohnung verschwunden. Linda glaubt nicht an eine natürliche Erklärung und dringt in Annas Wohnung ein, kann jedoch keine Hinweise auf den Grund des Verschwindens finden. Zwischenzeitlich wird ein polizeilicher Fall bekannt, der eine Ähnlichkeit mit den brennenden Schwänen aufweist: Auf einem Bauernhof wurde ein Kalb angezündet und starb. Linda darf ihren Vater bei den Ermittlungen vor Ort begleiten. Als Täter wird ein Sadist vermutet. Auf ihrer Suche nach dem Verbleib ihrer Freundin hat Linda inzwischen begonnen, Annas Tagebücher zu lesen. Linda entdeckt dort Notizen (Meineide, Vatikan), die sie nicht versteht. Bei einer weiteren Ermittlung, an der Linda an Seite ihres Vaters teilnimmt, findet sie einen Verknüpfungspunkt zu den Tagebüchern: Die Kulturgeographin Birgitta Medberg, die die Geschichte von Wegen und Pfaden erforscht, wird vermisst.

Linda findet in einem von Annas Tagebüchern einen Hinweis auf einen Brief, den Anna von Birgitta Medberg erhalten hat. Sie verschafft sich Zugang zu Medbergs Wohnung und findet dort die Karte eines Gebiets, das Medberg mutmaßlich vor ihrem Verschwinden erkunden wollte. Linda fährt zu dem Waldgebiet bei Rannesholm und findet auf einem Parkplatz den Vespa Motorroller von Birgitta Medberg. Sie verständigt ihren Vater, mit dem sie anschließend das Waldgebiet durchsucht. In einer versteckt gelegenen Hütte finden sie schließlich die zerstückelte Leiche von Birgitta Medberg.

2. Teil: Die Leere
Birgitta Medbergs abgehackte Hände sind zu einem Gebet gefaltet. In einer Bibel, die in der Hütte lag, sind Anmerkungen enthalten, die den Sinn der Schrift korrigieren wollen. Derweil entdeckt Linda, dass sich jemand Zutritt zu Annas Wohnung verschafft haben muss.

Nach dem Fund der Leiche von Birgitta Medberg erfährt Linda, dass diese früher Schmetterlinge sammelte. Ein Schmetterlingsbild war aus Annas Wohnung verschwunden, was in Lindas Augen den Zusammenhang zwischen Anna und Birgitta Medberg erhärtet. Auch die Polizei nimmt nun das Verschwinden von Anna ernst, nachdem Kurt Wallander zuvor Lindas diesbezüglichen Befürchtungen noch keine Bedeutung beigemessen hat. Linda ist auf dem Weg, Annas Mutter zu besuchen, als sie diese durch das Gartenfenster mit einem Mann reden hört. Sie kehrt um und tritt auf dem Weg zurück zum Auto in eine Tierfalle. Die Angaben von Annas Mutter über das Aussehen des Mannes gegenüber der Polizei stimmen nicht mit Lindas Erinnerungen überein. Im Briefkasten der Wohngemeinschaft von Anna in Lund, wo diese Medizin studieren soll, findet Linda einen Brief mit einem Hinweis auf ein als Versammlungsstätte dienendes Haus in Lestarp.

Linda fährt dorthin und sieht auf dem Kirchplatz einen Mann, den sie glaubt, mit dem Besucher bei Annas Mutter identifizieren zu können. Zudem gelingt ihr, den Eigentümer des Hauses, das einer sektenartig anmutenden Menschengruppe als Treffpunkt dient, ausfindig zu machen: den Norweger Torgeir Langaas. Linda will diesen in seiner Wohnung in Kopenhagen aufsuchen, findet ihn aber nicht vor, sondern wird bedroht und niedergeschlagen. Ein Mann wird der Tat überführt, gibt aber ein falsches Geständnis über das Tatmotiv ab. In Annas Tagebuch findet Linda den Hinweis auf einen Mann, der im selben Haus wohnt und fährt erneut nach Kopenhagen. Sie findet heraus, dass die Wohnung des verwirrten und dementen Manns einer anderen Person als Unterschlupf dient. Nach ihrer Rückkehr aus Kopenhagen wird in Ystad eine Kleintierhandlung in Brand gesteckt. Ein Mann ruft auf Norwegisch: Gott hat gefordert. Es ist der dritte Fall, in dem Tiere gezielt ermordet wurden.

3. Teil: Das Tau
Plötzlich taucht Anna wieder in ihrer Wohnung auf. Sie gibt an, sich auf die Suche nach ihrem Vater begeben zu haben, diesen aber nicht gefunden und endgültig die Hoffnung aufgegeben zu haben, dass er noch lebt. Anna wird von der Polizei zum Verhör eingeladen, das Kurt Wallander führt. Linda und ihr Vater sind der Überzeugung, dass Anna in wesentlichen Punkten nicht die Wahrheit sagt. Bevor diese Untersuchung abgeschlossen werden kann, kommt es zu dramatischen Ereignissen: Zwei Kirchen in Schonen werden angezündet und brennen nieder. In einer der Kirchen wurde zuvor eine Frau in einem erkennbar rituellen Mord erdrosselt. Sie kann als Amerikanerin identifiziert werden und trägt einen Anhänger in Form einer Sandale. Linda weiß von der Vergangenheit von Annas Vater, Erik Westins, als Sandalenmacher.

Linda, Anna und Zebra treffen sich zusammen in einem Café. Als das Gespräch auf Zebras Kind fällt, bemerkt diese beiläufig, dass sie schon einmal abgetrieben habe. Anna reagiert empört und verlässt die beiden.

4. Teil: Der dreizehnte Turm
Linda darf Wallanders Kollegen Stefan Fredman begleiten, als dieser einen Schlosser nach einem Mann befragt, der die Anfertigung von Schlüsseln in Auftrag gegeben hat, mit denen die Täter sich Zugang zu den zwei abgebrannten Kirchen verschafft haben könnten. Dann erfährt Linda von Anna, dass Zebra verschwunden ist und ihren Sohn zurückgelassen hat. Als Linda Details zu einer in Kopenhagen ermordeten Prostituierten bekannt werden, deren Hände zum Gebet gefaltet wurden, kann sie eine Verbindung zwischen den Fällen herstellen: Die Prostituierte hatte ebenso wie Zebra und, wie später bekannt wird, auch die in der Kirche ermordete Amerikanerin, Abtreibungen vorgenommen. Eine christliche Erweckungsbewegung wird nunmehr als Urheberin der Geschehnisse vermutet.

Torgeir Langaas kann durch Stimmenvergleiche als der Anrufer identifiziert werden, der am Anfang der Gewaltserie die Schwäne über dem Marebo-See in Brand gesetzt hatte und mutmaßlich neben Erik Westin auch an den weiteren Taten beteiligt war. Nach der Kontaktaufnahme mit den norwegischen Behörden erfährt die Polizei, dass Torgeir Langaas neunzehn Jahre zuvor aus seinem Land verschwand und Haupterbe eines vermögenden Reeders war. Zebras Verschwinden wird nun äußerst ernst genommen. Es wird befürchtet, dass Erik Westin und seine Mithelfer sie wegen ihrer Abtreibung ermorden wollen. Auch Anna, die inzwischen erneut verschwunden ist, wird von der Polizei gesucht. Eine Theologin untersucht die im Wald bei Rannesholm gefundene Bibel und stellt fest, dass die Autoren der korrigierten Version dort nach einer "verborgenen Wahrheit" suchen.

Anna ruft im Polizeipräsidium an und will mit Linda reden. Als beide sich außerhalb des Präsidiums treffen, verhält Anna sich auffällig. Sie gehen im Streit auseinander. Linda folgt Anna, die vor ihrer Wohnung von einem Wagen zu einem in Meeresnähe gelegenen Haus bei Sandhammaren mitgenommen wird. Linda versteckt sich vor dem Haus und erfährt, dass Erik Westin und seine Gefolgsleute planen, am nächsten Tag – dem 8. September – dreizehn Dome in Schweden zu sprengen. Mit dem letzten soll ein "großer Reinigungsprozess" beginnen. Linda will zurückkehren, doch ist sie entdeckt worden und wird von Torgeir Langaas eingeholt, im Kofferraum eines Autos in ein unbekanntes Kirchengebäude gefahren und dort gemeinsam mit der bereits gefangenen Zebra in der Sakristei eingesperrt. Anna hilft den beiden, indem sie ihnen ein Handy zur Verfügung stellt. Anhand der Geräusche von Flugzeugen kann die Polizei den Standort der Kirche eruieren.

Zebra soll in der Kirche mit einem Tau erdrosselt werden. Im letzten Moment stürmt die Polizei die Kirche. Bei dem Schusswechsel stirbt Anna, Erik Westin und Torgeir Langaas können entkommen. Die Polizei erreicht die Nachricht, dass ein mit Dynamit beladener Lastwagen in den Dom zu Lund gefahren sei. Die geplanten Angriffe auf die anderen Dome sind jedoch vereitelt worden. Torgeir Langaas begeht mit einem Auto Selbstmord, während Erik Westin noch nicht gefasst werden konnte. Als Linda Wallander mit einem Tag Verspätung am 11. September 2001 ihren Polizeidienst in Ystad aufnimmt, versammeln sich am Nachmittag die Polizisten vor dem Fernseher, um einer Nachrichtensondersendung über die Ereignisse in den USA zu folgen.

Epilog: Das Mädchen auf dem Dach
Der Epilog des Buches spielt am 23. November 2001. Linda, die selbst zweimal ihren Suizid geplant hatte, kann ein sechzehnjähriges Mädchen davon abhalten, vom Dach eines Mietshauses zu springen.

Hintergründe und Charakterisierung
Vor dem Frost sollte der erste Teil einer ganzen Serie mit Linda Wallander als Hauptperson sein, die dann Mankell doch nicht weiterführte.
Der Roman ist "auch eine Antwort auf den 11. September. Es endet mit dem Terroranschlag auf das World Trade Center. Was der Autor mit diesem Plot sagen will, ist klar: Schaut her es gibt nicht nur islamische Fundamentalisten sondern auch christliche."
Linda neigt wie ihr Vater zu eigenmächtigem, sich selber in Gefahr bringendem Handeln – und wird von diesem dafür gerügt.
Im Roman Vor dem Frost tritt auch der krebskranke Kommissar Stefan Lindman auf, die Hauptfigur des im gleichen Jahr erschienenen Kriminalromans Die Rückkehr des Tanzlehrers.

Erfolg
Das Buch stand 6 Wochen lang im Jahr 2003 auf dem Platz 1 der Spiegel-Bestsellerliste.

Adaptionen
Am 14. Januar 2005 wurde die Verfilmung des Romans im schwedischen Fernsehen als TV-Krimi erstmals ausgestrahlt. Vor dem Frost bildete den Auftakt zur Serie Mankells Wallander. Die Rolle des Kurt Wallander übernahm erstmals Krister Henriksson, die Hauptrolle der Linda Wallander übernahm Johanna Sällström. Die deutsche Version wurde am 2. Juni 2006 vom Ersten Deutschen Fernsehen ausgestrahlt. 2003 erschien in Der Hörverlag das deutsche Hörspiel zum Buch. Am 18. Juli 2007 wurde das Stück erstmals unter der Bearbeitung und Regie von Wolfgang Rumpf am Berliner Kriminal Theater aufgeführt.

Weblinks
 Rezension des Buches. Spiegel Online

Einzelnachweise

Literarisches Werk
Kriminalliteratur
Literatur (Schwedisch)
Literatur (21. Jahrhundert)
Werk von Henning Mankell
Roman, Epik
Kurt Wallander
Bestseller (Deutschland)

Vor dem Frost


Berjablátoppur (fræðiheiti Lonicera caerulea subsp. edulis) er runni af geitblaðsætt ættaður frá Austur-Asíu. Þetta er ein af undirtegundum blátopps sem er með æt ber og hefur verið nýttur þannig um aldir í austur Asíu. Hinsvegar var fyrst farið að framrækta hann til af Rússum um 1950 og Japan um 1970. Nú er hann orðinn þekktari á Vesturlöndum undir Aínúa heiti hans "Haskap". Önnur afbrigði tegundarinnar hafa verið notuð til að auka uppskerumagn og bragðgæði, og þá aðallega Lonicera caerulea subsp. emphyllocalyx.

Hann hefur allnokkuð verið reyndur á Íslandi og reynst vel.

Næringargildi

Ræktuð afbrigði
Meðal ræktaðra afbrigða eru:
 'Atlaj'
 'Aurora'
 'Banana Blue'
 'Blue Rock'
 'Boreal Beauty'
 'Boreal Beast'
 'Boreal Blizzard'
 'Borealis'
 'Berry Blue'
 'Cinderella'
 'Doc Velikan'
 'Honeybee'
 'Indigo Gem'
 'Indigo Treat'
 'Indigo Yum'
 'Jugana'
 'Nimfa'
 'Polar Jewel'
 'Tundra'
 'Vostock'
 'Wojtek'
Best er talið að hafa amk. tvær sortir saman sem blómstra á svipuðum tíma til að tryggja frjóvgun.

Heimild

Geitblaðsætt

Berjablátoppur


في شبكات الحاسوب، المنفذ  أو البورت  هو رقم ملحق بعنوان بروتوكول الإنترنت يستخدم في بعض أشهر بروتوكولات الشبكة مثل ميثاق التحكم بالنقل (TCP) وبروتوكول بيانات المستخدم (UDP) بهدف تمييز الخدمات أو البرامج المختلفة العاملة على ذات جهاز الحاسوب سامحا باستخدام اتصال واحد إلى الشبكة لتقديم أكثر من خدمة.

من أمثلة الخدمات والمنافذ المتصلة بها:
 بروتوكول مكتب البريد POP3 البريد القادم بوست اوفس بروتوكول القادم من الياهو أو أي بريد (يعمل على منفذ تي سي بي 110)
 بروتوكول إرسال البريد البسيط Smtp البريد الذي ترسله أنت من بريدك على الهوت ميل أو أي بريد آخر (يعمل على منفذ تي سي بي 25)
 بروتوكول نقل الملفات FTP فايل ترانسفير بروتوكول (يعمل على منفذي تي سي بي 20 و21)
 بروتوكول نقل النص الفائق HTTP الذي يُستعمل لنقل صفحات الويب (يعمل على منفذ تي سي بي 80)

نطاقات المنافذ
المنافذ مقسمة إلى نطاقات كالآتي:
 من صفر إلى 1024 منافذ "معروفة"
 من 1024 إلى 49151 منافذ "مسجلة"
 من 49152الى 65535 منافذ "خاصة/متغيرة"

مراجع

انظر أيضا
 تي سي بي

استحداثات عام 1972
بروتوكولات الإنترنت
حواسيب
مصطلحات حوسبة
معلوماتية بعدية
هندسة الاتصالات

منفذ (شبكات)


Ved siden af vejen er en kortfilm instrueret af Kræsten Kusk efter eget manuskript.

Handling
Himlen hviler stum og mørk, vejen grå og tom. Landet ligger øde, som alt var hugget om. Vej i to, vej som bro, vej som værn og vold, over vejen gik så sagte drengen med sit skjold.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2004

Kortfilm fra Danmark

Ved siden af vejen


Dádýr (fræðiheiti: Dama dama) er tegund hjartardýra. Tegundin er upprunin úr Tyrklandi og líklega Ítalíu- og Balkanskaga. Fyrir ísöld var tegundin útbreidd í Evrópu. Dádýr hafa verið flutt inn víða um heim.

Hjartardýr

Dádýr


චෞසති ජෝගිනී මන්දීර් (64 ජෝගිනියන්ගේ දේවාලය)() පිහිටියේ නැගෙනහිර ඉන්දියාවේ ඔඩිෂාවේ ප්‍රාන්තයේ අගනගරය වන භුබනේස්වර් සිට 20 km දුරින් පිහිටි හිරාපූර් නම් කුඩා ගම්මානයේ ය.

මෙම දේවාලය ඉදිකරන ල්දදේ 9වන සියවසේ බ්‍රහ්ම රාජවංශයේ හිරාදේවී රැජින විසිනි.

වෘත්තාකාර සැලැස්මකින් යුතුව නිර්මිත මෙය සම්පූර්ණයෙන්ම නිර්මාණය කොට ඇත්තේ වැලිගල් කුට්ටිවලිනි. වෘත්තාකාර ප්‍රාකාරයට ඇතුළතින් කුටීර පිහිටි අතර, ඒ සෑම කුටීරයකම දෙවඟනකගේ ප්‍රතිමාවක් වේ. එවැනි ප්‍රතිමා 56කට ආසන්න සංඛ්‍යාවක් ඇති අතර, කළු ග්‍රැනයිට් පාෂාණයෙන් නිර්මිත ඒවා ප්‍රාකාරයේ කුටීර තුළ සවිකොට ඇත. මේවා පිහිටියේ කාලි දෙවඟනගේ ප්‍රධාන දේව ප්‍රතිමාවක් වටායි. මෙහි ඇය මිනිස් හිසක් මත සිටගෙන සිටින අතර, එමගින් බුද්ධිය පරදා හදවත ලද ජයග්‍රහණය සංකේතවත් කෙරේ. දේවාලයේ මධ්‍ය පූජාසනයක් (චණ්ඩි මණ්ඩප) ඇති අතර, එහි සතර පැත්තේ සෙසු දේවතා ප්‍රතිමා 8 තැන්පත් කොට ඇත. ඇතැම් ඉතිහාසයන් විශ්වාස කරන්නේ චණ්ඩි මණ්ඩපය තුළ මහා භෛරව ප්‍රතිමාවක් වන්දනයට ලක්වූ බවයි.

සූසැට ජෝගිනී දේවාලය තන්ත්‍රික දේවාලයකි. එහි ගෘහනිර්මාණ ශෛලියට හේතුවී ඇත්තේ තන්ත්‍රික යාඥා චාරිත්‍ර ක්‍රම භූමණ්ඩලය (ස්වභාවයේ පංච මහා ධාතූන්ගෙන් සැදුම් ලත් පරිසරය) හා සම්බන්ධ නිසායි.

ප්‍රදේශයේ පූජකයන්ට අනුව, දේවාලය හා සම්බන්ධ ජනප්‍රවාදය මගින් දුර්ගා දෙවඟන අර්ධ-දේවතාවියන් 64 දෙනාගේ වේශය ලබා ගනිමින් අසුරයකු පැරදූ ආකාරය කියැවේ. සටනින් පසු මෙම සූසැට දේවතාවියන් (ජෝගිනියන්) දුර්ගා දෙවඟනට තමන්ව සිහිපත් කරන්නට දේවාල ගොඩනැගිල්ලක් තනවන ලෙස පවසා ඇත.

ජෝගිනී ප්‍රතිමා මගින් සත්ත්වයකු, රාක්ෂයකු හෝ මිනිස් හිසක් මත සිටගත් කාන්තා රුවක් නිරූපණය වේ. මෙමගින් ශක්ති (ස්ත්‍රී බලය) විජයග්‍රහණය නිරූපණය වේ.මෙම ප්‍රතිමා මගින් කෝපය, ශෝකය, සතුට, ආශාව සහ ප්‍රීතිය වැනි විවිධ දෑ සංකේතවත් කෙරේ.

මෙවැනි දේවාල ඔඩිෂාවේ බලන්ගීර් දිස්ත්‍රික්කයේ රාණිපූර්-ජාරියාල් අඩවියෙන් සහ ඉන්දියාවේ තවත් ස්ථාන හතකින් හමුවේ.

64 යන සංඛ්‍යාව හින්දු පුරාණෝක්තිවේදය තුළ විවිධ ආකාරවලින් හමුවේ. මෙය නිදසුන් ලෙස කාලය සහ කලාවන් දැක්විය හැත. මෙම දේවාල සංකීර්ණයේ නඩත්තු කටයුතු සිදුකරනු ලබන්නේ ඉන්දියාවේ පුරාවිද්‍යා සමීක්ෂණ දෙපාර්තමේන්තුව මගිනි.

මේවාත් බලන්න
 චෞසත් යෝගිනී දේවාලය, ජබල්පූර්

ආශ්‍රේයයන්

ගැලරිය

බාහිර සබැඳි

ඛෝර්ධා දිස්ත්‍රික්කයේ හින්දු දේවාල
ශක්ති දේවාල
ඔඩිෂාවේ පුරාවිද්‍යා ස්මාරක
භුබනේස්වර්හි සංචාරක ආකර්ෂණයන්
ශක්ති වාදය

චෞසති ජෝගිනී දේවාලය