Abrogarea în Coran reprezintă un element ce ține de interpretarea Coranului de către teologii musulmani. Prin abrogare, unele versete din Coran își pierd efectul legislativ fiind înlocuite de alte versete coranice. Înlocuirea versetelor nu se produce fizic, textul coranic rămânând intact, dar în interpretarea Coranului se ține cont de sistemul de abrogare care diferă în funcție de școlile de jurisprudență islamică. Există referiri în câteva hadith-uri despre abrogarea unor versete coranice, unde se spune că aceste versete abrogate nu mai există în Coran, dar aceste hadith-uri nu au o credibilitate solidă.

Procesul abrogării ridică probleme de interpretare a textului coranic cu care exegeții musulmani se confruntă și naște contradicții în acest sens. Datorită faptului că textul coranic reprezintă o sursă primară alături de hadith pentru legislația islamică, în urma abrogării apar schimbări ale normelor și legilor aparținătoare Șariei în funcție de ce școală de jurisprudență islamică aparțin teologii respectivi.

Abrogarea nu apare doar în islam. Ea există și în iudaism și creștinism. Unii exegeți pretind că Noul Testament a abrogat Vechiul Testament, la fel cum Coranul a abrogat Biblia.

Definiție
Abrogarea – în arabă al-naskh (الناسخ), este un proces prin care conținutul sau sensul unui verset coranic este schimbat sau anulat de un alt verset coranic. Ca urmare, din punct de vedere al legislației islamice, valoarea legislativă a versetului abrogat (mansukh) este anulată, iar versetulul abrogant (naskh), oferă un nou sens legislativ.

 Abrogat – în arabă mansukh (منسوخ), este "ceva devenit invalid sau ceva ce a fost schimbat".

 Abrogant- în arabă naskh (ناسخ) reprezintă "un lucru ce schimbă un alt lucru, sau îl face invalid".

Originea abrogării
Abrogarea își are originile în câteva versete coranice precum și în anumite hadith-uri, în acest fel, acest proces este justificat din punct de vedere al dogmei islamice.

În Coran

În textul coranic, ideea abrogării apare în versetele: Sura 2, 106; Sura 3,7; Sura 13, 39;  Sura 16, 101, Sura 22, 52. Aceste versete sunt:

 "Dacă Noi anulăm un verset sau îl facem uitat, aducem altul mai bun decât el sau asemenea lui. Nu știi că Allah este cu putere peste toate?" (Sura 2, 106).                             În cadrul acestui verset prin "Noi anulăm" se înțelege "Noi schimbăm sau Noi înlocuim versetele sau prescripțiile lor". În Coran se folosește pronumele "Noi" pentru a arăta măreția lui Allah Unicul. În limba română veche "noi" era folosit ca plural de majestate atribuit unei singure persoane pentru a-i scoate în evidență suveranitatea.
 "El este Acela care ți-a pogorât Cartea. În ea sunt versete deslușite - și ele sunt temeiurile Cărții - și altele nedeslușite. Cei cu înclinare [către rătăcire] în inimi le urmăresc pe acelea în care este nedeslușire, în căutarea vrajbei și în căutarea tâlcuirii lor. Dar nu cunoaște tâlcuirea lor decât Allah. Aceia care sunt înrădăcinați în știință spun: "Noi credem în ea; toate sunt de la Domnul nostru!" Dar nu cugetă asfel decât cei dăruiți cu judecată." (Sura 3, 7).
 "Allah șterge sau întărește ceea ce voiește și la El se află mama Cărții." (Sura 13, 39). "Mama Cărții" se referă la Tabla păstrată sau știința divină. (Vezi Coran)
 "Când Noi înlocuim un semn cu un alt semn - și Allah știe mai bine ceea ce pogoară! – ei zic: "Tu ești numai un născocitor!" Însă cei mai mulți dintre ei nu pricep." (Sura 16, 101). "Tu esti numai un născocitor!" se referă la faptul că ei născocesc minciuni împotriva lui Allah, din pricina ignoranței lor.
 "N-am trimis Noi mai înainte de tine nici un mesager și nici un profet care să fi recitat [ceea ce i-a fost lui revelat], fără ca Șeitan să nu fi încercat să arunce [îndoială] în privința recitării sale. Însă Allah nimicește ceea ce Șeitan aruncă, apoi Allah întărește versetele Sale, căci Allah este Atoateștiutor, Înțelept." (Sura 22, 52).

În Hadith
Hadith-urile despre abrogare sunt reduse. Unele dintre acestea au o credibilitate scăzută, adică lanțul cronologic este întrerupt sau incomplet. Alte hadith-uri intră în contradicție cu textul coranic. (Vezi Hadith).

 Aisha: "Un verset interzicea existența a zece rude adoptive și acest verset a fost abrogat mai târziu de un verset care interzicea cinci rude adoptive". Hadith-ul este catalogat ca fiind autentic dat fiind faptul că Aisha este naratorul său, însă conținutul acestui hadith nu se află în concordanță cu textul coranic, în Coran neexistând niciun verset asemănător cu cel prezent în acest hadith.
 Abu Umamah ibn Sahl ibn Hunayf: "Unii oameni au dorit să recite o anumită sură în timpul rugăciunii de noapte, dar nu și-au putut-o aminti. Când au spus acest lucru Profetului, el a zis: A fost anulată noaptea trecută". Acest hadith are o credibilitate scăzută dat fiind faptul că "naratorul s-a născut cu doi ani înainte de moartea Profetului". Teologii musulmani au convenit că acesta nu a avut cum să intercepteze un hadith direct de la Profetul Muhammad și că acest hadith are alte surse care nu au fost dezvăluite.  Așadar, acest hadith este "munqati" – deconectat, rupt de lanțul cronologic pe care trebuie să îl parcurgă un hadith ca să fie considerat credibil.
 Abu Musa al-Ash'ari: " A venit o sură ca și Sura al-Bara'ah dar a fost ridicată mai târziu".  Sura al- Bara'ah este Sura 9 – At-Tawba. Lanțul cronologic al acestui hadith este considerat de teologi ca fiind unul slab.
 Mujahid ibn Jabr: " Sura al-Ahzab a avut aceeași întindere ca Sura al-Baqara, sau mai mare". Lanțul cronologic al acestui hadtih este considerat ca fiind unul puternic, iar autenticitatea hadith-ului este solidă. Totuși, unii teologi musulmani sunt sceptici cu privire la acest hadith din cauza ambiguității sale.
 "Ubayy ibn Ka'b l-a întrebat pe Zirr ibn Hubaysh cum a recitat Sura al-Ahzab. El a răspuns: " În șaptezeci sau șaptezeci și una de versete". Ubayy a spus: "Prin Dumnezeu, a coborât la Profet; a fost (Sura al-Ahzab) ca și Sura al-Baqara, sau mai mare".  Acest hadith are 2 lanțuri cronologice. Unul dintre acestea este considerat de teologi ca fiind autentic. În Coran, Sura al-Baqara cuprinde 286 de versete, iar Sura al-Ahzab, 73 de versete.
 Aisha: "Sura al-Ahzab, așa cum a fost recitată în timpul vieții Profetului, cuprindea 200 de versete. Când Uthman [ibn Affan] a pregătit copiile [oficiale] ale Coranului, a scris-o (Sura al-Ahzab) cu numărul curent de versete". Hadith-ul este considerat ca fiind slab, din cauza unor naratori din lanțul cronologic.
 Abdullah ibn Mas'ud: "Un verset a fost revelat Profetului și l-am scris în copia mea a Coranului. Într-o dimineață, am găsit locul în care am scris, șters. Când i-am spus Profetului despre acest lucru el a întrebat: Nu știi că a fost ridicat ieri?". Acest hadith este suspendat din punct de vedere tehnic din cauza unei discrepanțe în lanțul cronologic al hadith-ului.
 "Odată Profetul a condus rugăciunea de dimineață și a omis un verset în recitare. Ulterior, Ubayy ibn Ka'b l-a întrebat: " O, Profet al lui Allah. A fost abrogat un verset particular sau ai fost determinat să îl uiți? Profetul a răspuns: Am fost determinat să îl uit". Hadith-ul are o credibilitate ridicată din punctul de vedere al lanțului cronologic și al naratorilor cuprinși în acesta. Totuși, există o problemă legată de conținutul hadith-ului . Unii învățați consideră că răspunsul Profetului este destul de clar în sensul uitării recitării versetului. Așadar în opinia acestora, nu abrogării i se datorează lipsa versetului ci a "simplei alunecări a minții".

Abordări cu privire la abrogare
Exegeții musulmani nu au un punct comun în ceea ce privește sistemul abrogării. Astfel că pe baza ariei de cuprindere, abordările despre abrogare se împart în patru ramuri:
 Învățații musulmani cu vechime ce consideră că unele versete din Coran abrogă alte versete din Coran, dar nu toate depind de același set de versete abrogate și abrogante.
 Învățații musulmani ce sunt de părere că  Coranul poate fi abrogat la fel de bine cum Coranul poate abroga Sunnah (faptele sau exemplele lui Muhammad) și invers.
 Învățații musulmani care susțin că Coranul abrogă toate scripturile anterioare în special scripturile trimise lui Moise și Iisus, dar care consideră că Coranul nu poate fi abrogat.
 Învățații musulmani, în special cei din perioada recentă care nu cred deloc în conceptul abrogării.

Motivele abrogării
În perioada timpurie a islamului, societatea islamică a avut nevoie de anumite schimbări sociale, politice, schimbări ale  stilului de viață, lucruri ce trebuiau să fie schimbate gradual. Abrogarea a avut un impact în acest proces al schimbării, în sensul că într-o perioadă, anumite lucruri au fost permise urmând ca mai apoi să fie respinse. Un exemplu este practicarea jihadului (aici în sensul de război ) care în perioada formării islamului în special în perioada medineză, a fost promovat de către Profet. Ulterior, societatea islamică deja formată și dezvoltată, nu a avut acealeași necesități ca în perioada incipientă, astfel abrogarea a intervenit asupra măsurilor deja existente. Învățații musulmani admit faptul că în perioada de evoluție a islamului, societatea islamică a parcurs "circumstanțe speciale ce a cerut regului speciale, de acomodare, adaptate la situațiile predominante, iar aceste reguli au fost abrogate în momentul în care aceste circumstanțe au dispărut". Un alt motiv al abrogării ar fi o încercare pentru primii adepți ai islamului , de a vedea odată cu  apariția abrogării, dacă aceștia rămân loiali credinței lor sau sunt dezorientați de dubii și scepticism. În felul acesta, s-a format "un grup testat și purificat format din bărbați și femei ce se supuneau poruncilor lui Allah și a trimisului Său".

Musulmanii din actualitate se simt inconfortabil când li se cere să explice abrogarea . În acest sens, exegetul musulman Abdul Majid Daryabadi în lucrarea sa "Tafsir" răspunde:
 Nu există nimic rușinos în doctrina anumitor legi, temporare sau locale, să fie înlocuite sau abrogate de alte legi, permanente  și universale și adoptate de același Legiuitor, mai ales în cursul promulgării acestei legi. Cursul Revelației Coranice a fost cunoscut treptat. A fost necesari aproximativ 23 de ani pentru a completa și finaliza legislația. Nu este de mirare că anumite legi minore, indiscutabil tranzitorii, au fost înlocuite de altele de durată și eterne... Cu toate acestea, trebuie să fie înțeles în mod clar că doctrina abrogării se aplică doar "legii" și chiar și aici, celor de importanță minoră sau secundară. Credințe , articole de credință, principii de drept, narațiuni, îndemnuri, percepte morale și adevăruri spirituale – niciuna dintre acestea nu reprezintă un subiect supus abrogării sau anulării.  Așadar o altă motivație pentru abrogare este dată de efortul teologilor musulmani de a constitui legislația islamică.

Versete abrogate și versete abrogante în Coran

Versetele abrogate și versetele abrogante din Coran diferă în funcție de școala de jurisprudență islamică de care aparține sistemul de abrogare. Așadar numărul versetelor abrogate și abrogante diferă, precum și versetele în sine.

Versetul "sabiei" (Sura 9, 5) este considerat ca fiind cel mai important verset abrogant, însă numărul de versete abrogate de acesta diferă.
 "Iar când se vor încheia lunile cele sfinte, atunci omorâți-i pe idolatri oriunde îi aflați! Prindeți-i, împresurați-i și întindeți-le lor orice cursă! Însă dacă ei se căiesc, împlinesc Rugăciunea [As-Salat] și achită Dania [Az-Zakat], atunci dați-le lor drumul, căci Allah este Iertător, Îndurător!" ( Sura 9, 5).

 Se pretinde că versetul 9:5 a abrogat 113 versete coranice ce conțin învățături cu privire la răbdare și perseverență, iertare și toleranță în momente de adversitate și greutăți. Ibn Hazm (d. 320 A.H.) susține că 214 versete au fost abrogate, Abu Ja'far al-Nahhas (d. 377 A.H.) 134 verste,  Ibn Salmah (d. 410 A.H) 213 versete, Al-Baghdadi (d. 429 A.H.) 134 versete, Ibn Barakat (d. 520 A.H.) 210 versete, Ibn 'Arabi (d. 543 A. H.) 21 versete, Ibn al-Jawzi (d. 597 A.H.) 246 versete și Al-Suyuti (d. 911 A.H.) 21 de versete. Conform lui Shah Waliullah (d. 1763 C.E)  sunt doar 5 versete abrogate.
* Această enumerație ilustrează foarte clar că percepțiile cu privire la abrogarea din textul coranic sunt diferite și face ca subiectul abrogării să rămână într-o dispută continuă.

Abu Gaafer Al-Nahas și mulți alți învățați musulmani menționează că în textul coranic abrogarea există în 71 de sure din totalul de 114. Desigur, în unele sure , există doar câteva versete abrogate.

Note

Referințe
 Anwarul  Haqq, Abrogation in The Koran - http://www.muhammadanism.org/Quran/abrogation_koran.pdf

Bibliografie

 Farooq Ibrahim, s.a., The Problem of Abrogation in the Quran, [Online] Disponibil pe: http://www.answering-islam.org/Authors/Farooq_Ibrahim/abrogation.htm.  [Accesat la data de 09.01.2018].
 Islamic Encyclopedia, Abrogation, [Online] Disponibil pe: http://www.islamicencyclopedia.org/islamic-pedia-topic.php?id=48.  [Accesat la data de 10.01.2018].
  Israr A. Khan (2006), Classification of Abrogation in the Qur¢an: A Critical Analysis, "American Journal of Islamic Social Sciences", Vol 23, nr.4, The International Institute of Islamic Thought, [Online] Disponibil pe: https://i-epistemology.net/v1/attachments/914_ajiss23-4-stripped%20-%20Khan%20-%20Classification%20of%20Abrogation%20in%20the%20Quran.pdf .  [Accesat la data de 08.01.2018].
 John Burton (1990), The sources of Islamic law: Islamic theories of abrogation, Editura Edinburgh University Press, Edinburgh.
 Leiden E.J. Brill (1993), The Encyclopaedia of Islam,  vol. VII, New York.
 Liga Islamică și Culturală din România, (2010), Traducerea sensurilor Coranului cel Sfânt în limba română, Editura ISLAM, București.
 Veysel Gulluce, s.a., Is abrogation present in the Quran? Are there any abrogated (mansukh) verses in the Quran? (mansukh): "something that is (was) made invalid, something that is (was) changed.",  [Online] Disponibil pe: http://questionsonislam.com/question/abrogation-present-quran-are-there-any-abrogated-mansukh-verses-quran-mansukh-%E2%80%9Csomething.  [Accesat la data de 07.01.2018].
 Yusuf Suicmez, (2012), Abrogation in Hadith, [Online] Disponibil pe: https://www.researchgate.net/publication/268506778_Abrogation_in_Hadith_alnskh_fy_alhdyth.  [Accesat la data de 10.01.2018].
 Zakaria Boutros, s.a., The Abrogation in the Quran, [Online] Disponibil pe: http://www.fatherzakaria.net/books/qaf/pdf/20-Episode.pdf.  [Accesat la data de 06.01.2018].

Islam
Lumea arabă
Coran

Abrogarea în Coran


Andrea Mustoxidi (en ) est un littérateur, philologue et historien grec.

Biographie
Né à Corfou en 1785 ; il se rendit fort jeune à Venise, puis à Milan, où il établit pour quelque temps sa résidence, après avoir été, à l'âge de dix-huit ans, reçu docteur de l'Université de Pavie. Deux ans après, il publiait des Notizie per servire all'Istoria corcirese da i tempi eroici al secolo XII, et ce travail savant, qui faisait justice de bien des erreurs, fut si bien accueilli que le gouvernement des Sept-Îles, alors au pouvoir de la France, choisit le jeune Grec pour son historiographe officiel. Après les revers de 1814, l'archipel Ionien passa sous la domination de l'Angleterre, et Mustoxidi fut continué dans ses fonctions, mais il en fut dépouillé en 1820 pour avoir fait paraître à Paris, sous le voile de l'anonyme, un mémoire relatif à la cession de Parga à l'Empire ottoman, acte de condescendance qui provoqua l'indignation de l'opinion libérale dans la Grande-Bretagne, et qui a été, de la part de lord Byron, l'objet d'anathèmes éloquents. Mustoxidi avait d'ailleurs prouvé qu'il était digne de la confiance qui lui avait été témoignée ; ses Illustrazioni corciresi, Milan, 1811 et 1814, 2 vol. in-8°, sont un travail savant et estimable. Occupé d'investigations érudites dans les grands dépôts de l'Italie, Mustoxidi, en examinant un manuscrit grec du 13e siècle, s'attacha à un discours d'Isocrate et releva un long fragment qui manquait dans les textes déjà publiés. On ne pouvait pas dire précisément que ce fragment fût inconnu, car son existence avait été mentionnée par divers érudits (Scaliger et Bandini notamment), mais il était resté inédit, et après l'immense naufrage qui a englouti tant de productions de l'antiquité, nul débris des orateurs attiques n'est à dédaigner. Ce Discours sur l'échange rétabli dans son ancien état, d'après un fragment de près de 80 pages, fut publié par Mustoxidi, à Milan, en 1813 ; la même année, un anonyme (on sait que ce fut le célèbre Angelo Mai) en donna une traduction latine accompagnée de notes, et en 1814, un philologue du premier mérite, Orelli, fit réimprimer le texte grec, revu et corrigé ; cette édition est la meilleure. En 1816, Mustoxidi, faisant une incursion sur le domaine de l'archéologie, fit paraître, à Padoue, une Dissertation dont le but était d'établir que les quatre chevaux de bronze placés devant la Basilique Saint-Marc, à Venise, ont été exécutés à Chios et transportés plus tard au cirque de Constantinople, par ordre de l'empereur Théodose. Cette opinion, appuyée sur des autorités imposantes, offre plus de vraisemblance que l'avis adopté par divers antiquaires, lesquels attribuent à ces coursiers le rôle d'avoir orné l'arc de triomphe de Néron à Rome. Après avoir, durant quelques années, été chargé du soin de rechercher dans les archives et les bibliothèques de l'Italie les documents relatifs aux relations des républiques italiennes du Moyen Âge, avec la Crimée et la mer Noire (fonctions qu'il devait à la protection du comte Mocenigo, ambassadeur de Russie à Turin), Mustoxidi passa en Grèce lorsque le peuple hellène se fut affranchi du joug des Turcs ; il fut chargé par le président Ioánnis Kapodístrias de la direction de l'instruction publique, mais après l'assassinat de cet homme d'État, il revint à Corfou et se consacra tout entier à des travaux de littérature et d'histoire. Collaborateur actif de la Pandore, journal littéraire dont la vogue était grande en Grèce, il dirigea la publication de l'Hellenomnímon (Ἑλληνομνήμων), recueil périodique consacré à l'histoire de la Grèce du Moyen Âge ; il travailla avec zèle à l'Histoire des îles Ioniennes, ouvrage conçu sur de larges proportions, et dont il avait formé le plan depuis longues années. Parmi les autres fruits des recherches de ce laborieux polygraphe, nous mentionnerons un Recueil de fragments inédits d'auteurs grecs, extraits des manuscrits de la Bibliothèque Ambrosienne à Milan (et publié de concert avec M. Démétrios Schinas), et une traduction italienne d'Hérodote fort estimée au point de vue de l'élégance du style (Milan, 1823-1832, in-8°) et qui fait partie de la Collana greca. Lorsque la révolution de février 1848 vint jeter l'agitation dans toute l'Europe, un parti nombreux, hostile à la domination anglaise, leva la tête dans les îles Ioniennes. Mustoxidi, fidèle aux opinions libérales qu'il avait toujours professées, refusa de s'associer au mouvement révolutionnaire et radical. Élu membre du neuvième parlamiento, il fut porté à la présidence, mais il refusa cet honneur. Cette assemblée ayant été dissoute par le gouverneur, lord Ward, Mustoxidi ne voulut pas se présenter à de nouvelles élections, et il préféra devenir, en 1852, membre du conseil municipal de Corfou. Lord Young, successeur de lord Ward, accorda des distinctions au vieux savant, il le fit nommer commandeur de l'ordre de St-Michel et de St- George, et arconte della publica istruzione avec des pouvoirs fort étendus. Ces faveurs lui attirèrent la haine du parti libéral ; on critiqua avec beaucoup d'amertume, et non sans injustice, la direction que Mustoxidi donnait à l'instruction publique. Ces attaques et la perte d'un procès engagé au sujet d'une succession considérable détruisirent ce qui restait de forces au malheureux arconte ; il mourut le 29 juillet 1860, regretté et estimé de tous ceux de ses compatriotes que n'égarait pas l'esprit de parti.

Notes

Voir aussi

Bibliographie

Liens externes

Naissance en janvier 1785
Naissance à Corfou
Décès en juillet 1860
Décès à Corfou
Écrivain grec du XIXe siècle
Historien grec du XIXe siècle
Philologue grec
Décès à 75 ans

Andrea Mustoxidi


Aceasta este o listă de filme românești din 2001:

Lista

Note

Legături externe
Filme românești din 2001 la IMDb.com
Filme românești din 2001 la Cinemagia.ro

Filme din 2001Filme românești
România
Liste de filme românești

Listă de filme românești din 2001


Portugals U/17-fodboldlandshold er Portugals landshold for fodboldspillere, som er under 17 år og administreres af Federação Portuguesa de Futeboll (FPF).

U/17-fodboldlandshold
U/17-fodboldlandshold i Europa

Portugals U/17-fodboldlandshold


An Lepanthes verapazensis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Fredy Archila. An Lepanthes verapazensis in nahilalakip ha genus nga Lepanthes, ngan familia nga Orchidaceae.

Mabibilngan ini ha Guatemala. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lepanthes

Lepanthes verapazensis


Newport Jazz Festival er en jazzfestival, som hver sommer afholdes i Newport på Rhode Island i USA. Festivalen blev oprettet i 1954 af Elaine Lorillard, der sammen med sin mand Louis Lorillard, finansierede festivalen i mange år. Parret ansatte jazzimpresario George Wein til at organisere festivalen og hjælpe med at tiltrække jazzmusikere til turistbyen.

Eksterne henvisninger

 Officiel hjemmeside , hentet 13. juli 2015

Rhode Island
Musikfestivaler i USA
Jazz
Etableret i 1954

Newport Jazz Festival


Lyle Pearce Lovett (born November 1, 1957) is an American country singer, songwriter, and record producer. Active since 1980, he has recorded 13 albums and released 25 singles to date, including his highest entry, the number 10 chart hit on the U.S. Billboard Hot Country Songs chart, "Cowboy Man". Lovett has won four Grammy Awards, including Best Male Country Vocal Performance and Best Country Album. His most recent album is 12th of June, released in 2022.

Early life
Lovett was born in Houston, Texas, when his family lived in the nearby community of Klein. He is the son of William Pearce and Bernell Louise (née Klein) Lovett, a marketing executive and training specialist, respectively. He was raised in the Lutheran Church–Missouri Synod. Lovett attended Texas A&M University, where he received Bachelor of Arts degrees in both German and Journalism in 1980. In the early 1980s, Lovett often played solo acoustic sets at the small bars just off the A&M campus.

Career
Lovett began his music career as a singer-songwriter. By the early 1980s, Lovett had already distinguished himself in the burgeoning Texas folk acoustic scene.  He had performed in the New Folk competition at the Kerrville Folk Festival in 1980 and 1982. An American singer, Buffalo Wayne, whom he had met in 1978 during a college trip to Germany, invited Lovett to play with him at the 1983 Schueberfouer in Luxembourg. One of the events at the funfair was an American musical tent.  The owner of that event was a fan of the Phoenix, Arizona, house band J. David Sloan and the Rogues. He invited the Rogues for the event, and Lovett was encouraged by band members Ray Herndon and Matt Rollings to sit in with the group, which did some of his songs. They opened his eyes to what his songs could sound like with proper backing; Lovett had never sung with a band before. Sloan and band member Billy Williams offered Lovett a deal on studio time, first day free. In 1984 Lovett took them up on the offer. After several stays in Arizona over that summer he recorded 18 songs. The demo tape of the first four songs led to his first record deal; ten of those songs, recorded with the Rogues, became Lovett's self-titled debut album. He made many longtime contacts in Arizona during that time.  Several of the Rogue players, Herndon, Matt McKenzie, Rollings, and Williams, went on to play in his band. Williams produced or co-produced several of his albums from 1987 to 2007. Through them he met Francine Reed, who began recording with him in 1985 and toured with him for decades.  In 2022, reliving his Phoenix connection:It led to a demo tape, an album and now, this rolling Thanksgiving tour...It's all because of running into this band in Luxembourg. That's a long way to get to Phoenix from Texas. It's a lot shorter if you just do I–10

He signed with MCA Records in 1986 and released his eponymous debut album. He sang harmony vocals on Nanci Griffith's The Last of the True Believers album (1986). While typically associated with the country genre, Lovett's compositions often incorporate folk, swing, blues, jazz and gospel music as well as more traditional country & western styling. He has won four Grammy Awards, including Best Country Album (1996 for The Road to Ensenada), Best Country Duo/Group with Vocal (1994 for "Blues For Dixie" with the Texas swing group Asleep at the Wheel), Best Pop Vocal Collaboration (1994 for "Funny How Time Slips Away" with Al Green) and Best Country Male Vocal (1989 for Lyle Lovett and His Large Band). In 1995, Lovett performed a duet of "You've Got a Friend in Me" with Randy Newman for Toy Story. He plays Collings acoustic guitars.

Lovett has acted in a number of films, notably four for director Robert Altman: The Player (1992), Short Cuts (1993), Prêt-à-Porter (1994), and Cookie's Fortune (1999). He also composed the score for the director's Dr. T & the Women (2000).  Some of his other film roles include Bastard Out Of Carolina (1996), The New Guy (2002), Walk Hard: The Dewey Cox Story (2007), and a humorous role in Angels Sing, a family Christmas movie (alongside fellow actors and musicians such as Harry Connick, Jr., Connie Britton, Willie Nelson, and Kris Kristofferson). His television acting forays include guest roles on Mad About You and Castle, a recurring role on The Bridge (as Flagman, a lawyer), and appearances as himself on Dharma & Greg and Brothers & Sisters.

Mary Chapin Carpenter's 1992 song "I Feel Lucky" makes reference to Lovett, as does Bloodhound Gang's 1999 song "The Bad Touch", which includes the lyric, "and you'll Lovett just like Lyle."

Lovett was given an award called an "Esky" for Surest Thing in Esquire's 2006 Esky Music Awards in the April issue. The magazine said of Lovett: "The secret of Lyle Lovett's endurance comes down to the three C's: class, charisma and consistency... In the studio and on stage with his giant orchestra, he's spent two decades gracefully matching genuine songcraft with A-list musicianship".

In 2010, Lovett appeared on an episode of Spectacle: Elvis Costello with... that also featured John Prine and Ray LaMontagne.

In 2011, Lovett was named Texas State Artist Musician by the Texas Commission on the Arts.

Lovett contributed a cover of Buddy Holly's "Well... All Right" for the tribute album Listen to Me: Buddy Holly, released on September 6, 2011.

On October 24, 2019, Lovett was inducted into the Austin City Limits Hall of Fame.

In 2022, he released his first album since 2012, 12th of June.

Personal life

Lovett married actress Julia Roberts after meeting her on the set of The Player. Following a three-week romance, they eloped and married in June 1993 in Marion, Indiana. In March 1995, they divorced after less than two years of marriage. People magazine reported that the breakup was caused by career demands. They remained friends afterwards.

Since late 1997, Lovett has been in a relationship with April Kimble. They became engaged in 2003. They were married on February 4, 2017, in Harris County, Texas. Their twins, a boy and a girl, were born that year.

On March 28, 2002, Lovett was trapped by a bull against a fence on his uncle's farm in Klein, Texas, before being pulled to safety. He fully recovered after six months from a badly broken leg, and he began touring again in summer 2003.

Lovett was conferred the an honorary Doctor of Humane Letters by the University of Houston on May 15, 2010, at its general commencement ceremony. His mother was in the audience as her son was presented with an honorary doctorate from the same university from which she had received her bachelor's degree in 1960. His father was also a graduate of the Gerald D. Hines College of Architecture of the University of Houston.

In 2015, Lovett received the Distinguished Alumnus Award from Texas A&M University.

Lovett is also a horse enthusiast and co-owns and competes in reining competitions with world class Quarter Horse, Smart and Shiney. In 2012, Lovett was inducted into the Texas Cowboy Hall of Fame. In 2018, he was awarded the National Reining Horse Association Lifetime Achievement Award in the National Reining Horse Association Hall of Fame.

Discography

Lyle Lovett (1986)
Pontiac (1987)
Lyle Lovett and His Large Band (1989)
Joshua Judges Ruth (1992)
I Love Everybody (1994)
The Road to Ensenada (1996)
Step Inside This House (1998)
My Baby Don't Tolerate (2003)
It's Not Big It's Large (2007)
Natural Forces (2009)
Release Me (2012)
12th of June (2022)

Filmography

Musician
 Still Alice (2014) — song performer "If I Had A Boat"; songwriter for Karen Elson's performance of same
 The Bridge (TV series, 2014)
 True Blood (TV series, episode "I Will Rise Up", 2009) — song performer "I Will Rise Up"
 Walk Hard (2007) — song performer "Walk Hard"
 Deadwood (TV series, episode "Bullock Returns to the Camp", 2005) — song performer "Old Friend" (1994)
 The Exonerated (TV movie, 2005) — song performer "Amazing Grace"
 The Interpreter (2005) — song performer "If I Had a Boat"
 61* (TV movie, 2001) — song performer "Nobody Knows Me"
 All Over the Guy (2001) — song performer and composer "She Makes Me Feel Good" and "The Blues Walk"
 Dr. T & the Women (2000) — Song performer and composer and also used a recording of "You've Been So Good Up to Now" (1992), "She's Already Made Up Her Mind" (1992), "Ain't It Something" (1994)
 For Love of the Game (1999) — song performer "Summer Wind"
 Stuart Little (1999) — song performer "Walking Tall"
 Mumford (1999) — song performer "Ballad of the Snow Leopard and The Tanqueray Cowboy", "Till It Shines"
 Clay Pigeons (1998) — song performer "Teach Me About Love"
 Hope Floats (1998) — song performer "Smile"
 The Apostle (1997) — song performer "(I'm a) Soldier in the Army of the Lord"
 Toy Story (1995) — song performer "You've Got a Friend in Me" with Randy Newman as the lead vocals.
 Beverly Hills, 90210 (TV series, episode "One Wedding and A Funeral", 1995) — song performer "Nobody Knows Me"
 Quiz Show (1994) — song performer "Moritat" by Kurt Weill
 With Honors (1994) — song performer "Blue Skies"
 Major League II (1994) — song performer and composer "All My Love Is Gone"
 The Firm (1993) — song performer "M-O-N-E-Y"
 Leap of Faith (1992) — song performer "Pass Me Not"
 The Crying Game (1992) — song performer "Stand By Your Man"
 Major League (1989) — song performer "Cryin' Shame"
 Always (1989) — song performer "Cowboy Man"

Actor

Theatre

Actor
 Much Ado About Nothing (The Shakespeare Center of Los Angeles, 2010) – Balthazar

Composer
 Much Ado About Nothing (The Shakespeare Center of Los Angeles, 2010)

Honors

Grammy Awards
The Grammy Awards are awarded annually by the National Academy of Recording Arts and Sciences. Lovett has won four awards from 17 nominations.

|-
|rowspan=2|1989
|"She's No Lady"
|Best Country Song
|
|-
|Pontiac
|rowspan=2|Best Male Country Vocal Performance
|
|-
|1990
|Lyle Lovett and His Large Band
|
|-
|rowspan=2|1993
|Joshua Judges Ruth
|Best Male Pop Vocal Performance
|
|-
|"Church"
|Best Music Video
|
|-
|rowspan=3|1995
|I Love Everybody
|Best Pop Album
|
|-
|"Funny How Time Slips Away" (with Al Green)
|Best Pop Collaboration
|
|-
|"Blues for Dixie" (with Asleep at the Wheel)
|Best Country Performance by a Duo or Group with Vocal
|
|-
|rowspan=3|1997
|"Private Conversation"
|Best Male Country Vocal Performance
|
|-
|"Long Tall Texan" (with Randy Newman)
|Best Country Collaboration with Vocals
|
|-
|The Road to Ensenada
|Best Country Album
|
|-
|1999
|Step Inside This House
|Best Contemporary Folk Album
|
|-
|2000
|"That's Right (You're Not from Texas)"
|rowspan=3|Best Male Country Vocal Performance
|
|-
|2002
|"San Antonio Girl"
|
|-
|rowspan=2|2004
|"My Baby Don't Tolerate"
|
|-
|My Baby Don't Tolerate
|Best Country Album
|
|-
|2005
|"In My Own Mind"
|Best Male Country Vocal Performance
|

Citations

Sources
 Oermann, Robert K. (1998). "Lyle Lovett". In The Encyclopedia of Country Music. Paul Kingsbury, Editor. New York: Oxford University Press. p. 307.

External links

Official Lyle Lovett Website
Lyle Lovett at Lost Highway Records

"Lovett charges ahead with his career" – USA Today, May 10, 2002.
"Homeboy", by Alec Wilkinson, The New Yorker, February 1, 2004.
"The Thinking Man's Cowboy", by Matt Dellinger, The New Yorker, February 23, 2004.

1957 births
American alternative country singers
American blues singers
American country singer-songwriters
American jazz singers
American Lutherans
American rockabilly guitarists
American male singer-songwriters
American people of German descent
Americana Music Honors & Awards winners
Country musicians from Texas
Curb Records artists
Fast Folk artists
Grammy Award winners
Klein High School alumni
Living people
Lost Highway Records artists
MCA Records artists
Singers from Houston
People from Klein, Texas
Singer-songwriters from Texas
Swing revival musicians
Texas A&M University alumni
Volpi Cup winners

Lyle Lovett


Joško Vidošević, né le  à Split et mort le  à Split, est un footballeur international yougoslave. Il évoluait au poste d'attaquant.

Biographie

En club

Joško Vidošević est joueur de l'Hajduk Split de 1952 à 1962.

Il est sacré Champion de Yougoslavie en 1954-55.

En équipe nationale

International yougoslave, il reçoit 3 sélections pour aucun but marqué en équipe de Yougoslavie en 1955.

Son premier match en sélection a lieu le  contre l'Italie (victoire 4-0 à Turin)  lors de la Coupe internationale 1955-1960.

Son dernier match avec la Yougoslavie a lieu le  contre l'Allemagne de l'Ouest (victoire 3-1 à Belgrade) en amical.

Il joue également un match avec une sélection de RS Croatie le  contre l'Indonésie (victoire 5-2 à Zagreb) aussi dans le cadre d'un amical.

Palmarès

Distinctions individuelles
 Meilleur footballeur de l'année du championnat croate : 1954-55

Notes et références

Liens externes

Footballeur international yougoslave
Footballeur international croate
Médaillé d'argent olympique yougoslave
Joueur du HNK Hajduk Split
Footballeur aux Jeux olympiques d'été de 1956
Naissance en janvier 1935
Naissance à Split
Décès en août 1990
Décès à Split
Décès à 55 ans
Naissance en Yougoslavie
Décès en Yougoslavie

Joško Vidošević


Martin Mystery (în ) este o serie de animație de televiziune bazată pe comedia italiană Martin Mystère de Alfredo Castelli. Spectacolul a fost produs de compania Marathon Media Group (compania franceză de producție de televiziune din Paris) și Image Entertainment Corporation (o companie de producție și animație canadiană din Montréal). Folosește stilul japonez anime pentru portretizare.

Despre
Seria remixează caracterele principale ale cărților de benzi desenate (Martin Mystery și Diana Lombard) ca frați în vârstă de 16 ani care frecventează Academia Torrington, o liceu din Sherbrooke , Quebec. Ei lucrează pentru o organizație sub acoperire cunoscută sub numele de "Centrul", care protejează în mod ascuns oamenii de pe Pământ de amenințările supranaturale. Aliații lor de la Centru includ Billy (un străin mic, cu piele verde), unul dintre cei mai buni prieteni ai lui Martin și Java (un om de peșteră de acum 200.000 de ani), care lucrează ca gardian la Academia Torrington. Cunoașterea vastă a lui Martin a supranaturalului și a intuiției sale remarcabile îl transformă într-un agent valoros al Centrului și îi compensează ego-ul imens și igiena personală proastă. Diana respinge uneori aceste deficiențe, deoarece Martin nu pare să înțeleagă gravitatea misiunilor sale, dar, în general, îl iubește ca orice soră.

Personaje

 Martin Mystery
 Martin este un baiat de 16 ani, cu o pasiune pentru monstri si paranormal, care lucreaza ca un investigator paranormal pentru "The Center". El este, de obicei, un șef de școală la școală, după ce a obținut 106 din 902 la testul de aptitudini pre-colegiu, dar la finalul seriei a primit un test A + pe testul său de istorie (în timp ce Diana a obținut un A-). Cu toate acestea, ca agent al Centrului, el a demonstrat adesea că este inteligent și gânditor rapid. Martin are o dragoste deosebită pentru tot ceea ce este subțire, neglijent și gooey - lucruri care îl fac pe Diana gag. Hobby-ul favorit al lui Martin îl tachinează pe Diana cu glume practice și o târăsc afară, chiar dacă adesea revansează cu abuz fizic. Indiferent dacă este la școală sau la o misiune, el rămâne un tocilar imatur și hiperactiv, care în mod constant izbucnește cu energie. El gândește rar înainte să sară în pericol, ajutând adesea pe cei aflați în pericol ori de câte ori echipa se află într-o misiune. Martin are tendinta sa sara la concluzii si sa vina cu fiecare teorie putin probabil sa se gandeasca, de obicei de la un film pe care la vazut sau de la abonamentul la "Paranormal Monthly". Ca lider al trioului, Martin este și singurul care poartă un U-Watch. Primul monstru a lui Martin a fost Venoso, un monstru de femeie de la Chameleon, care are puterea de a schimba forma în oricare persoană pe care o dorește.

 El este văzut într-un episod încrucișat de Spioanele . În timpul episodului, el este bătut cu Clover , chiar dacă nu pare interesat de el. Spre sfârșitul aceluiași episod, Clover a arătat în cele din urmă interese în Martin și chiar încearcă să-i atragă atenția, dar Martin și Alex l- au lovit datorită iubirii comune a jocurilor de benzi desenate și a jocurilor video. De-a lungul episodului, Martin îl descrie în mod continuu pe Sam ca pe un "cu adevărat șchiopătos", la fel ca sora lui, ceea ce o face să-i bată la cap, așa cum o face în mod normal Diana. Un gag de alergare în serie este flirtul constant al lui Martin cu fiecare fată frumoasă pe care o întâlnește, care de obicei îl respinge cu abuz fizic verbal sau (în cazul lui Jenni). Martin este exprimat de cătreSamuel Vincent (Canada și SUA) și Corrado Conforti (Italia).

 Diana Lombard
 Diana este o fetiță de 16 ani, văzută de obicei cu cele două clipuri de păr și punga de purpură. Ea este în mod normal văzută ca un ciobănesc curat, bun-bun, overachiever și brainiac al trioului. Diana poate fi foarte nervoasă și squeamish uneori, ceea ce duce la Martin numindu-i un "wimp". Cu toate acestea, ea arată un mare curaj atunci când este chemată și inteligența ei adesea vine la îndemână pentru misiunile lor. Nu împărtășind dragostea lui Martin pentru paranormal, ea încearcă adesea să raționeze cu logică, în loc să se sară la concluzii.

 Diana are dificultăți în a-și menține răcoarea cu Martin și, în general, va lovi cu piciorul, va lovi cu piciorul, va bate sau va țipa destul de des la el. Argumentele lor tind să se încheie cu un fel de pariu, pe care Diana îl pierde, de obicei. Se pare , de asemenea , să fie "momeala" pentru majoritatea misiunilor lor și este adesea una dintre primele victime, inclusiv fiind cocooned de o regina insectă acid scuipă, transformat într - o broască de un Warlock Martin dezlănțuit, și fiind posedat de un răzbunător la o cabană de munte. Când Martin este incapabil de alți monștri, Diana își folosește propriile abilități pentru a-1 salva și chiar poartă U-watch-ul lui Martin în câteva episoade. Diana este exprimată de Kelly Sheridan .

 Java Caveman
 Java , omul de vânătoare de 200.000 de ani, este prieten cu Martin și Diana. Lucrează la Torrington ca bucătar și portar. Cu toate acestea, Java îi asistă pe Martin și Diana în investigațiile lor, servind ca tracker al echipei. Forța lui brute se dovedește utilă atunci când se luptă cu dușmanii monstruoși sau rupe prin bariere.

 Chiar dacă este iubitor de șopârle și păianjeni, Java se teme de pisici, înălțimi și tehnologie. Teama lui de tehnologie este un gag running în spectacol. Limba engleză a limbii engleze este destul de simplistă, astfel că nu contribuie în mod semnificativ la majoritatea conversațiilor (de ex. "Ce?", "Diana chel" și "Java nu ca acest loc"). În ciuda acestui neajuns, Java are un talent pentru a gândi "în afara casetei", ceea ce contribuie foarte mult la investigațiile echipei. Java este o sursă importantă de comedie în spectacol, datorită reacțiilor sale la diverse scenarii și a igienei sale slabe ca peșteră (de exemplu, mirosul piciorului ofensiv, armpiturile murdare și respirația murdară). Java este uneori victima paranormalului, incluzând transformarea într-un monstru, cum ar fi când a inhalat fiara Chaosului în forma sa de gaze, sau a fost spălat de creier de un Martin controlat de pirat. Java este exprimată de cătreDale Wilson .

 MOM
 În calitate de director multi-tasking al "Centrului", MOM supraveghează cercetarea activităților paranormale în întreaga lume. Capabilitățile lui Martin îl transformă într-unul dintre agenții săi preferați - dacă "preferat" înseamnă "agentul pe care ar prefera să-l petreacă cel mai mult timp pe teren și din biroul său". Numele ei adevărat este necunoscut, deși a folosit alias-ul Olivia Mandell (derivat din inițialele MOM) în episodul "Web of the Creature Spider".

 Înainte de a lucra la Centru, conducea un camion de înghețată. Serios, fără compromisuri și expert în lupta mână-la-mână, de obicei are de-a face cu Martin, aruncând în aer aproape fiecare piesă de gadgeturi la care lucrează, ori de câte ori apare pentru o dezbatere în biroul său (un gag alergat până în sezonul 3) . În ciuda sentimentului său de umor tipic, MOM este de fapt - așa cum spune Billy - "un adevărat animal de partid când merge". Echipa vede dovada acestui lucru când îi arătă în mod accidental o serie de fotografii în episodul "The Amazon Vapor", în timp ce încearcă să le informeze despre următoarea lor misiune, din cauza unor defecțiuni la Centru. Când a fost agent, prima creatură pe care a capturat-o a fost Gastromo, un monstru parazit, ironic și purpuriu, care îi infectează și controlează pe cei pe care îi atinge. Se pare că vacanța ei preferată este Crăciunul când ea este întotdeauna într-o stare de spirit destul de fericită și festivă. Ca rezultat, Martin spune cu incredere că se pare că "MOM se distrează de fapt". În episodul încrucișat dinTotal spioni! intitulat "Totally Mystery Much?", MOM se dovedește a avea o istorie, probabil, romantică, cu șeful spionului Jerry, mult pentru spioni și nemulțumirea lui Martin, așa cum ea și Jerry spionează între holograme. Se spune că inițiativele MOM se referă de fapt la "Mystery Organization Manager", așa cum explică Martin în acel episod. MOM este exprimată de Teryl Rothery .

Episoade
 A venit din mlaștină
 Teroarea din cer
 Mâzgă târâtoare
 Marcajul Shapeshifter-ului
 Misterul dispariției
 Blestemul profund
 A venit din interiorul cutiei
 Atacul lui Sandman
 Shriek din Dincolo
 Eternul Crăciun
 Întoarcerea lui Druid întunecat
 Coșmarul lui Coven
 Ei se ascund Sub
 Blestemul colierului
 Haunting de Blackwater
 Mystery of the Creature Hole
 Frica de gheață
 Bestia din interior
 Răzbunarea lui Doppelganger
 Întoarcerea fiarelor
 Atacul lui Mothman
 Cimitirul de vară
 Canalul de canalizare
 Veniți din pădure
 Vaporii Amazonului
 Trezirea
Au venit din spațiul cosmic: Partea 1
Au venit din spațiul cosmic: parte. 2
Atacul Olimpicului
Vampirul revine
Cripta lui Djini
Tu faci Voodoo
Zombie Island
Tribul pierdut
Monster Movie Mayhem
Al treilea ochi
Swapperul corpului
Germeni din Dincolo
Au venit de la poartă: Partea 1
Au venit de la poartă: Partea 2

Revival
Pe 24 decembrie 2013, datorită creșterii cererii populare pentru un sezon 4 și mai mult, a fost anunțat și confirmat pe pagina oficială Marathon Media și Totally Spies Facebook că producătorii show-ului ( Marathon Media și Image Entertainment Corporation) lucrează la un nou sezon al lui Martin Mystery, după ce pagina Facebook a lui Martin Mystery a adunat peste 100.000 de iubitori de la fani. Dl Sylvain Viau, șeful Image Entertainment Corporation, a confirmat de asemenea că va lucra la un nou sezon cu Marathon Media din Paris și este în curs de dezvoltare și finanțare. În aprilie 2014, a fost anunțată pe pagina Martin Mystery Facebook că proiectul noului sezon al emisiunii este încă în curs de dezvoltare. Spectacolul a devenit un clasic și are un cult imens în ultimii ani.

Recepție și evaluări
Martin Mystery a primit în general recenzii pozitive; acesta deține în prezent un rating de 8.6 / 10 pe TV.com, un scor 7.72 / 10 pe TV Time, 7.4 / 10 pe IMDb.com bazat pe 1.623 recenzii și o evaluare de 97% de la utilizatorii Google. Common Sense Media, o organizație non-profit care oferă recenzii independente, evaluări de vârstă și alte informații despre toate tipurile de materiale media, scria " Scooby-Doo întâlnește fișierele X , tweens OK".

Note

Legături externe

Seriale de animație
Desene animate
Seriale italiene
Seriale franceze
Seriale canadiene
Filme de televiziune din 2003
Seriale Rai

Martin Mystery


විනිසුරු ඔස්වල්ඩ් ලෙස්ලි ඩි ක්‍රෙට්සර් III ලංකා (ශ්‍රී ලාංකික) විනිසුරුවරයෙකි. ඔහු ලංකාවේ ශ්‍රේෂ්ඨාධිකරණයේ විනිසුරුවරයෙකු විය.

ඔස්වල්ඩ් ලෙස්ලි ඩි ක්‍රෙට්සර් II ට දාව ලංකාවේ ශ්‍රේෂ්ඨාධිකරණයේ විනිසුරුවරයෙකු වූ ඔහු අධ්‍යාපනය ලැබුවේ කොළඹ රාජකීය විද්‍යාලයෙන් . එහිදී ඔහු ලතින් ගද්‍ය සඳහා ආණ්ඩුකාර ත්‍යාගය, සම්භාව්‍ය සඳහා අධ්‍යක්ෂක ත්‍යාගය, පුරාණ ඉතිහාසය සඳහා හාවර්ඩ් ත්‍යාගය සහ ඉතිහාසය සඳහා සිසිල් පෙරේරා ත්‍යාගය දිනා ගත්තේය. 1928 දී කොළඹ යුනිවර්සිටි කොලීජියට ඇතුළත් වූ ඔහු ලන්ඩන් විශ්වවිද්‍යාලයෙන් ශාස්ත්‍රවේදී උපාධියක් ලබා 1937 දී ප්‍රොක්ටර් බවට පත් විය.

1940 සිට 1943 දක්වා කාලය තුළ ඔහු ලංකාවේ නීති ලේකම්වරයාගේ ඔටුන්න හිමි නීතීඥවරයෙකු සහ සහකාරවරයෙකු ලෙස සේවය කළ අතර 1943 දී හලාවත වැඩබලන මහේස්ත්‍රාත්වරයෙකු ලෙස ලංකා අධිකරණ සේවයට එක් විය. එහිදී ඔහු 1944 කොළඹ වැඩබලන අතිරේක මහේස්ත්‍රාත්, 1945 වැඩබලන යාපනය මහේස්ත්‍රාත්, 1947 දිසා විනිසුරු තංගල්ල, 1949 දිසා විනිසුරු බලපිටිය, 1950 දි හලාවත සහ පුත්තලම දිසා විනිසුරු, 1952 දිසා විනිසුරු නුවරඑළිය සහ 1953 දිසා විනිසුරු 1953 ලෙස පත් කරන ලදී. . 1968 දී ඔහු ශ්‍රේෂ්ඨාධිකරණ විනිසුරු මඩුල්ලට පත් කරන ලද අතර 1972 දී විශ්‍රාම යන තෙක් එම තනතුර දැරීය.

ඔහු ලයිට් ඔපෙරා සංගමයේ සභාපතිවරයා වූ අතර දුර්ලභ මත්ස්‍ය විශේෂයක් වන මල්පුළුත්ත ක්‍රෙට්සේරි නම් කර තිබීමේ ගෞරවය ඔහුට හිමි විය. ඔහු සෝනියා ජීන් මාෂල් සමඟ විවාහ වූ අතර ඔවුන්ට දරුවන් හතර දෙනෙක් සිටියහ.

බාහිර සබැඳි

 CORNELIS DE KRETSER - පවුල #1124
Year of death missing
1910 උපත්

ඔස්වල්ඩ් ලෙස්ලි ඩි ක්‍රෙට්සර් III


The Great Old Ones francuski je post-black metal-sastav osnovan 2009. u Bordeauxu. Ime grupe odnosi se na Drevne,  entitete iz Lovecraftove mitologije.

Povijest

Početci (2009. – 2012.)
Benjamin Guerry počeo je pisati pjesme 2009., a kad ih je napisao dovoljno za jedan album, potražio je glazbenike s kojima bi ih mogao snimiti. Prvo mu se pridružio Jeff Grimal, a zatim Léo Isnard. Xavier Godart i Sébastien Lalanne grupi su se pridružili preko malih oglasa. U toj su postavi bila dva pjevača (Benjamin i Jeff) i tri gitarista (Xavier, Benjamin i Jeff), što nije uobičajeno za metal-skupine.

Postava je uspostavljena krajem 2010., a debitantski su album, Al Azif, 27. travnja 2012. objavile dvije diskografske kuće: Antithetic Records u Sjedinjenim Državama, koja distribuira album na gramofonskoj ploči i u digipak-inačici, i Les Acteurs De l'Ombre u Europi, koja distribuira standardnu inačicu albuma. Ime albuma odnosi se na autora Necronomicona.

Tekeli-li i veća popularnost (2012. – 2015.)
Grupa je počela održavati koncerte na manjim mjestima.

Drugi studijski album, Tekeli-li, objavljen je 16. travnja 2014. Pjesme su utemeljene na Lovecraftovoj noveli Planine ludila, čija se radnja zbiva na Antarktici. Samo ime albuma odnosi se na glasanje ptica u knjizi; takvo je glasanje Lovecraft preuzeo iz romana Doživljaji Arthura Gordona Pyma Edgara Allana Poea.

Nakon objave albuma Tekeli-li sastav je nastupio u Italiji i Austriji, ali i na festivalima Motocultor i Hellfest; nastupio je i dvaput kao predgrupa skupini Behemoth.

EOD: A Tale of Dark Legacy i Cosmicism (2015. – danas)
Sastav je 2016. napustio Les Acteurs De L'Ombre i potpisao ugovor sa Season of Mistom. Tu je odluku motivirala želja za većim brojem koncerata i dodatni razvoj skupine.

Nakon turneje Xavier Godart odlučio je napustiti The Great Old Ones jer mu nije odgovarao život na turneji. Predložio je da ga na koncertima zamijeni Aurélien Edouard, koji je kasnije postao punopravni član skupine. Jérôme Charbonnier također je napustio sastav 2016., a zamijenio ga je Sébastien Lalanne, s kojim je Benjamin Guerry nekoć svirao u jednoj drugoj skupini.

Treći studijski album, EOD – A Tale of Dark Legacy, Season of Mist objavio je 27. siječnja 2017. U tematskom smislu pjesme na albumu svojevrsni su zamišljeni nastavak Lovecraftove kratke priče Sjena iznad Innsmoutha; album prati potomka Roberta Olmsteada (protagonista izvorne priče) koji se vraća u Innsmouth i saznaje da je živio ondje. Pokrata EOD koristi se za Esoteric Order of Dagon, okultni red koji se pojavljuje u toj kratkoj priči.

U siječnju 2018. Jeff Grimal napustio je The Great Old Ones kako bi se usredotočio na druge dvije skupine u kojima je bio aktivan, Spectrale i Demande à la Poussière, ali i na svoju ilustracijsku i umjetničku karijeru. Jeffa je na gitari zamijenio Alexandre Rouleau, no u grupi je Benjamin ostao kao jedini vokalist. Iako je napustio sastav u glazbenom smislu, Jeff i dalje surađuje s njim u izradi naslovnica i ilustracija.

Četvrti studijski album, Cosmicism, objavljen je 22. listopada 2019.

Lovecraftov utjecaj
Benjamin je otkrio djela H. P. Lovecrafta nakon što mu je kao tinejdžeru susjed predstavio društvenu igru The Call of Cthulhu. Igra mu se svidjela, pa je počeo čitati Lovecraftove novele i postao je njegov obožavatelj. Godine 2018. izjavio je da i dalje skuplja mnoge stvari povezane s Lovecraftovim univerzumom.

Godine 2009. počeo je skladati prve pjesme, koje su žanrovski pripadale atmosferičnom black metalu. U to vrijeme još nije postojala postava grupe ni Lovecraftova tematika. Međutim, pjesme koje je skladao počele su ga podsjećati na to kako se osjećao kad je čitao Lovecraftove kratke priče, zbog čega je odlučio povezati glazbu s Lovecraftovim univerzumom.

Otad je cijela grupa prožeta Lovecraftovim univerzumom: u tekstovima pjesama, emocijama prikazanim glazbom i ilustracijama albuma. Na koncertima je prisutna Cthulhuova slika, a na određenim majicama skupine prikazan je portret H. P. Lovecrafta.

Glazbeni stil i utjecaji
The Great Old Ones uglavnom sklada duge pjesme koje traju od osam do deset minuta, pomoću kojih uspostavlja atmosferu i prepričava priču. Benjamin je izjavio da pjesme iznad svega trebaju prikazati emocije. Glazbeni je stil mračan, melankoličan i bajkovit, nalik Lovecraftovim pričama.

Prema Benjaminovim riječima na skupinu su u početku najviše utjecali sastavi Year of No Light, Wolves in the Throne Room i Cult of Luna. Ipak, među ostalim utjecajima naveo je i Emperor, Enslaved, Ulver, Krallice, Deathspell Omegu, Blut aus Nord, Empyrium i Neurosis.

Članovi sastava

Trenutačna postava
Benjamin Guerry – vokali, gitara
Léo Isnard – bubnjevi
Aurélien Edouard – gitara
Benoit Claus – bas-gitara
Alexandre "Gart" Rouleau – gitara

Bivši članovi
Sébastien Lalanne – bas-gitara
Xavier Godart – gitara
Jeff Grimal – gitara, vokali
Jérôme Charbonnier – bas-gitara

Diskografija
Studijski albumi
Al Azif (2012.)
Tekeli-li (2014.)
EOD: A Tale of Dark Legacy (2017.)
Cosmicism (2019.)

Izvori

Francuski glazbeni sastavi
Sastavi post-metala
Sastavi black metala

The Great Old Ones


Carlo Ancelotti (fæddur 10. júní árið 1959) er ítalskur knattspyrnustjóri og fyrrverandi knattspyrnumaður. Hann er núverandi stjóri Real Madrid og stýrir því öðru sinni.

Ancelotti hefur m.a. þjálfað Juventus, AC Milan, Chelsea FC, Paris Saint-Germain, Bayern München og Everton.

Hann varð árið 2022 fyrsti stjórinn til að vinna efstu deildir í 5 stærstu deildum Evrópulanda.

Heimild
Heimasíða: carloancelotti.it

Ítalskir knattspyrnustjórar
Ítalskir knattspyrnumenn
Fólk fætt árið 1959

Carlo Ancelotti


Parodia carambeiensis ist eine Pflanzenart aus der Gattung Parodia in der Familie der Kakteengewächse (Cactaceae). Das Artepitheton carambeiensis verweist auf das Vorkommen der Art in der Nähe der brasilianischen Gemeinde Carambeí.

Beschreibung
Parodia carambeiensis wächst anfangs einzeln und sprosst dann von der Basis. Die kugelförmigen bis kurz zylindrischen Triebe erreichen Wuchshöhen von bis zu 10 Zentimeter und Durchmesser von 8 Zentimeter. Der Triebscheitel ist bewollt. Die zwölf bis 14 schmalen und scharfkantigen Rippen sind bis zu 1 Zentimeter hoch und oberhalb der ovalen, mit dichter weißer Wolle bedeckten Areolen gehöckert. Die aus den Areolen entspringenden schwarzen bis gräulich braunen Dornen besitzen eine dunklere Spitze. Die meist vier über Kreuz stehenden Mitteldornen weisen Längen von 2 bis 3 Zentimeter auf. Die sechs bis acht Randdornen liegen an der Trieboberfläche an und sind bis zu 2 Zentimeter lang.

Die etwas glockenförmigen hellgelben Blüten erreichen Durchmesser von bis zu 2,5 Zentimeter und sind ebenso lang. Ihr Perikarpell ist mit kleinen Schuppen, weißer Wolle und wenigen Borsten besetzt. Die Narbe ist purpurrot. Die rötlichen, bei Reife trockenen Früchte reißen auf. Sie sind bis zu 1,2 Zentimeter lang und mit etwas Wolle und wenigen Borsten besetzt. Die Früchte enthalten beilförmige trübschwarze Samen.

Verbreitung, Systematik und Gefährdung
Parodia carambeiensis ist im brasilianischen Bundesstaat Paraná im Norden von Ponta Grossa verbreitet.

Die Erstbeschreibung als Notocactus carambeiensis durch Albert Frederik Hendrik Buining und Arnold J. Brederoo wurde 1973 veröffentlicht. Andreas Hofacker stellte die Art 1987 in die Gattung Parodia. Weitere nomenklatorische Synonyme sind Notocactus villa-velhensis var. carambeiensis  (1990, unkorrekter Name ICBN-Artikel 11.4) und Peronocactus carambeiensis  (1999, unkorrekter Name ICBN-Artikel 11.4).

In der Roten Liste gefährdeter Arten der IUCN wird die Art als "", d. h. als nicht gefährdet geführt.

Nachweise

Literatur

Einzelnachweise

Weblinks

 Fotos von Parodia carambeiensis

Parodia (Kakteen)
Carambeiensis

Parodia carambeiensis


Feridun Nafiz Uzluk  (1902, Ereğli, Konya - 27 Eylül 1974), Türk tıp tarihinin öncü isimlerindendir.

Tıp tarihi alanındaki çalışmalarının yanı sıra Mevlevilik kültür ve mirasının korunması konusunda çalışmaları ile tanınır.

Yaşamı
1902 yılında Konya Ereğli'de ailesinin ikinci çocuğu olarak dünyaya geldi.  Annesi, Mevlana soyundan Ayşe Sıdıka Hanım; babası  1921 yılında Yemen cephesinde şehit düşmüş subay Ahmed Hamdi Bey'dir.

İlk öğreniminin ardından Konya'daki İttihad ve Terakki  İdadisi'ni bitirdi. 1924'te Darülfünun Tıp Fakültesi'nden mezun oldu. Tıp tahsili sırasında Galata Mevlevihanesi'nde kaldı; orada Arapça ve Farsça öğrendi.  Ayrıca İngilizce, Almanca ve Fransızca da öğrendi. Mimarlık öğrenimi gören ağabeyi Şehabettin Bey ile birlikte İstanbul'daki tahsil hayatı boyunca Üsküdar Mevlevîhânesi şeyhi Ahmet Remzi Dede'nin terbiyesi altında yetişti. Tekke, zaviye ve türbelerin kapatılması kanunu çıktığında çok üzülen iki kardeş; Mevlevilik kültür ve mirasının korunmasını kendilerine görev edindi..

Feridun Nafiz Bey, 1925 yılında askerlik hizmetini tamamladıktan sonra hükûmet tabibi olarak atandığı Ordu vilayetinin Mesudiye kazasında üç yıl görev yaptı.

1928'de Konya Memleket Hastanesi iç hastalıkları asistanlığına tayin edildi; ertesi sene Konya Sıtma Savaş Merkez Tabipliğine geçti; o yılın Eylül ayında ise Aksaray Vilâyeti Merkezi Sıtma Savaş Heyeti Tabipliğine nakil oldu ve bu görevi üç yıl sürdürdü. Burada gösterdiği başarı nedeniyle Sağlık Bakanlığı tarafından takdirname ile ödüllendirildi.

Konya'da bulunduğu sırada Mevlana'yı Sevenler Derneği'nin kurulmasına öncülük etti.  Dernek, Mevlana'nın eserlerini yayınlamak ve gelecekte kurulacak Selçuk Üniversitesi'ne eleman yetiştirmek üzere çalışmalar yaptı.

1932 yılında görevinden istifa etti ve kendi imkânlarıyla ihtisas yapmak üzere Almanya'ya gitti.  Münih 've Hamburg şehirlerinde tıp fakülteleri ve enstitülerinde araştırmalarda bulundu;  sertifikalar aldı. Çalışmaları bakteriyoloji ve hijyen ile salgın hastalıklar üzerine idi.

1935'te Türkiye'ye döndü; o yıl Soyadı Kanunu'nun çıkması üzerine "Uzluk" soyadını aldı.  Sağlık Bakanlığı'nda Trakya Umum Müfettişliğine bağlı salgın hastalıklar uzmanı olarak  atanan Uzluk;  özellikle göçmen işleri ile uğraştı.  1936'da Refik Saydam Hıfzıssıhha Enstitüsü çiçek hastalığı mütehassıslığına tayin edildi. 1946'ya kadar bu unvanla Kırşehir, Mucur, Boğazlıyan, Aksaray ve Niğde'de çıkan salgın hastalıklarla mücadele için teşkilatlar kurdu.

1940 yılında doktorluk görevine devam ederken Ankara'da "Uzluk Matbaası" adıyla bir matbaa kurdu. Bu matbaada Mevlevilik kültürü, tıp tarihi ve sağlık konularında pek çok eserin basılmasına vesile oldu. Mustafa Asım Köksal'ın "İslam İlmihali" adlı eserini basması hükûmetin tepkisini çekti ve matbaasının baskına uğrayıp dağıtılmasına neden oldu.

1946'da yeni kurulan  Ankara Tıp Fakültesi Tıp Tarihi Enstitüsü'ne profesör olarak atandı. Üniversitenin bünyesinde Tıp Tarihi Enstitüsü'nü kurdu. Enstitüde, 15bin ciltlik bir kütüphanenin oluşmasına öncülük etti.

1947'de Ankara Üniversitesi Dergisi yazı  heyetine seçilen Uzluk, daha sonra  derginin genel yayın yönetmenliği görevini de üstlendi.

1938'de kurulan Türk Tıp Tarihi Kurumu'nun kurucu üyesi olan bilim adamı, Almanya, Fransa, İngiltere, Hollanda, Libya, İran ve Avusturya'da inceleme ve araştırmalarda bulundu. Selçuklu ve İslam Tarihi ve Medeniyeti alanlarında, Mevlana araştırmaları ile ilgili pek çok eseri  inceledi. Anadolu Selçuklu Uygarlığının çeşitli yönlerine ışık tutan eserler ile Mevleviliğe ve Konya' nın yerel kültürel özelliklerine diar eserler verdi. Çevirileri ağırlıklı olarak Almanca, Fransızca ve İngilizce' den tıp tarihine ilişkin çalışmalardır. Bunlar arasında Karl Opitz' den "Die Medizin im Koran", Jerome Fracastro' nun "La Syphilis" adlı eserleri, Hipokrat ve Salerno Okulu'nun Aforizmaları vardır. Tıp tarihi alanında Şanizade Ataullah Efendi ile Hekimbaşı Mustafa Behçet Efendi'ye ilişkin çalışmaları  döneme ilişkin pek çok bilginin ortaya çıkarılmasını sağladı. Şanizade'ye büyük hayranlık ve saygı duydu, onu manevi hocası saydı.

1960 İhtilalinden sonra 147'ler uygulaması ile üniversiteden uzaklaştırıldı. 1962'de yeniden döndüğü üniversiteden 1972 yılında emekli oldu. Emekliliğinden sonra bilimsel çalışmalarını sürdürdü ve Selçuk Üniversitesi'nin açılması için emek verdi.

Hayatı boyunca hiç evlenmedi.  27 Eylül 1974 yılında Ankara'da hayatını kaybetti. Cenazesi Konya'ya getirilerek Üçler Mezarlığı'na defnedildi.
Kütüphanesi, kendi isteği doğrultusunda ölümünden sonra Konya İl Halk Kütüphanesi"nde Ferüdun Nafiz Uzluk adını taşıyan bölüme (Mevlânâ Dokümantasyon Merkezi olarak da bilinir) bağışlandı

Kaynakça

Türk hekimler
20. yüzyıl Türk tarihçileri
Tıp tarihçileri
147'ler
1902 doğumlular
1974 yılında ölenler
Ereğli, Konya doğumlular
Ankara'da ölenler
Konya'da defnedilenler
Ankara Üniversitesi öğretim üyeleri
Türk mevleviler
Darülfünun Tıp Fakültesinde öğrenim görenler

Feridun Nafiz Uzluk


"Sal" (estilizada em letras maiúsculas) é uma canção do DJ e cantor brasileiro Pedro Sampaio e do cantor e drag queen Pabllo Vittar. A canção foi lançada para download digital e streaming através da Warner Music Brasil em 10 de novembro de 2022.

Lançamento e promoção
A divulgação do single começou com uma estratégia de marketing, onde fotos de Sampaio e Vittar juntos em uma praia repercutirem nas redes sociais e alguns sites especularem um romance. Dias depois, Sampaio e Vittar aproveitaram a visibilidade do Música Boa Ao Vivo para anunciar o single, a primeira parceria musical entre os dois. "Sal" foi lançada para download digital e streaming em 10 de novembro de 2022.

Controvérsias

Acusação de plágio
Sampaio foi acusado por internautas de plagiar o astro porto-riquenho Bad Bunny em seu single, em parceria com Vittar. A música foi comparada ao hit "Callaíta" de 2019. A semelhança apontada entre as duas canções está na letra. Ambas as faixas versam sobre uma garota que está curtindo o sol na praia e bebendo. Além da temática, as palavras usadas são parecidas.

Apresentações ao vivo
Sampaio apresentou "Sal" pela primeira vez no Música Boa Ao Vivo em 8 de novembro de 2022.

Faixas e formatos

Desempenho comercial

Tabelas semanais

Histórico de lançamento

Singles de 2022
Canções de 2022
Canções gravadas por Pedro Sampaio
Canções gravadas por Pabllo Vittar
Canções em português
Singles lançados pela Warner Music Brasil

Sal (canção)


Ploča Okinawa je manja kontinentalna tektonska ploča na sjevernoj i istočnoj polutci koja se proteže od sjevernog kraja Tajvana do južnog rta otoka Kyūshū. Ploča Okinawa odgovorna je za potrese, poput potresa na potresa na otoku Kikai 1911., i razne vrste sporih potresa, uključujući potrese niske frekvencije, potrese vrlo niske frekvencije, podrhtavanje, i događaje sporog klizanja.

Granice
Istočna strana ploče Okinawa čini konvergentnu granicu s Filipinskom pločom , tvoreći jarak Ryukyu i otočni luk koji tvori otočje Ryū Kyū. Ploča Okinawa je sa zapadne strane omeđena Okinavskim jarkom, zalučnim bazenom i divergentnom granicom s pločom Jangce. Dio južne granice između ploče Okinawa i Filipinske ploče je bivša zona subdukcije koja sada prihvaća koso klizanje i na kojoj se dogodio Velikog tsunami u Yaeyami 1771. godine. Sjeverna strana Okinawske ploče omeđena je Amurskom pločom.

Izvori

Litosferne ploče

Ploča Okinawa


Gumaca ist eine philippinische Stadtgemeinde in der Provinz Quezon, in der Verwaltungsregion IV, Calabarzon. Sie hat  Einwohner (Zensus ), die in 59 Barangays lebten. Sie wird als Gemeinde der ersten Einkommensklasse auf den Philippinen eingestuft.

Gumaca liegt im Süden der Bucht von Lamon, an deren Küste liegen kleinere Mangrovenwälder. Ihre Nachbargemeinden sind Atimonan und Plaridel im Westen, Pitogo und Unisan im Süden, Lopez im Osten. Die Topographie der Stadt ist gekennzeichnet durch Flachländer, sanfthügelige und gebirgige Landschaften.

Gumaca wird über den Maharlika Highway und durch die Eisenbahn mit der Bicol-Region und der Hauptstadtregion Metro Manila verbunden. Die täglichen Eisenbahnverbindungen wird von der Philippine National Railways betrieben.

Baranggays

Weblinks

Ort auf den Philippinen

Gumaca


Oliver Max Gardner (March 22, 1882February 6, 1947) was an American politician who served as the 57th governor of the U.S. state of North Carolina from 1929 to 1933. A member of the Democratic Party, Gardner worked in the administrations of President Franklin Delano Roosevelt and Harry S. Truman.

Early years and education
Gardner was born on March 22, 1882, in Shelby, North Carolina, orphaned at a young age. He attended North Carolina State University (then known as North Carolina A & M) on a scholarship, where he majored in chemical engineering, was involved in ROTC, played on the football team, managed the baseball team, served as the senior class president, and maintained active membership in Sigma Nu Fraternity.  Gardner was selected by John Heisman, then coach at Clemson for his All-Southern team in 1903.  As a player, he weighed 212 pounds. He later taught organic chemistry on campus after graduating in 1903. He then enrolled at the University of North Carolina School of Law, where he also played football. Gardner distinguished himself off the football field as well, becoming one of the most respected members of the Dialectic and Philanthropic Societies at University of North Carolina at Chapel Hill. Gardner was the only person ever to captain the football teams of both the North Carolina Tar Heels and the NC State Wolfpack.

Political career
Gardner returned to Shelby to practice law and married Fay Webb, daughter of prominent politician James L. Webb and niece of Congressman Edwin Y. Webb.

Gardner was elected as a state senator from Cleveland County, North Carolina and served one term as President Pro Tempore of the North Carolina Senate. He served a term as the 13th Lieutenant Governor of North Carolina (1917–1921). In 1920, he lost the Democratic nomination for governor to Cameron Morrison. The election was likely stolen by the political machine of U.S. Sen. Furnifold Simmons, who, through his lieutenant, A. D. Watts, used racial demagoguery and electoral fraud to favor their candidate, Morrison. Gardner led in the initial vote count, but after several days of counting, more votes for Morrison were "found" in western North Carolina, and Morrison won the June primary by 87 votes. Gardner lost the runoff to Morrison by a wider margin.

Gardner made peace with Sen. Simmons. He agreed to support Simmons's favored candidate for governor in 1924, Angus Wilton McLean, in exchange for Simmons supporting Gardner when he ran for governor again in 1928. While Gardner was out of politics, he pursued business interests, including a textile mill.

Governor
Easily elected governor in 1928, Gardner assumed control over a state that was in debt and soon had to deal with the effects of the Great Depression. Gardner commissioned a report by the Brookings Institution on how to cut costs in government and cut local property taxes. Gardner pushed many of the Brookings recommendations through the legislature, including taking over financial responsibility for roads and schools from counties and the creation of what would become the consolidated University of North Carolina system. He reorganized and reformed the state government.

Meanwhile, Gardner took a pro-business, anti-union stance in a period of labor unrest, including the Loray Mill Strike. He did, however, push through the legislature a workman's compensation law and successfully mediated a massive 1932 strike of mill workers in the Greensboro–High Point area.

Later years
After leaving the governor's mansion (governors of the state were then barred from seeking re-election), Gardner practiced law and lobbied in Washington, D.C. He was an informal advisor and speech-writer for President Franklin D. Roosevelt, who appointed him  chairman of the advisory board to the Office of War Mobilization and Reconversion, and later a member of the Joint Anglo-American Commission on Palestine.

President Harry S. Truman appointed him Under Secretary of the Treasury (1946–47). In 1947, Gardner was appointed by Truman to be ambassador to the United Kingdom. Though, prior to ever arriving in London, Gardner died of Coronary thrombosis at The St. Regis Hotel in New York City on February 6, 1947.

Legacy

Gardner founded the influential "Shelby Dynasty" or "Cleveland Dynasty" of politicians, which included Governor Clyde Hoey, the husband of his sister, Margaret Gardner Hoey. The pro-business organization controlled the North Carolina Democratic Party, and therefore, state politics, until 1948.

Gardner–Webb University is named for Gardner and his wife, Fay Webb-Gardner. The Fine Arts building at Gardner–Webb University is named for him as well. Gardner Hall, a dormitory at Appalachian State University, is also named for him, as is the economics building at the University of North Carolina at Chapel Hill, as is one of the biology buildings at North Carolina State University. The O. Max Gardner Award was established in his will to recognize University of North Carolina system faculty who have "made the greatest contributions to the welfare of the human race." It is the only award for which all faculty members of the 16 UNC campuses are eligible and is considered the UNC system's highest faculty honor.

His home at Shelby, Webbley, was listed on the National Register of Historic Places in 1980.

Notes

External links
 GovernorOMaxGardner.com
 Guide to the O. Max Gardner Papers 1932-1945

 Fay Webb Gardner Digital Collection in Gardner-Webb University Archives

1882 births
1947 deaths
20th-century American lawyers
20th-century American politicians
Democratic Party governors of North Carolina
Oliver
Lieutenant Governors of North Carolina
Hampden–Sydney Tigers football coaches
Democratic Party North Carolina state senators
NC State Wolfpack football players
All-Southern college football players
People from Shelby, North Carolina

Oliver Max Gardner


Omurgalılar (), hayvanlar aleminin kordalılar () şubesine ait bir alt şubedir.

Ortak özellikleri

Omurgalıların en karakteristik özelliği, birbirini takip eden omurlardan yapılmış bir omurgaya sahip olmalarıdır. Omurga sütunu çok kuvvetli bir destektir, fakat aynı zamanda eğilebilir bir yapıdadır. Aşağı omurgalılarda, omurga kıkırdak halinde olmasına rağmen, yüksek yapılı omurgalılara doğru kemikleşmeye başlar.

Birçok omurgalıda omurgaya iki çift ön ve arka üyelerde tutunur. Vücut bilateral (iki yanlı bakışımlı) simetriktir. Baş, gövde ve kuyruk olmak üzere üç kısma ayrılmıştır. Sölom yani vücut boşluğu yalnız gövde bölgesinde bulunur. Sindirim kanalı bel kemiğinin karın (ventral) tarafındadır. Dolaşım sistemi kapalıdır. Yürek en az iki, en çok dört boşluk ihtiva eder. Kanın alyuvarlarında hemoglobin denilen solunum pigmenti vardır. Hemoglobin, kana kırmızı rengi verir. Boşaltım organları çifttir. Boşaltım ve üreme organı açıklıkları, tek veya ayrı ayrı olarak bulunur.

İki çift ekstremiteleri vardır. Bunlar balıklarda bulunan göğüs ve karın yüzgeçleri, karada yaşayanlarda ise ön ve arka bacaklardır. Deri, solungaç ve akciğer ile soluyabilirler. Kafatası içinde muhafaza edilen karmaşık yapılı bir beyinleri vardır.

Evrimsel tarih

Omurgalılar, yaklaşık 525 milyon yıl önce, organizma çeşitliliğinde artış görülen Kambriyen patlaması sırasında ortaya çıktı. Bilinen en eski omurgalının Myllokunmingia olduğuna inanılıyor. Erken omurgalıdan biri de Haikouichthys ercaicunensis'tir. Kambriyen'e egemen olan diğer faunanın aksine, bu gruplar temel omurgalı vücut planına sahipti: bir sırt ipliği, ilkel omurlar ve iyi tanımlanmış bir baş ve kuyruk. Bu erken omurgalıların tümü, çenelerden yoksundu ve –batraklardaki gibi– deniz tabanına yakın yerlerde filtre beslemesine güveniyordu.

Balıklardan Amfibilere

İlk çeneli omurgalılar (Gnathostomata) geç Ordovisiyen'de (~450 mya) ortaya çıkmış ve Devoniyen'de yaygın hale gelmiştir, bu dönem genellikle "Balık Çağı" olarak bilinir. Devoniyen'de iki grup kemikli balık, Actinopterygii ve Sarcopterygii, evrimleşti ve çeşitlendi. Devoniyen, aynı zamanda, geç Silüriyen'den bu yana o dönemin tamamına egemen olan bir zırhlı balık grubu olan Placodermi'nin yanı sıra, Taşemengiller ve Myxini dışında neredeyse tüm çenesiz balıkların ölümünü gördü. Devoniyen, balıklar ve amfibiler arasında geçiş formları olan ilk Labyrinthodontianların yükselişini de gördü.

Mezozoyik omurgalıları

Amniyotlar, sonraki Karbonifer döneminde labyrintodontlardan evrimleşmiştir. Parareptilia ve sinapsid amniyotlar Paleozoik'in sonlarında yaygınken, Mezozoyik'te diapsidler baskın hale geldi. Denizde kemikli balıklar üstün olmaya başladı. Dinozorlardan evrimleşen kuşlar, geç Jura'da gelişti.

Senozoyik omurgalıları

Senozoyik'te dünya, kemikli balıklar, amfibiler, sürüngenler, kuşlar ve memelilerde büyük çeşitlilik gördü. Yaşayan tüm omurgalı türlerinin yarısından fazlası (yaklaşık 32.000 tür) balıktır. Balıklar; (tetrapod olmayan kraniatlar), 4.600 metrenin üzerindeki rakımlarda Himalaya göllerindeki sazansılardan (Cypriniformes), yaklaşık 11.000 metre ile en derin okyanus açması olan Challenger Çukuru'ndaki yassı balıklara (Pleuronectiformes) kadar dünyanın tüm su ekosistemlerinde yasarlar. Sayısız çeşitte balıklar, hem tatlı su hem de deniz olmak üzere dünyanın su kütlelerinin çoğunda ana yırtıcı hayvanlardır. Omurgalı türlerinin geri kalanı, dört üyelilerdir. Dört üyeliler, kabaca 7.000 tür içeren amfibilerin yanı sıra; memeliler (yaklaşık 5.500 tür ile), sürüngenler ve kuşları içerir (iki sınıf arasında eşit olarak bölünmüş yaklaşık 20.000 tür ile). Dört üyeliler, çoğu karasal ortamın baskın megafaunasını oluşturur ve ayrıca kısmen veya tamamen suda yaşayan birçok grubu (örn. deniz yılanları, penguenler, deniz memelileri) içerir.

Geleneksel sınıflandırma

Ayrıca bakınız
 Omurgasızlar
 Omurgalıların evrimi
 Kordalıların evrimi
 Hayvanların evrimi

Kaynakça

Georges Cuvier tarafından adlandırılmış taksonlar

Omurgalılar


Viorel Cernica (n. 4 iunie 1957, Sascut, județul Bacău, stabilit la Câmpina, județul Prahova) este un filosof român, profesor de filosofie, cercetător afiliat al Academiei Române, eseist și poet.

Biografie
Între anii 1981 și 1985 a urmat studii de filosofie la Facultatea de Istorie și Filosofie, Universitatea din București, încheiate în iunie 1985 cu lucrarea Direcții de abordare a problematicii silogistice. Contribuții românești în silogistică. În 1994 a început studiile doctorale de filosofie la Academia Română, Institutul de Filosofie, finalizate în aprilie 1999 cu teza de doctorat Personalismul energetic și proiectul antropologic kantian. În anul 1994, a devenit cercetător la Academia Română, Institutul de Filosofie și Psihologie "C. Rădulescu-Motru", iar în 2007 a ajuns conferențiar la Facultatea de Filosofie, Universitatea din București. În 2015, a devenit conducător de doctorate în domeniul filosofie, cu teza de abilitare History of Philosophy, Phenomenology of Judgment, Hermeneutics of Culture: Concepts, Methodologies, Applications. În prezent este profesor universitar la Facultatea de Filosofie, Universitatea din București și profesor asociat la Universitatea Politehnica din București.

Opera filosofică
Preocupările filosofice ale lui Viorel Cernica s-au îndreptat către fenomenologie, hermeneutică și istoria filosofiei românești. Într-o lucrare apărută în anul 2013, Judecată și timp. Fenomenologia judicativului, Cernica a propus un nou concept de fenomenologie a cărui principală contribuție este reducția judicativă. Potrivit acesteia, orice gând, rostire sau făptuire omenească sunt preluate, prelucrate și autorizate prin timp și judecată. Timpul și structura formală a judecății (Subiect – Predicat) asigură condițiile de constituire a oricărui fapt din orizontul vieții omenești.  Această înțelegere a timpului în relație cu judecata este numită de autor "judicativ constitutiv" și este pusă în evidență în structura construcțiilor semnificative ale istoriei filosofiei: logica lui Aristotel, analitica și dialectica transcendentală din Critica rațiunii pure a lui Immanuel Kant și a analitica existențială a Dasein-ului făcută de Martin Heidegger în Ființă și timp.

În strânsă legatură cu fenomenologia judicativului, Viorel Cernica a propus un nou model hermeneutic, denumit hermeneutica pre-judicativului. Aceasta privește statutul logic și filosofic al unor subiecte de experiență care nu își au originea în orizontul judicativ. Hermeneutica pre-judicativă este un demers de interpretare a acestor experiențe prin care se încearcă păstrarea specificului lor nonjudicativ. Dintre operațiile specifice acestui model de hermeneutică, poate fi precizată de-constituirea, operație de suspendare a modului de constituire judicativă, după cum reiese din ultimele publicații, în special introducerea la volumul Studii de hermeneutică a pre-judicativului (2016) și Temporalitatea experienței nonjudicative. Timpul lenei (2017).

Viorel Cernica este cunoscut și pentru cercetările sale privind filosofia românească. Acestea presupun un aparat metodologic care trece dincolo de o abordare istoric-cronologică, către o abordare tematică, denumită de autor "topologie contemplativă". Numeroasele sale studii privind filosofia românească au fost adunate recent, în Lucrări de istoria filosofiei românești, vol. 1 și vol. 2, deși acest interes poate fi remarcat încă din anul 1999, odată cu publicarea Exercițiilor fenomenologice asupra filosofiei românești interbelice, revizuită și republicată ulterior în 2006, sub titlul Filosofie românească interbelică. Perspectivă fenomenologică.

Opera

Cărți de filosofie
 1999. Exerciții fenomenologice asupra filosofiei românești interbelice, București, Casa de Presă și Editură "Mihai Dascal Editor". Ediția a II-a, revizuită: Filosofie românească interbelică. Perspectivă fenomenologică, Iași, Editura Institutul European, 2006.
 2000. C. Rădulescu-Motru și proiectul antropologic kantian, București, Casa de Presă și Editură "Mihai Dascal Editor" (teză de doctorat). Ediția a II-a, revăzută și adăugită: Filosofia umanului. Personalism energetic și antropologie kantiană, Iași, Editura Institutul European, 2008.
 2002. Căutarea de sine și chemările tradiției, București, Casa de Presă și Editură "Mihai Dascal Editor".
 2003. Topos-ul formal și istoric al silogisticii, București, Editura Academiei Române.
 2004. Proiectele filosofiei kantiene, Iași, Editura Institutul European.
 2005. Fenomenul și nimicul. Proiectul fenomenologic – concept și aplicații, București, Editura Paideia.
 2005. Cetatea sub blocada ideii. Schiță fenomenologică a istoriei gândirii politice, Iași, Editura Institutul European.
 2007. Situațiile existențiale, București, Editura Paideia.
 2013. Judecată și timp. Fenomenologia judicativului, Iași, Editura Institutul European.
 2015. Lucrări de Istoria Filosofiei Românești, vol. I și II, București, Editura Universității din București (Studii de filosofie românească publicate, în reviste de specialitate, reviste de cultură și în volume colective, până în 2014).
 2017. Temporalitatea experienței nonjudicative. Timpul lenei, București, Editura Universității din București.

Cărți de eseistică
 2006. Răstiri către sine. Încercări de ideologie polifonică, București, Editura Paideia
 2009. Răstiri către cei de-o seamă cu sine. Încercări noi de ideologie polifonică, București, Editura Paideia
 2013. Rezervații naturale. Poeme și noeme în cheia ideologiei polifonice, București, Editura Muzeul Literaturii Române

Cărți de poezie
 2005. Urechea tăcerii, Ploiești, Editura Premier

Premii
 Premiul "J. J. Rouseau", pentru concurs de eseu filosofic, organizat de Serviciul Cultural al Ambasadei Franței la București, 1993
 "Diploma de onoare", acordată de revista Axioma și de Editura Premier, 2005
 Premiul "Mircea Florian" al Academiei Române, pentru lucrarea Judecată și timp. Fenomenologia judicativului, 2013.

Bibliografie
 Iulian Apostolescu, Recenzie la cartea Judecată și timp. Fenomenologia judicativului, Revista de filosofie, LXIII (4), 2016
 Remus Breazu, "Note cu privire la reducția judicativă din Judecată și timp", Revista de filosofie, LXIII (4), 2016
 Viorel Cernica (coord.), Studii de hermeneutică pre-judicativă și meontologie. vol. 1, București, Editura Universității din București, 2016
 Ioan Drăgoi, "O istorisire din Judecată și timp", Revista de filosofie, LXIII (4), 2016
 Titus Lates, Recenzie la cartea Judecată și timp. Fenomenologia judicativului, Revista de filosofie, LXI (6), 2014
 Cornel-Florin Moraru, "Logicul și denaturarea Logos-ului. Note pentru o hermeneutică a clipei", Revista de filosofie, LXIII (4), 2016
 Cornel-Florin Moraru, Lumea și nimicul. Coordonatele unei gândiri meontologice, București, Editura Universității din București, 2017
 Andrei Simionescu-Panait, "Viorel Cernica (Ed.): Studies in the Pre-Judicative Hermeneutics and Meontology, First Volume", Phenomenological Reviews, 2018
 Mihai-Dragoș Vadana, "Judecată și timp – o cercetare asupra logos-ului", Revista de filosofie, LXIII (4), 2016
 Mihai-Dragoș Vadana, "Jugement et temps – une recherche sur le lógos", Phenomenological Reviews, 2016

Note

Legături externe
 Prezentare pe pagina Facultății de Filosofie, Universitatea din București
 Prezentare pe pagina Institutului de Filosofie și Psihologie "Constantin Rădulescu-Motru", Academia Română
 Membru al Uniunii Scriitorilor din România, Filiala Brașov
 Interviu video cu Viorel Cernica, luat de Televiziunea Valea Prahovei

Nașteri pe 4 iunie
Nașteri în 1957
Băcăuani
Filozofi români în viață
Absolvenți ai Universității din București
Profesori universitari români

Viorel Cernica


María Aleksejevna Lvova-Belova (rússneska: Мария Алексеевна Львова-Белова; f. 25. október 1984) er rússnesk stjórnmálakona sem hefur verið umboðsmaður forseta Rússlands í réttindum barna frá árinu 2021.

Þann 17. mars 2023 gaf Alþjóðlegi sakamáladómstóllinn út handtökuskipun á hendur Lvova-Belova vegna meintrar ábyrgðar hennar á ólöglegum brottflutningum barna frá Úkraínu til Rússlands á tíma innrásar Rússa í Úkraínu.

Æska og starfsferill
Lvova-Belova fæddist þann 25. október 1984. Hún er fædd og uppalin í Penza og útskrifaðist frá A. A. Arkhangelskíj-listaháskólanum árið 2022 sem hljómsveitarstjóri. Frá 2000 til 2005 vann hún sem gítarkennari í tónlistarskólum fyrir börn í Penza. Hún tók þátt í að stofna og stýra hjálparsamtökunum Blagovest, sem fást við að hjálpa munaðarleysingjum, fósturbörnum og stórum barnafjölskyldum í Penza.

Stjórnmálaferill
Frá 2011 til 2014 og 2017 til 2019 var Lvova-Belova meðlimur í borgaralegri eftirlitsnefnd Penzafylkis. Á seinna kjörtímabilinu var hún einnig meðlimur í eftirlitsnefnd Rússneska sambandsríkisins. Árið 2019 var hún kjörin meðformaður héraðshöfuðstöðva Alrússnesku þjóðfylkingarinnar, bandalags stjórnmálaflokka sem styðja stjórn Vladímírs Pútín.

Árið 2019 gekk Lvova-Belova í stjórnmálaflokkinn Sameinað Rússland. Hún hlaut flokksskírteini sitt þann 23. nóvember frá Dmítríj Medvedev forsætisráðherra. Þann 24. nóvember var hún kjörin í forsætisnefnd allsherjarráðs Sameinaðs Rússlands og varð meðformaður starfshóps til að styðja borgaralegt samfélag. Í september 2020 útnefndi nýendurkjörinn fylkisstjóri Penzafylkis, Ívan Belozertsev, hana í þingsæti við Sambandsráð Rússlands í nafni framkvæmdavalds Penzafylkis. Eftir kosningar í fylkinu árið 2021 var hún endurútnefnd af Oleg Melnítsjenko.

Umboðsmaður barna fyrir Pútín
Þann 27. október 2021 útnefndi Vladímír Pútín, forseti Rússlands, Maríu Lvova-Belova í embætti umboðsmanns barna, einum mánuði eftir að fyrri umboðsmaðurinn Anna Kúznetsova tók sæti á þingi.

Innrás Rússa í Úkraínu
Úkraínsk og bresk stjórnvöld hafa sakað Lvova-Belova um að hafa haft umsjón með nauðungarflutningum og þvinguðum ættleiðingum barna frá Úkraínu á tíma innrásar Rússa í landsins frá árinu 2022. Í kjölfar innrásarinnar varð Lvova-Belova fyrir refsiaðgerðum af hálfu Bretlands í júní 2022, Evrópusambandsins í júlí 2022, Bandaríkjanna í september 2022 og Japans í janúar 2023.

Alþjóðlegi sakamáladómstóllinn gaf út handtökuskipan á hendur Lvova-Belova þann 17. mars vegna grunsemda um að hún bæri ábyrgð á ólöglegum brottflutningum úkraínskra barna frá Úkraínu til Rússlands á tíma innrásarinnar. Svipuð handtökuskipun var gefin út gegn Pútín.

Einkahagir
Lvova-Belova hefur verið gift Pavel Kogelman, presti í rússnesku rétttrúnaðarkirkjunni og fyrrum forritara, frá árinu 2003. Þau eiga fimm kynbörn saman og átján ættleidd börn. Þau fyrrnefndu fæddust árin 2005, 2007, 2010, 2014 og 2018. Í febrúar 2023 ættleiddi hún fimmtán ára dreng frá Maríúpol. Blaðið The Moscow Times spáði því að þetta myndi vekja reiði vegna hlutverks hennar í ránum Rússa á börnum frá Úkraínu sem stóð yfir á sama tíma.

Tilvísanir

Rússneskir stjórnmálamenn

María Lvova-Belova


An Chionochloa howensis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Surrey Wilfrid Laurance Jacobs. An Chionochloa howensis in nahilalakip ha genus nga Chionochloa, ngan familia nga Poaceae.

Mabibilngan ini ha Lord Howe I.. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chionochloa

Chionochloa howensis