Pictorii din Skagen a fost un grup de artiști scandinavi care s-au adunat în satul Skagen, cel mai nordic punct al Danemarcei, de la sfârșitul anilor 1870 până la începutul secolului al XX-lea. Skagen era o destinație de vară ale cărei peisaj și calitate a luminii îi atrăgea pe artiștii nordici să picteze în aer liber, emulând impresioniștii francezi - deși membrii coloniei Skagen erau, de asemenea, influențați de mișcări realiste precum școala de la Barbizon. Ei s-au despărțit de tradițiile destul de rigide ale Academiei Regale Daneze de Arte Plastice și ale Academiei Regale de Arte din Suedia, susținând cele mai recente tendințe pe care le-au învățat la Paris. În cadrul grupului s-au aflat Anna și Michael Ancher, Peder Severin Krøyer, Holger Drachmann, Karl Madsen, Laurits Tuxen, Marie Krøyer, Carl Locher, Viggo Johansen și Thorvald Niss din Danemarca, Oscar Björck și Johan Krouthén din Suedia, Christian Krohg și Eilif Peterssen din Norvegia. Grupul s-a reunit în mod regulat la Brøndums Inn.

Skagen, aflat chiar în nordul Iutlandei, a fost cea mai mare comunitate de pescuit din Danemarca, mai mult de jumătate din populația sa fiind angajată în aceasta activitate. Dintre localnici, pescarii au fost de departe cel mai comun subiect pentru pictorii din Skagen. Plajele lungi din Skagen au fost exploatate în peisajele realizate de grup; P.S. Krøyer, unul dintre cei mai cunoscuți dintre pictorii din Skagen, a fost inspirat de lumina orei albastre a serii, care a creat iluzia ca apa și cerul par că se îmbină. Acest lucru a este prezentat într-una dintre cele mai faimoase picturi ale sale, Seară de vară pe plaja din Skagen - artistul și soția sa (1899). Deși pictorii aveau propriile lor stiluri individuale, fără nici o cerință de a adera la o abordare sau manifestare comună, unul dintre interesele lor comune era să picteze scene din propriile adunări sociale, jucând cărți, sărbătorind sau pur și simplu mâncând împreună.

Michael Ancher a atras atenția asupra atracțiilor zonei când Will he round the point? (1885) a fost achiziționată de regele Christian al IX-lea. S-a căsătorit cu Anna Brøndum, singurul membru al grupului din Skagen, care a devenit o femeie pionier în domeniu într-un moment în care femeilor nu li se permitea să studieze la Academia regală din Danemarca. Astăzi, Muzeul Skagens, fondat în sala de mese de la Hotelul Brøndum, în octombrie 1908, găzduiește multe dintre operele lor de artă, aproximativ 1.800 de piese în total. Multe dintre tablouri au fost digitalizate în cadrul proiectului Google Art și sunt accesibile online. În 2008, Muzeul de artă modernă Arken din Copenhaga a prezentat "Pictorii din Skagen - într-o lumină nouă", iar în 2013, Muzeul Național al Femeilor în Arte din Washington, DC a prezentat "A World Apart: Anna Ancher și colonia de artă din Skagen".

Istoria

Primul artist notabil care a pictat în Skagen a fost Martinus Rørbye (1803-1848), unul dintre personajele centrale ale epocii de aur a picturii daneze. Prima sa vizită a fost în 1833, dar s-a întors până la sfârșitul vieții sale în 1847 și 1848. El este cunoscut în special pentru Bărbați din Skagen într-o seară de vară pe o vreme frumoasă pictată în 1848. Un alt pictor marin, Vilhelm Melbye (1824-1882), a vizitat Skagen în 1848, pictând Vedere a Skagenului. Potrivit lui Karl Madsen, pictorul Peter Raadsig (1806-1882) a vizitat orașul în mai multe ocazii între 1862 și 1870, pictând dunele și pescarii. Christian Blache (1838-1920), un alt pictor marin, a vizitat mai întâi Skagen în 1869, când a pictat Farul gri. Datorită influenței sale, poetul și dramaturgul Holger Drachmann a vizitat orașul în 1871.

În anii 1860 și 1870, în ciuda tendințelor evolutive din Europa, mai ales de la Paris, care îmbrățișau realismul și impresionismul, Academia regală daneză de arte frumoase și Academia regală de Arte a Suediei au refuzat să își schimbe abordarea, insistând că studenții lor ar trebui să continue să picteze stilurile preferate ale istorismului și neoclasicismului. Printre cei care au fost din ce în ce mai frustrați de această abordare au fost Michael Ancher, Karl Madsen și Viggo Johansen, care la începutul anilor 1870 studiau la Academia regală daneză de la Copenhaga. Madsen, care vizitase deja Skagen în 1871, în timp ce locuia cu unchiul său în apropiere la Frederikshavn, l-a invitat pe Ancher să i se alăture în 1874, pentru a picta pescarii locali. A devenit un prieten al familiei Brøndum, care avea un magazin cu un bar care a fost extins în curând pentru a deveni casa de oaspeți Brøndums Gastgiveri. A fost invitat la confirmarea fiicei sale, de 15 ani, Anna și a manifestat un interes imediat pentru ea. În anul următor, s-a întors la Skagen, atât cu Madsen, cât și cu Viggo Johansen, care erau puternic influențați de impresionismul francez. Johansen, în special, a început să picteze scene în aer liber combinând impresionismul cu realismul.

În 1876 și mai ales în 1877, alți câțiva artiști au petrecut vara în Skagen, folosind casa lui Brøndum pentru cazare și pentru adunările lor frecvente. Michael Ancher a făcut din Skagen noua sa casă. El s-a logodit în anul 1878 cu Anna Brøndum și s-a căsătorit cu ea în 1880. Locuința lor a devenit apoi un punct focal pentru artiști, mai ales după ce regele Christian al IX-lea a cumpărat pictura lui Ancher Will he round the point? Anna Ancher a devenit foarte interesată de pictură după ce artiștii au început să rămână la hanul familiei, lăsându-și picturile să se usuce în camerele lor când plecau pentru restul zilei. Le-a studiat cu atenție, iar în 1875 a urmat școala de artă a lui Vilhelm Kyhn din Copenhaga. Ea a fost ulterior influențată de Christian Krohg, care a învățat-o arta de a picta oameni în viața lor de zi cu zi și de a folosi pe deplin culoarea. Krohg a venit pentru prima dată la Skagen în vara anului 1878, încurajat de Georg Brandes, pe care l-a întâlnit la Berlin. A adus cu el multe dintre cele mai recente tendințe artistice internaționale, influențându-i pe ceilalți membri ai grupului. Întâlnirile sale cu populația locală au exercitat, de asemenea, o influență puternică asupra propriei sale activități.

În 1882, soții Ancher au călătorit în străinătate. În timp ce se aflau la Viena, s-au întâlnit cu P.S. Krøyer, care i-a informat că va merge și el la Skagen în acel an, în ciuda faptului că Ancher nu era prea dornic să-l aibă acolo. Krøyer, care s-a bucurat de contacte strânse cu mai mulți artiști impresioniști la Paris, a devenit imediat membru central și lider neoficial al coloniei artiștilor. În 1883, a creat "Academia de seară", unde artiștii s-au adunat pentru a picta și discuta despre munca celorlalți, adesea bucurându-se de șampanie. În 1884, pictorul german Fritz Stoltenberg a făcut fotografii ale artiștilor sărbătorind în grădina familiei Ancher, imediat după ce cuplul s-a mutat în noua lor casă. Una dintre aceste fotografii l-a inspirat pe Krøyer să picteze Hip, Hip, Hurray!, tablou care i-a luat patru ani să îl finalizeze.

În 1890, sosirea căii ferate în Skagen nu numai că a dus la extinderea satului, ci a adus și un număr considerabil de turiști. Aceasta situație a fost principala cauză care a dus la întreruperea întâlnirilor regulate de vară ale artiștilor, deoarece nu mai puteau găsi case sau locuri potrivite pentru întâlnirile lor. Cu toate acestea, unii dintre ei au achiziționat case în Skagen: P.S. Krøyer în 1894, Laurits Tuxen în 1901 și Holger Drachmann în 1903.

Anne și Michael Ancher, Krøyer și Tuxen au continuat să picteze în Skagen până în secolul al XX-lea și erau ocazional alături de ceilalți prieteni ai lor. Doi membri de bază ai grupului, Drachmann și Krøyer, au murit în 1908 și 1909, ducând la încheierea întâlnirilor tradiționale ale grupului. Au existat totuși și alți pictori, uneori menționați drept cei mai tineri dintre pictorii din Skagen, care au continuat să viziteze zona. Printre aceștia se numără Jørgen Aabye, Tupsy și Gad Frederik Clement, Ella Heide, Ludvig Karsten, Frederik Lange și Johannes Wilhjelm, unii dintre stabilindu-se în zonă până în anii 1930 sau chiar mai târziu. Muzeul Skagens are o serie de lucrări în colecția sa. Un alt artist notabil care a vizitat Skagen din 1906 a fost J.F. Willumsen care a pictat Copii la scăldat pe plaja Skagen în 1909.

Relații familiale

Pictorii din Skagen au început repede să formeze o comunitate apropiată, deoarece relațiile au crescut între artiști și tinerele din zonă. În 1880, Michael Ancher s-a căsătorit cu Anna Brøndum din casa de oaspeți, Viggo Johansen s-a căsătorit cu Martha Møller, verișoara Annei, și Karl Madsen s-a căsătorit cu Helene Christensen, profesoară de școală. Casa în care s-au mutat soții Ancher în 1884 a devenit un punct central pentru colonia artiștilor, mai ales că cei doi locuiau acolo pe tot parcursul anului. Când fiica lor Helga (fetița din Hip, Hip, Hurray!) a murit în 1964, a lăsat casa unei fundații care a transformat-o în muzeu. Soții Johansen au avut o familie mare între 1881 și 1886: Ellen Henriette (fiica lui Henriette, sora Marthei, care a murit în timpul nașterii), Lars, Fritz, Gerda și Bodil. Pot fi văzuți dansând în jurul pomului de Crăciun în pictura lui Johansen, Crăciun fericit.

O altă figură cheie în Skagen, P.S. Krøyer, s-a căsătorit cu Marie Triepcke după ce s-a îndrăgostit de ea la Paris în 1888. Fiica unui prosper inginer german, se spune că era cea mai frumoasă femeie din Copenhaga. Cu toate acestea, odată cu trecerea anilor, sănătatea lui Krøyer a început să se deterioreze și Marie era din ce în ce mai nefericită de căsnicia lor. Căsătoria s-a încheiat în cele din urmă printr-un divorț în 1905, când Marie a rămas însărcinată după o aventură cu compozitorul Hugo Alfvén cu care s-a căsătorit. Krøyer a murit în Skagen patru ani mai târziu, aparent ca urmare a bolilor mintale.

În 1901, după moartea primei soții, Ursule, Laurits Tuxen s-a căsătorit cu Frederikke Treschow, norvegiancă, iar apoi a cumpărat casa doamnei Bendsen din Skagen, unde au locuit mai întâi Viggo și Martha Johansen și mai târziu Marie și P.S. Krøyer în anii 1880. A transformat-o într-o reședință de vară impunătoare. Michael Ancher și Laurits Tuxen au murit în 1927, Anna Ancher și Viggo Johansen în 1935.

Membrii grupului

Principalii pictori danezi au fost Karl Madsen, Laurits Tuxen, Marie Krøyer, Carl Locher, Viggo Johansen, Thorvald Niss și, mai ales, Anna și Michael Ancher și Peder Severin Krøyer. Au mai existat și pictori din restul Scandinaviei, printre care Oscar Björck și Johan Krouthén din Suedia și Christian Krohg și Eilif Peterssen din Norvegia. Adunările din Skagen nu erau limitate la pictori. Scriitorii danezi Georg Brandes, Holger Drachmann și Henrik Pontoppidan și compozitorul suedez Hugo Alfvén au fost, de asemenea, membri ai grupului.

Un număr de alți artiști s-au alăturat, de asemenea, pictorilor din Skagen pentru perioade mai scurte. Din Danemarca au fost incluși Vilhelm Kyhn, Einar Hein și Frederik Lange, din Norvegia Frits Thaulow, Charles Lundh și Wilhelm Peters, din Suedia Wilhelm von Gegerfelt și Anna Palm de Rosa, din Germania Fritz Stoltenberg și Julius Runge, și din Anglia Adrian Stokes și soția născută în Austria, Marianne Stokes. Compozitorul danez Carl Nielsen și soția sa, Anne Marie, sculptor, au petrecut, de asemenea, verile în Skagen și, în cele din urmă, au cumpărat o cabană de vară acolo.

Anna Ancher

Singurul membru al grupului născut în Skagen, Anna Ancher (1859-1935), a fost fiica lui Erik Brøndum, proprietarul magazinului de produse alimentare și a casei de oaspeți, care a devenit mai târziu hotelul Brøndum. Inspirată de artiștii care au rămas acolo, ea a primit primele lecții de la Karl Madsen, Viggo Johansen și Michael Ancher. Din 1875, a petrecut mai multe ierni la Copenhaga la școala lui Vilhelm Kyhn pentru pictori femei. Ca urmare a portretelor familiei și a prietenilor, precum și a aptitudinilor sale ca colorist, ea este considerată a fi una dintre cele mai bune pictorițe din Danemarca, deși talentele ei nu au fost pe deplin apreciate decât după moartea ei. Lucrările sale ilustrează scene din casă, copii și femei precum și viața religioasă din Skagen. Este evidențiată acum ca pionier într-un moment în care femeile nu trebuiau să devină artiști și nu erau admise la Academia regală daneză. Spre deosebire de soțul ei, ea a adoptat un stil de realism, inspirat mai presus de toate de Christian Krohg. Comentând despre Femeia oarbă (1882), în care fața este iluminată într-un portret altfel întunecat, Madsen a subliniat că ea a fost prima artistă daneză care a prezentat o rază de soare. Lucrările cele mai îndrăgite includ Fată în bucătărie (1886), Lumina soarelui în camera albastră (1891) și Întâlnirea unei misiuni apostolice (1903).

Michael Ancher

Michael Ancher (1849-1927), inițial din insula Bornholm, a fost invitat la Skagen în 1874 de către prietenul său, Karl Madsen, cu care studia la Academie. În 1880, s-a căsătorit cu Anna Brøndum și s-a stabilit în Skagen. A obținut recunoașterea artistică în 1879 cu pictura Will he round the point? care a fost cumpărată de Christian al IX-lea. Câteva alte lucrări ale lui Ancher descriu pescarii eroici din Skagen și experiențele lor dramatice pe mare, combinând realismul cu compoziția clasică. Printre lucrările cheie se numără Barca de salvare este transportată printre dune(1883), Echipajul este salvat (1894) și Omul înecat (1896). De asemenea, a pictat portrete și peisaje, în special ale districtului Østerby din Skagen. Multe dintre picturile sale pot fi văzute în Muzeul Skagens. Michael Ancher a devenit unul dintre cei mai îndrăgiți pictori din Danemarca.

P.S. Krøyer

Născut în Stavanger, Norvegia, dar crescut în Copenhaga, Peder Severin Krøyer (1851-1909) a venit în Skagen în 1882 și s-a întors aproape în fiecare vară, stabilindu-se în cele din urmă acolo după ce s-a căsătorit cu Marie Triepcke în 1889. El câștigase deja o reputație pentru picturile sale de pescari din Hornbæk pe coasta de nord a Zeelandei și a fost influențat de mișcarea impresionistă în călătoriile sale în Franța. În Skagen, a devenit unul dintre membrii centrali și cei mai entuziasmați ai grupului de pictori, creând capodopere care subliniază efectele speciale ale lumii locale în scenele sale de plajă, pictând mai multe lucrări memorabile care au înregistrat adunările pline de viață ale artiștilor. Printre lucrările cheie se numără Seara de vară pe plaja sudică din Skagen (1893), În aprozar când nu se pescuiește (1892) și Midsummer Eve Bonfire on Skagen Beach (1906), care arată mulți membri ai comunității, inclusiv pe fiica lui Krøyer, Vibeke, pe primarul Schwartz și pe soția sa, Alba Schwartz, pe Michael Ancher, Degn Brøndum, Anna Ancher, Holger Drachmann și a treia sa soție Soffi, Hugo Alfvén și Marie Krøyer.

Viggo Johansen

Viggo Johansen (1851-1935), care a studiat la Academia Regală cu Michael Ancher (de asemenea, fără absolvire), a plecat mai întâi la Skagen în 1875. Membru activ al grupului s-a căsătorit cu verișoara Annei Ancher, Martha Møller, în 1880. Din 1885, a expus la Paris unde a fost inspirat de Claude Monet. Picturile lui au avut tonuri mai ușoare, deoarece a observat absența culorii negre în lucrările artiștilor francezi și și-a considerat lucrări sale anterioare mai întunecate prin comparație. Utilizarea culorii de către Monet se reflectă în pictura lui Christian Bindslev este bolnav (1890). Lucrarea prezintă contraste mai puternice decât picturile sale anterioare, înfățișându-i pe creștinul bărbos roșu privind spre lumina de la capătul patului său, unde aurul și lumina albă a flăcării se strecoară pe dulapul albastru de pe perete. Printre lucrările pe care le-a pictat în Skagen se numără Interior de bucătărie (1884), care o prezintă pe soția lui, Martha aranjând flori și mult mai strălucitoarea Împărțind prada (1885) care arată patru pescari care și-au tras barca pe plajă, în timp ce una dintre soțiile lor speră ca acolo e ceva pentru masa de seară. După despărțirea de P.S. Krøyer în 1891, relația lui Johansen cu soții Ancher a fost tensionată și el și familia s-a nu au vizitat Skagen timp de mai mulți ani, dar s-au întors în 1903. În 1906, a devenit profesor la Academia Regală, unde a fost director în perioada 1911-1914.

Carl Locher

Oarecum uitat astăzi, Carl Locher (1851-1915) a fost unul dintre vizitatorii timpurii la Skagen. Holgen Drachmann, care i-a fost profesor la Academia Regală, l-a convins să meargă acolo în 1872. În mod special interesat de pictura marină, Locher a adoptat o abordare realistă impresionistă, influențată de timpul petrecut cu Léon Bonnat la Paris în anii 1870. Un perfecționist, în special în desenele sale, lucrările sale acoperă tranziția de la navele de navigație la vapoare și de la Skagenul original până la destinația turistică ce a devenit ulterior. Picturile sale includ Cutere de pescuit în lumina nopții, 1888, Lightship la Skagen Reef (1892) și, mai presus de toate, Trăsura poștei (1890) care descrie căruța trasă de cai care până când calea ferată a ajuns la Skagen în 1890 venea acolo din Frederikshavn. În 1910, Locher a construit o casă cu vedere la plajă de la Skagen Østerby, unde a pictat până când a murit din cauza tulburărilor cardiace în 1913.

Laurits Tuxen

Născut și crescut la Copenhaga, Laurits Tuxen (1853-1927) a studiat la Academia regală daneză împreună cu P.S. Krøyer unde a fost considerat unul dintre cei mai buni pictori. În 1875, a început să studieze la Paris în studioul lui Léon Bonnat, cu care a lucrat și el în anii următori. Suzanna i Badet (1878), prima dată pictată la Paris, a fost primit cu căldură la expoziția de primăvară de la Copenhaga din 1879. A vizitat mai întâi Skagen în 1870, dar după mai multe vizite în anii 1870, nu s-a mai întors decât în 1901. După ce prima soție a murit de tuberculoză, s-a căsătorit cu norvegianca Frederikke Treschow și a cumpărat o casă în Skagen. Acolo a pictat o serie de lucrări care descriu familia și prietenii, precum și peisaje. Printre lucrările din Skagen se numără Marea Nordului în timpul furtunii (1909), puternicul The Drowned Boy is Brought On Shore (1913) inspirat de picturile de înecări pe care le-a văzut în Franța și Turnând cafeaua dimineața (1906), reprezentând soția lui Tuxen, Frederikke și pe fiicele sale Yvonne și Nina în casa lor din Skagen, Villa Dagminne. Prin folosirea culorii, pensulelor și luminii de fundal prin florile ferestrei, artistul a creat o atmosferă familiară. Cele mai faimoase picturi ale lui Tuxen sunt însă portretele personalităților regale europene, inclusiv a lui Christian al IX-lea al Danemarcei, a reginei Victoria și a țarului Nicolae al II-lea.

Christian Krohg

Norvegianul Christian Krohg (1852-1925) a vizitat Skagen pentru prima dată împreună cu Frits Thaulow în 1879. Una dintre cele mai importante figuri din arta norvegiană a studiat prima dată dreptul, dar interesul său pentru artă a fost declanșat de prietenia sa cu colegul Eilif Peterssen. A urmat școala de pictură a lui J.F. Eckersberg din Christiania (acum Oslo), înainte de a se deplasa la Karlsruhe și Berlin, unde a studiat sub îndrumarea lui Karl Gussow, specializat în pictura chipurilor în noul idiom al Realismului. În Berlin, a devenit prieten cu Georg Brandes. În 1879 s-a întors la Christiania înainte de a călători în Skagen, unde și-a atins descoperirea artistică, atras de viața simplă a pescarilor locali. Înfățișând un pescar pe mare, Babord litt (1879) este considerat una dintre primele sale capodopere. Asocierea sa cu Ancher, Krøyer și ceilalți membri ai coloniei au avut un efect marcant asupra stilului său, așa cum se poate vedea în lucrările pe care le-a pictat la revenirea în Norvegia. S-a dus la Paris în 1881-82, unde a fost influențat de Édouard Manet și de mișcarea impresionistă. Experiența sa de artă franceză poate fi văzută în mai multe dintre tablourile sale mai vechi din Skagen, inclusiv Obosită (1885) și Împletitul părului (1888), în care mama și copilul stau, în mod neobișnuit, cu spatele la observator. Paleta sa mai ușoară, cu pensule îndrăznețe și tonuri contrastante de albastru, roșu și verde, conferă picturii o textura mai adâncă.

Marie Krøyer

Marie Krøyer născută Triepcke (1867-1940) a venit dintr-o familie germană în Copenhaga, unde totul trebuia să fie făcut bine. De la o vârstă fragedă a aspirat să devină artistă, și după ce s-a pregătit în particular, a plecat la Paris pentru a-și continua studiile. La începutul anului 1889 s-a întâlnit cu Krøyer, care s-a îndrăgostit nebunește de ea. Deși Marie avea 16 ani, cuplul s-a căsătorit în acea vară. În 1891, ei s-au stabilit în Skagen, oferindu-i lui Krøyer ocazia de a picta portretele lui Marie, atât în interior, și mai ales pe plajă. Verile pe care Krøyer le-a petrecut împreună cu soția sa în anii 1890 au fost în mod clar o sursă de inspirație pentru el, mai ales că Marie avea un sentiment puternic de frumusețe, citându-l adesea pe Keats "frumusețea e adevărul, adevărul frumusețe". Ca urmare a perioadelor de boală psihică pe care Krøyer le-a avut în 1900, căsătoria s-a destrămat. În 1912, s-a căsătorit cu Hugo Alfvén, care fusese, de asemenea, fermecat de frumusețea ei. Se crede că Marie nu a mai dorit să picteze după întâlnirea cu Krøyer, pe care îl privea ca pe un artist mult mai competent. Câteva dintre lucrările ei au supraviețuit totuși, inclusiv Interior cu fată cosând. [54] [55]

Stiluri de pictat

Încurajați de mișcarea modernă descoperită condusă de Georg Brandes, pictorii timpurii au fost atrași de comunitatea satului din Skagen, de peisajele și cultura sa, departe de efectele industrializării asupra vieții orașului. Toți au recunoscut lumina specială pe care au întâlnit-o în Skagen, o combinație a localizării sale în nordul îndepărtat al Danemarcei și, după unele relatări, efectele nisipului în aer. Stilurile lor de pictură au evoluat de la abordarea formală neoclasică a Academiei Regale de la Copenhaga spre evoluția tendințelor europene spre realism și impresionism, inclusiv abordarea aerului în aer liber adoptat de Școala de la Barbizon. Artiștii au fost atrași în special de oportunitățile de pictură în aer liber, concentrându-se pe activitățile pescarilor locali și pe casele lor modeste. În absența oricăror reguli din colonie, pictorii și-au dezvoltat liber stilurile individuale. Cu toate acestea, unul dintre interesele pe care le-au împărtășit a fost să picteze scene din propriile lor adunări sociale, fie că jucau cărți, sărbătoreau sau doar mâncau împreună.

Prin adoptarea abordării în aer liber, pictorii au reușit să își creeze lucrările capturând imediat efectele speciale ale luminii și culorii asupra subiecților lor. Pescarii au fost considerați un grup deosebit de interesant, având în vedere munca lor periculoasă și comportamentul lor eroic. Lars Kruse, descris de Michael Ancher, a fost renumit pentru succesul său în salvarea unui număr de marinari care altfel s-ar fi înecat. Lucrările lui P.S. Krøyer au fost mai puțin dramatice, reprezentând pescarii care își trag plasele după o zi pe mare. În timp ce unele dintre tablouri au reprezentat întâlniri autentice, artiștii plăteau adesea pescarilor să acționeze ca modele, completând veniturile lor modeste. Printre lucrările lui Krøyer se numără și scene de plimbări pe plajă, seri romantice în lumina lunii și portrete ale soției sale Marie. Odată cu trecerea timpului, Krøyer a pictat din ce în ce mai mult "starea de spirit", lucrări care ilustrau atmosfera specială a "orei albastre" care se dezvolta seara, pe măsură ce cerul fuziona cu marea. În plus față de peisajele sale și portrete de familie, Laurits Tuxen este amintit pentru pictura florilor din grădina lui. Tablourile Annei Ancher, pe de altă parte, s-au axat pe interiorul locuinței, inclusiv pe femei și copii, într-un stil mai abstract.

Galerie de picturi

Galeria prezintă o selecție de picturi realizate de artiști din Skagen, prezentate în mare în ordine cronologică.

Note

Legături externe

 Muzeul Skagens

Pictorii din Skagen
Arta daneză
Pictori danezi

Pictorii din Skagen


ولد سليمان عبد الكريم محمد الفهيم، في دبي في 18 ابريل 1977م، ونشأ بين دبي وأبوظبي وسط أسرة عريقة في عالم المال والأعمال، فتعلم ابجديات الإدارة في سن مبكرة، حيث أوكل له والده مسؤولية إدارة صيدلية الشرق في دبي ولم يكن قد تجاوز الحادية عشرة من عمره، فحقق نجاحاً كبيراً في إدارتها.

حياته
في مرحلة الطفولة بدأ السفير سليمان الفهيم مشواره مع رياضة الشطرنج كلاعب هاو يمارس اللعبة مع أشقائه وأصدقائه قبل أن ينضم إلى نادي دبي للشطرنج ضمن فئة الناشئين والمراحل السنية، وشارك وقتها في كثير من البطولات على المستويين المحلي والعالمي وحقق عدد من الإنجازات المحلية والخارجية، كان أبرزها حصولها على المركز الخامس في بطولة العالم للناشئين والتي اقيمت عام 1987م في بورتو ريكو. وأخيرا تمّ تكريمه من قبل جلالة ملك ماليزيا توانكو زين العابدين بوسام الرياضة الذهبي على رعايته الدائمة لرياضة القدرة في العالم. وأيضا تم تكريمه من سمو الأمير الملكي الأمير خالد بن عبد الله بن عبد العزيز آل سعود لدعمه للرياضة الشبابية في الوطن العربي.

الدراسة
درس المرحلة الابتدائية بمدرسة أحمد بن سليم في دبي والإعدادية في مدرسة المهلب الإعدادية بدبي والثانوية في مدرسة الوحيدة الثانوية، وتخرج في جامعة الإمارات العربية المتحدة في العين. إدارة أعمال وتسويق وذلك في بداية 1999م. بعدها أكمل الدراسات العليا في الولايات المتحدة الأمريكية، ونال شهادة الماجستير في الإدارة المالية في الجامعة الأمريكية ومن ثم حصل على شهادة الماجستير في التطوير العقاري كأول شخص في الوطن العربي ينال هذه الشهادة وكان ذلك في العام 2003. وتزوج بسيدة أعمال إماراتية كانت السبب المباشر في نجاحه.

المناصب التي يشغلها
يشغل السفير سليمان الفهيم حالياً عدة مناصب:
 رئيس مجلس إدارة الاتحاد العربي للتنمية العقارية. (في مارس 2009 تمّ اختياره بالإجماع كرئيس للاتحاد العربي للتنمية العقارية التابع لمجلس الوحدة الاقتصادية بجامعة الدول العربية والذي يضم في عضويته كل الدول العربية).
 رئيس مجلس إدارة مجموعة سليمان الفهيم.
 عضو مجلس إدارة هيدرا العقارية من 2005 إلى 2010.
 رئيس الاتحاد الإماراتي للشطرنج من 2008 إلى 2010.
 رئيس المكتب الاستشاري بالاتحاد الدولي للشطرنج. من 2009 إلى 2010.
 عضو هيئة الشرف بنادي العين الرياضي.
 في نوفمبر 2008 تمّ اختياره كسفير للنوايا الحسنة لمركز إمسام، المراقب الدولي الدائم بالأمم المتحدة لدعم الأهداف الإنمائية.
 في مارس 2009 تمّ اختياره بالإجماع كرئيس مجلس إدارة مدينة نيويورك الخضراء.
 في مايو 2009 تم تعينه كسفير فوق العادة للنوايا الحسنة لمركز إمسام، المراقب الدولي الدائم بالأمم المتحدة لدعم الأهداف الإنمائية.
 عضو هيئة الشرف بنادي أهلي جدة السعودي.
 عضو هيئة الشرف بنادي الزمالك المصري.
 عضو مجلس إدارة اللجنة الأولمبية الإماراتية.

الجوائز والإنجازات
ارتبطت الإنجازات بسليمان الفهيم منذ الطفولة، حيث أبرز أبناء جيله في رياضة الشطرنج وحقق عدد من الإنجازات من بينها:
 نال ذهبية بطولة الإمارات للمراحل السنية في الفردية والفرق لأكثر من موسم رياضي.
 حقق الترتيب الخامس على مستوى العالم بالنسبة لفئة الناشئين في بطولة العالم التي اقيمت عام 1987م في بورتو ريكو.
 نال ذهبية بطولة «الجيوش العربية» في لبنان لفئة الفردي في عام 2000 وهي البطولة التي اقيمت على شرف تحرير لبنان.
 حقق مع منتخب الإمارات الميدالية البرونزية في بطولة العرب بلبنان 2000م.

كما فاز السفير الفهيم بعدد من الجوائز وتمّ تكريمه على أعلى المستويات:
 جائزة الإنجاز والتميز كصاحب أفضل رؤية اقتصادية بالنسبة للرؤساء التنفيذيين في الشرق الأوسط في العام 2007
 جائزة شخصية رؤيتي مستقبلي 2007، المقدمة من وزارة التربية والتعليم بالإمارات.
 جائزة أفضل الرؤساء التنفيذيين في الشرق الأوسط في عامي 2006-2008.
 مجلة أريبيان بيزنس وضعته في قائمة أقوى الشخصيات في العالم العربي محتلاً المرتبة الرابعة بعد الوليد بن طلال والإماراتي محمد العبار والصحفي العراقي منتصر الزيدي.
 جائزة أفضل إنجاز في العام 2008 باعتبار أنّه نجح في قيادة شركة هيدرا العقارية محليا وعالميا محققا معها إنجازات قالت عنها وسائل الإعلام العالمية أنه من الصعب على أي شركة تحقيقها خلال فترة وجيزة كما في حال شركة هيدرا العقارية.
 فاز بخمس جوائز من ولاية كاليفورنيا وثلاث جوائز من الكونغرس الأمريكي من بينها جائزة أفضل واسرع مطور عقاري وجائزة التطوير المجتمعي والإنساني.
 تمّ تكريمه من قبل جلالة ملك ماليزيا توانكو زين العابدين بوسام الرياضة الذهبي على رعايته الدائمة لرياضة القدرة في العالم.

صفقة شراء نادي مانشستر سيتي
سليمان الفهيم هو مهندس صفقة الاستحواذ على نادي مانشستر سيتي الإنجليزي في سنة 2008، حيث قاد المفاوضات منذ البداية وحتى اكتمال الصفقة في حدث كان مثار اهتمام العالم اجمع، وتوّج هذا بتغيير مسار اللاعب الدولي البرازيلي روبينهو والذي كان على وشك التوقيع لنادي تشيلسي الإنجليزي، ونجح الفهيم في كسب خدماته ليصبح لاعب بفريق مانشستر سيتي.

خدمة المجتمع
عرف سليمان الفهيم دعمه واهتمامه بالتطوير الإنساني والمجتمعي من خلال رعايته لكثير من الفعاليات الاجتماعية والرياضية والثقافية والدينية، كما يعد أهم المهتمين بالتطوير العقاري الذي يراعي البعد الإنساني للعقار من خلال تطوير المشاريع الصديقة للبيئة، ويحرص على دعم برامج المسؤولية الاجتماعية من خلال شركة هيدرا العقارية، ونتيجة لجهوده الإنسانية والخيرية تمّ اختياره كسفير النوايا الحسنة ومن ثم تمت ترقيته ليكون سفيرا فوق العادة ومفوض بمنظمة إمسام المراقب الدولي الدائم لدى المجلس الاقتصادي والاجتماعي بالأمم المتحدة.

اشتهر بصلاته الاجتماعية الواسعة حيث تربطه علاقة وطيدة بالرئيس الأمريكي الاسبق جورج بوش، والرئيس الأمريكي الأسبق بيل كلينتون، ورئيس مجلس الشيوخ الأمريكي هاري رييد، والسناتور الأمريكي روبرت كيسي، ورجل الأعمال دونالد ترامب، الممثل الهندي سلمان خان ونجوم هوليوود أمثال ديمي مور وليوناردو دي كابريو، أشتون كوتشر، عائلة هيلتون، انطونيو بانديراس، وأرنستو باوليللو الإيطالي.

السفير الفهيم هو نجم برنامج (هيدرا إكزكيوتيفز) الذي ينتمي لبرامج تلفزيون الواقع وهو برنامج يسلط الضوء على القطاع العقاري في الإمارات ويروج لأبوظبي كعاصمة اقتصادية عالمية، وتصل جائزة البرنامج إلى مليون دولار.

مراجع

أشخاص على قيد الحياة
أصحاب أعمال في مجال العقارات
رؤساء تنفيذيون إماراتيون
رؤساء ومسيرو كرة قدم إماراتية
سفراء الأمم المتحدة للنوايا الحسنة
صيادلة إماراتيون
لاعبو شطرنج إماراتيون
مديرون تنفيذيون
مذيعو تلفاز إماراتيون
مواليد 1977
مواليد في إمارة دبي
شخصيات أعمال إماراتيون في عقارات

سليمان عبد الكريم الفهيم


Praxis is the name of an experimental rock project, led by producer/bassist Bill Laswell and featuring guitarist Buckethead and drummer Brain in nearly every incarnation of the band.

The group worked with many other artists such as Serj Tankian from System of a Down, Iggy Pop, DXT and DJ Disk.

Biography

Early days
Bill Laswell initially used the name Praxis for an experimental solo EP recorded for Celluloid Records in 1984, simply named "1984".

1992–1996
The band's debut album, Transmutation (Mutatis Mutandis), released in 1992, was well received by critics. Praxis was composed of guitarist Buckethead, keyboardist Bernie Worrell, drummer Brain,  bassist Bootsy Collins and Afrika Baby Bam as "AF Next Man Flip" on turntables. Bill Laswell masterminded the project and served as producer and co-writer of much of the album's material. Praxis combined elements of different musical genres such as funk, jazz, hip-hop and heavy metal into highly improvised music. The P-Funk-inspired track "Animal Behavior," with a lead vocal from Collins, was released as a single. A video was also shot for the track.

Their next studio album, Sacrifist, was released two years later on the new Laswell-led label Subharmonic and featured a rotating roster of guests including sax player John Zorn, drummer Mick Harris from Painkiller, and members of the band Blind Idiot God. The death metal-influenced album was not as acclaimed as their debut.

The same year saw the album Metatron, with a trio of Buckethead, Laswell and Brain, which included the song "Wake the Dead."

In 1996 the band toured Europe and recorded two live albums called Live in Poland and Transmutation Live containing material from shows in Zürich and Warsaw. Both albums featured members of the Invisibl Skratch Piklz. After the shows, the project broke up.

1997–2004
In 1997, Bill Laswell re-released his Material EP 1984 under the Praxis name. This was followed by the album Mold with Pat Thrall, Peter Wetherbee and Alex Haas instead of Buckethead, Brain and Bernie Worrell respectively. The album was essentially somewhat of a remix album with Wetherbee and crew taking elements from 1984 and crafting a full-length release. Laswell's involvement with this album was minimal. In 1998, Laswell contributed "Dreadnot" to the compilation Abstract Depressionism. Though labeled a Praxis track, this was essentially a solo Laswell creation.

In the same year a first compilation album also containing two songs from the Death Cube K album Dreamatorium (Death Cube K is an anagram of Buckethead) was made available.

In 1999, a re-worked version of Live in Poland was released as Warszawa. Little was heard of the band for the next years, while Brain and Buckethead played for Guns N' Roses and Laswell concentrated more on his dub releases.

2004–2010
Most original members reunited for a small tour in 2004 culminating in their appearance as part of a Bill Laswell themed episode of the PBS series Soundstage. Laswell also began working on their next studio album Profanation (Preparation for a Coming Darkness), but due to the label (Sanctuary) going broke the project was put on hold for about three years.

In 2005 Transmutation Live was re-worked and re-released as Zurich. Another live album called Tennessee 2004 was released in 2007 which was a truncated version of a longer show performed at the Bonnarroo festival.

On 5 April 2005, Laswell performed a 2-hour concert at WTTW Stusios, Chicago with three incarnations of his groups: Tabla Beat Science (with Zakir Hussein, Ustad Sultan Khan, DJ Disk, Karsh Kale, Selim Merchant and Nils Petter Molvaer), Material (with Pharoah Sanders, Foday Musa Suso, Hamid Drake, Aïyb Dieng and Abegasu Shiota) and Praxis (with Buckethead, Brain and Toshinori Kondo), with Bootsy Collins performing MC duties at its climax. An hour long edit was broadcast on the Soundstage series on 13 July 2006.

On January 1, 2008 the studio album Profanation (Preparation for a Coming Darkness) was released in Japan with guest contributions by Serj Tankian, Mike Patton and Iggy Pop as well as Buckethead's old friend Maximum Bob and many more.

2011–present: Hiatus and Sound Virus
In early 2011, Profanation was re-released on Bill Laswell's new M.O.D. Technologies label with two additional live tracks. Later that month Bill Laswell stated in an interview that there was likely no more future for the band:

M.O.D. Technologies also has a vinyl version of Profanation scheduled for an April 2013 release.

In 2015, the band released a new album entitled "Sound Virus".

In 2022, Bill Laswell, Buckethead and Brain returned to the stage as Praxis to play two shows in New York.

Notable guests
The following musicians have contributed to the various Praxis experiments (though arguably, those appearing on "Mold" are not proper collaborators as this album is only tenuously part of the Praxis canon):

Afrika Baby Bam as AF Next Man Flip on turntables
Cindy Blackman on drums
Bootsy Collins on bass and vocals
DJ Disk on turntables
DXT on turntables
Yamatsuka Eye on vocals
Mick Harris on drums
Lili Haydn on violin
Invisibl Skratch Piklz on turntables
Toshinori Kondo on trumpet
Maximum Bob on vocals
Mike Patton on vocals
Iggy Pop on vocals
Serj Tankian on vocals
Pat Thrall on guitars
John Zorn on saxophone

Musical styles
Between the influence of Laswell and Buckethead, Praxis' musical experimentation in both studio, street and live settings have combined elements of mid-1970s Funkadelic & Miles Davis, hip-hop's more avant-garde leanings, and Last Exit's ferocious yet organic jazz/metal aesthetic. Many of these experiments defined diverse, eclectic, and freeform genres including avant-garde, heavy metal, funk and jazz-fusion.

Discography

Studio albums
1992: Transmutation (Mutatis Mutandis)
1993: Sacrifist
1994: Metatron
1998: Mold
2008: Profanation (Preparation for a Coming Darkness)

Singles
1992: Animal Behavior

EPs and compilations
1984: 1984
1992: A Taste of Mutation
1998: Collection
2015: Sound Virus

Live
1997: Live in Poland
1997: Transmutation Live
1999: Warszawa
2005: Zurich
2007: Tennessee 2004

References

External links
 Bill Laswell's website

American funk metal musical groups
Buckethead
Island Records artists
Musical groups established in 1992
Musical groups disestablished in 2011
ROIR artists

Praxis (band)


Procópio () foi um oficial bizantino do , ativo no reinado do imperador  . Era nativo de Antioquia. Antes de 507, serviu como comerciário. Em 507, sucedeu Basílio como conde do Oriente, que fugiu devido aos tumultos provocados em sua cidade natal pelas facções do hipódromo. Foi ineficiente na condução da situação e foi obrigado a fugir da cidade quando os revoltosos atacaram sua base. Foi sucedido por Ireneu Pentadiastes.

Bibliografia

Oficiais de Anastácio I Dicoro
Condes do Oriente do século VI
Bizantinos do século V
Comerciários do século VI

Procópio de Antioquia


Eftimiu Deac (n. 1874, Bata, comitatul Arad, Regatul Ungariei – d. 4 septembrie 1953, Bata, RPR) a fost un deputat în Marea Adunare Națională de la Alba Iulia, organismul legislativ reprezentativ al "tuturor românilor din Transilvania, Banat și Țara Ungurească", cel care a adoptat hotărârea privind Unirea Transilvaniei cu România, la 1 decembrie 1918.

Biografie
Născut în anul 1874 în comuna Bata, Eftimiu Deac urmează cursurile celor șase clase primare din aceeași comună, mai târziu având să se ocupe cu agricultura, fiind numit în acest caz economist. După anul 1918, domnul Deac este însărcinat cu administrarea exploatărilor feroviare, plecând din viață în ziua de 4 septembrie a anului 1953.

Activitatea politică
Eftimiu Deac a fost ales ca delegat supleant al cercului electoral Făget-Birchiș, județul Caraș-Severin iar mai târziu ocupă și funcția de membru al P.N.R.

Note

Bibliografie
 Ioan I. Șerban, Dorin Giurgiu, Ionela Mircea, Nicolae Josan, Dicționarul personalităților Unirii. Trimișii românilor transilvăneni la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia, Muzeul Național al Unirii, Alba Iulia, 2003, ISBN 973-8141-90-7

Lectură suplimentară
 Daniela Comșa, Eugenia Glodariu, Maria M. Jude, Clujenii și Marea Unire, Muzeul Național Transilvania, Cluj-Napoca, 1998
 Florea Marin, Medicii și Marea Unire, Editura Tipomur, Târgu Mureș, 1993
 Silviu Borș, Alexiu Tatu, Bogdan Andriescu, (coord.), Participanți din localități sibiene la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia din 1 decembrie 1918, Editura Armanis, Sibiu, 2015

Legături externe
  Membrii de drept ai Marii Adunării Naționale de la Alba-Iulia din 1 decembrie 1918, lista publicată în "Gazeta Oficială", Sibiu, nr. 1, 1/14 decembrie 1918
  1 decembrie 1918, Marea Unire de la Alba Iulia. Mărturii, documente și semnificații

Vezi și
 Lista delegaților la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia

Nașteri în 1874
Decese în 1953
Delegați la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia
Economiști români
Arădeni
Români din Austro-Ungaria

Eftimiu Deac


Francis James Carmody (* 1907 in San Francisco; † 5. Dezember 1982) war ein US-amerikanischer Romanist und Mediävist.

Leben und Werk
Francis J. Carmody studierte in Berkeley Französisch und Musik. Er schloss 1929 ab, ging für ein Jahr nach Europa und dann für zwei Jahre an die Harvard University zu Jeremiah Denis Matthias Ford und Charles Hall Grandgent. Dort promovierte er 1932 mit der Arbeit The Opéra-Comique en vaudevilles at Paris 1712-1764 und ging für eine Karriere als Hochschullehrer zurück an die University of California at Berkeley, wo der 1934 verstorbene Richard Thayer Holbrook zu vertreten war.

In Berkeley war Carmody Instructor (1932), Assistant Professor (1937), zuletzt Full Professor (1950). 1972 ließ er sich emeritieren. Er war Mitglied der Association Internationale des Etudes Françaises (AIEF).

Carmody war Ritter der Ehrenlegion (1952).

Veröffentlichungen (Auswahl)
 Franco-italian sources of the Roncesvalles. New York 1934.
 mit Richard Thayer Holbrook: X-ray studies of speech articulations. Berkeley 1937.
 als Hrsg.: Physiologus latinus. Editions préliminaires, versio B. Paris 1939.
 als Hrsg.: Physiologus latinus versio Y. Berkeley/ Los Angeles 1941.
 An X-ray-study of pharyngeal articulation. Berkeley 1941.
 als Hrsg.: Theorica planetarum Gerardi. Berkeley 1942.
 Quotations in the latin physiologus from latin bibles earlier than the vulgate. Berkeley 1944.
 The interrogative system in modern Scottish Gaelic. Berkeley 1945.
 als Hrsg.: Leopold of Austria, "Li Compilcacions de le science des estoilles", books I-III. Berkeley 1947.
 Manx Gaelic sentence structure in the 1819 Bible and the 1625 Prayer book. Berkeley 1947.
 als Hrsg.: Brunetto Latini, Li livres dou tresor. Berkeley 1948, Genf 1975, 1998.
 als Hrsg.: Al-Bitrûjî, De motibus celorum. Critical edition of the Latin translation of Michael Scot. Berkeley 1952.
 mit Jules Romains, Marcel Brion und Richard Exner: Yvan Goll. Quatre études. Hrsg. von Claire Goll. Paris 1956.
 Arabic Astronomical and Astrological Sciences in Latin Translation. A Critical Bibliography. Berkeley/ Los Angeles 1956.
 als Hrsg.: The Astronomical works of Thabit B. Qurra. Berkeley 1960, Frankfurt am Main 2006.
 als Hrsg.: Yvan Goll, Jean sans terre. Berkeley 1962.
 The Evolution of Apollinaire's poetics 1901-1914. Berkeley 1963; Ann Arbor 1998.
 Iberic morphology. Berkeley 1969.
 Perceval le Gallois, roman du douzième siècle. Berkeley 1970.
 L'Espagne de Ptolémée. Toponymie pré-romaine. Etude linguistique. Berkeley 1973.
 Le Pèlerinage de Charlemagne. Sources et parallèles. Berkeley 1976.
 La Gaule des itinéraires romains. Berkeley 1977.
 L'Italie des géographes classiques. Berkeley 1979.
 La langue ibéro-basque. Berkeley 1980.
 Cinq essais sur l'occulte. L'alchimie, le Zohar, le Rig-Veda, le Zend-Avesta, Cu Chulainn. Berkeley 1981.
 Innovations in Averroes de Caelo. Berkeley 1982.
 als Hrsg.: Averrois Cordubensis commentum magnum super libro De celo et mundo Aristotelis ex recognitione Francis James Carmody. Hrsg. von Rüdiger Arnzen. Löwen 2003.

Weblinks

 Nachruf

Romanist
Hochschullehrer (University of California, Berkeley)
Mitglied der Ehrenlegion (Ritter)
US-Amerikaner
Geboren 1907
Gestorben 1982
Mann

Francis James Carmody


Riazánskaya  es una stanitsa del raión de Beloréchensk del krai de Krasnodar, en Rusia. Se sitúa en la orilla derecha del río Pshish, afluente del Kubán, 31 km al suroeste de Beloréchensk y 45 km al sureste de Krasnodar, la capital del krai.

Es cabeza del municipio Riazánskoye, al que pertenecen asimismo Glivenko, Séverni, Golovkov, Aviatsiya, Fokin Pervi y Beliáyevski.

Historia
La localidad fue fundada en la segunda mitad del siglo XIX con el nombre de Gabukayevskaya. A finales de ese siglo tenía 5 067 habitantes. Pertenecía al otdel de Ekaterinodar del óblast de Kubán hasta 1920.

Demografía

Composición étnica
La etnicidad de Ryazanskaya para el 2002 se constituía de: 92.5 % rusos, 2.2 % ucranianos, 1.7 %  armenios, 0.8 % rom y 0.5 % adigues.

Referencias

Enlaces externos
 Станица Рязанская
 Riazánskaya en el Diccionario Enciclopédico Brockhaus y Efron.
 Топографическая карта Украины, России, Беларуси.

Localidades del raión de Beloréchensk del krai de Krasnodar

Riazánskaya


Vængur er yfirborð sem er notað til að skapa lyftingu fyrir flug.

Heimildaskrá

Vængur


This is a list of rivers of India, starting in the west and moving along the Indian coast southward, then northward. Tributary rivers are listed hierarchically in upstream order: the lower in the list, the more upstream.

The overall discharge of rivers in India or passing/originating in India :
List of rivers of India by discharge

The major rivers of India are:

Meghna River Basin
The Meghna-Surma-Barak River System is located in India and Bangladesh.

 Meghna River (in Bangladesh)
 Dhaleshwari River
 Dakatia River
 Gumti River
 Feni River
 Tista River, also called the Haora River
 Surma River
 Kangsha River
 Someshwari River
 Kushiyara River
 Manu River
 Barak River
 Tuivai River
 Irang River

Ganges River Basin

 Ganga River (known as Padma in Bangladesh)

Brahmaputra
Hooghly River (distributary)
Damodar River
 Barakar River
 Jahnavi River
 Jalangi River
 River Churni
 Ichamati River
 Rupnarayan River
 Ajay River
 Mayurakshi River
 Dwarakeswar River
 Mundeswari River
 Meghna River
 Punarbhaba River
 Atrai River
 Mahananda River
 Kosi River
 kamla River
 Bagmati River
 Burhi Gandak River
 Phalgu
 Gandaki River (also Gandak, known as Narayani in Nepal)
 Son River
Kanhar River
Theme
Lanva
 Pandu
 Goita
 Hathinala
 Suria
 Chana
 Sendur
 Kursa
 Galphulla
 Semarkhar
 Riger
 Cherna Nallah
 North Koel River
 Amanat River
 Rihand River
 Gopad River
 Goini River
 Neur River
 Banas River
 Johilla River
 Ghaghara River (sometimes spelled Gogra), called Karnali River in Nepal
 West Rapti River
Rohni River
 Sarda River (also known as Chauka), called Mahakali in Nepal, also known as the Kali River along the India–Nepal border
 Ladhiya River
 Sarayu River, or Sarju River
 Gori Ganga River (or Goriganga)
 Darma River (also Dhauliganga, Darmaganga)
 Gomati River (also spelled Gomti)
 Sarayan River
 Kathna River
 Yamuna River
 Ban Ganga River
 Ken River
 Betwa River
 Dhasan River
 Halali River
 Kaliasote River
 Sindh River
 Kwari River
 Hindon River, Ghaziabad in western Uttar Pradesh
 Karban River, Agra region Uttar Pradesh
 Pahuj River in Bhind District Madhya Pradesh
 Chambal River
 Kuno River
 Banas River
 Berach River
 Bandi River
 Mashi River
 Morel River
 Kotari River
 Shipra River
 Ahar River
 Kali Sindh River
 Parbati River (Madhya Pradesh)
Gambhir River
Parbati River (Rajasthan)
 Ramganga River
 Khoh River
 Mandal River
 Alaknanda River
 Mandakini River
 Pindar River
 Nandakini River
 Dhauliganga River
Rishiganga river
 Bhagirathi River
Bhilangna River
Jalakar River

Brahmaputra River Basin

 Beki River
 Bhogdoi River
 Dhansiri River
 Dibang River
 Dihing River
 Dikhow River
 Kameng River
 Kolong River
 Kopili River
 Lohit River
 Manas River
 Raidāk River
 Sankosh River
 Subansiri River
 Teesta River

West Bengal Coastal
 Subarnarekha River
 Kharkai River
 Kangsabati River
Bhagirathi
Hughli
Thenad River
Mahananda River, North Bengal
Draupadi River

Odisha Coastal
 Baitarani
 Bhargavi
 Brahmani
 Daya
 Devi
 Hasdeo
 Ib
 Jonk
 Kathajodi
 Koina
 Kuakhai
 Kushabhadra
 Mand
 North Karo
 Ong
 Pairi
 Sankh
 Shivnath
 Sondur
 Surubalijora
 South Karo
 South Koel
 Tel River

Six major rivers of Odisha (AKA Gift Of Six Rivers):
Subarnarekha
Budhabalanga
Baitarni
Brahmani
Mahanadi
Rushikulya

Godavari River Basin

Godavari River in Maharashtra, Chhattisgarh, Telangana, Andhra Pradesh states
Left bank tributaries:
 Purna River
 Pranahita River
 Wainganga River
Kanhan River
Kolar River
Pench River
Kulbehra River
Nag River
 Wardha River
 Penganga River
 Bandiya River
 Sabari River
Right bank tributaries:
 Pravara River
 Manjira River
 Manair River
Other minor tributaries:
 Taliperu River
 Kinnerasani River
 Darna River
 Sindphana River

Krishna River Basin
 Krishna River originated in Mahabaleshwar at Satara District in Maharashtra and flowing through Karnataka, Andhra Pradesh, Telangana
Main tributary rivers in Maharashtra:
Right side tributary:
 Koyna
Venna River
Warana River
Panch ganga i.e. Kumbhi, Kasari, Bhogawati, Saraswati
 Vedganga river
 Tillari
Left side tributary:
Bhima
 Agrani
Yerala
Main tributary rivers in Karnataka:
 Varada River
 Tungabhadra River
 Tunga River
 Bhadra River
 Vedavathi River
 Suvarnamukhi River
 Veda River
 Avathi River
 Bhima River in Maharashtra and Karnataka
 Sina River
 Nira River
 Mula-Mutha River
 Mula River
 Mutha River
 Chandani River
 Kamini River
 Moshi River
 Ambi River
 Bori River
 Man River
 Bhogwati River
 Indrayani River
 Kundali River
 Kumandala River
 Ghod River
 Bhama River
 Pavna River
 Malaprabha River
 Ghataprabha River
 Varma River
 Venna River
 Urmodi River
 Koyna River in Satara district of Maharashtra state
Main tributary rivers in Telangana:
 Musi River at Hyderabad, India

Pennar River Basin
 Pennar River

Kaveri River Basin

 Kaveri River (Cauvery)
Kollidam (distributary)
 Amaravati River
 Arkavathy River

 Bhavani River
 Sarabanga River
 Noyyal River
 Hemavati River
 Kabini River
 Lakshmana Tirtha River

Tamil Nadu Coastal Rivers
 Thamirabarani River
 Palar River
 Vaigai River
 Vaippar River
 Vellar River (Northern Tamil Nadu)
 Vellar River (Southern Tamil Nadu)
 Agniyar River
 Vasishta Nadi
 Swetha River
 Cooum River
 Adyar River
 Ponnaiyar River
 Kaveri River

Rivers flowing into the Arabian Sea

Indus Basin

 Indus River
 Panjnad River (in Pakistan)
 Sutlej River (in China, India and Pakistan)
 Spiti River
 Baspa River
 Bhaba River
 Beas River
 Parbati River
 Tirthan River
 Uhl River
 Chenab River (in India and Pakistan)
 Chandra River
 Bhaga River
 Marusudar River
 Tawi River
 Ravi River (in India and Pakistan)
 Budhil River
 Siul River
 Jhelum River (in India and Pakistan)
Lidder River
 Sind River
 Pohru River
 Kishanganga River (in India and Pakistan)
 Poonch River (in India and Pakistan)
 Suru River (in India and Pakistan)
 Dras River
 Shingo River
 Shyok River (in India and Pakistan)
 Nubra River
 Yapola River
 Zanskar River
 Markha River
 Khurna River
 Tsarap River
 Doda River
 Hanley River

Narmada River Basin

The following rivers are part of the Narmada River's basin:

Mahi River Basin
The origin of the river Mahi is Mindha, Madhya Pradesh.
 Mahi River
 Som River
 Gomati River

Sabarmati River Basin
 Sabarmati river
 Wakal River
 Sei River
 Harnav River

Tapi River Basin
 Tapi River and its tributaries
 Tapi River (or Tapi) in Maharashtra, Madhya Pradesh and Gujarat
 Gomai River in Nandurbar district of Maharashtra
 Arunavati River in Dhule district of Maharashtra
 Panzara River in Dhule district of Maharashtra
 Kaan River in Dhule district.
 Aner River in Jalgaon, Dhule districts
 Girna River in Nashik, Malegaon, Jalgaon districts
 Titur River in Jalgaon district
 Waghur River in Jalgaon, Aurangabad districts
 Purna River in Amravati, Akola, Buldhana, Jalgaon, Navsari districts of Gujarat, Maharashtra Madhya Pradesh
 Nalganga River in Buldhana district
 Vaan River in Buldhana, Akola, Amravati districts of Maharashtra
 Morna River in Akola, Washim districts
 Katepurna River in Akola, Washim districts
 Umaa River in Akola, Washim districts
 Sangiya River in Amravati district of Maharashtra

Maharashtra Coastal Rivers
 Shastri River
 Gad River
 Vashishti River
 Savitri River
 Kundalika River
 Gandhari River
 Patalganga River
 Ulhas River
 Thane Creek (distributary)
 Vasai Creek (distributary)
 Mithi River or Mahim River
 Oshiwara River
 Dahisar River
 Tansa River in Thane
 Vaitarna River
 Surya River
 Chenna River
Terna river

Coastal rivers of Goa
 Terekhol
 Chapora
 Baga
 Mapusa
 Mandovi
Mandovi River, known as Mahadayi in Western Ghats of Goa and Karnataka, has three sources:
 Degao
 Nanevadichi Nhõi (nhõi means river in Konkani)
 Gavali.
The last two sources go dry in summer. The main origin of the river, in the form of a spring, even during Summer season, is at Bavtyacho Dongor hills near Degao village in Khanapur Taluka of Belgaum District in Karnataka State.

The three streams confluence at the Kabnali village, whereafter it is known as Mahadayi, which has an easterly flow initially, then flows north and finally turns to the west on entering Goa. Mahadayi River enters Goa between Krishnapura (Karnataka) and Kadval (Goa) villages. The tributaries of the Mahadayi are:
 Nersa Nala
 Chapoli Nala
 Kapoli Nala
 Bail Nala
 Volo Panshiro (Karnataka)
 Suko Panshiro
 Harparo
 Nanodyachi Nhõi
 Vellsachi Nhõi
 Valpoichi Nhõi
 Ghadghadyachi Nhõi
 Valvanti/ Volvot
 Divcholchi Nhõi
 Asnoddchi Nhõi
 Khandeaparchi Nhõi
 Mhapxechi Nhõi
 Xinkerchi Nhõi
etc. It is the longest river of Goa with a reported length of 105 km.

 Zuari
 Sal
 Talpona
 Galgibag

Karnataka Coastal Rivers
The rivers flowing through three coastal districts of Karnataka join the Arabian Sea.
 Kali River
 Netravati River
 Sharavathi River
 Aghanashini River
 Gangavalli River
 List of rivers of Dakshina Kannada and Udupi districts

Kerala Coastal Rivers

The rivers flowing through three coastal districts of Kerala to join the Arabian Sea.
 Periyar River
 Bharathapuzha River
 Pamba River
 Chaliyar River
 Chandragiri River
 Kariangode River

Rivers flowing into the inner part of India
 Ghaggar River in Haryana, Rajasthan
 Samir River
 Luni River in Rajasthan

Alphabetical list

A - D

 Arvari River
 Aarpa
 Achan Kovil River
 Adyar River
Manas river, Aganashini
 Agniyar River
 Ahar River
 Ajay River
 Aji River
 Alaknanda River
 Amanat River
 Amaravathi River
 Arkavati River
 Atrai River
 Baga River
 Baitarani River
 Balan River
 Banas River
 Banganga River
 Beas River
Bhadar River
Bhima River
Brahmani River
 Brahmaputra River
 Budha River
 Chaliya River
 Chambal River
 Chapora River
 Chenab river
 Cheyyar river
Chitravathi River
 Coovum River
 Damanganga River
 Darshan River
 Deo River
 Devi River
 Daya River
 Damodar River
 Doodhna River
 Dhansiri River
 Dudhimati River
 Dravyavati River

E - H

 Falgu River
 Gaangan
 Gadananathi River
 Galgibaga River
 Gambhir River
 Gandak
 Ganges River
 Gayathripuzha
 Ghaggar River
 Ghaghara River
 Ghataprabha
 Girija River
 Girna River
 Godavari River
 Gomti River
 Gosthani River
 Gundlakamma River
 Gunjavni River
 Halali River
.  Hasdev River Chhattisgarh
 Hugli River
 Hindon River
 Hiran River
 Hiranyakeshi River
 Gursuti River

I - L

 IB River
 Indus River
 Indravati River
 Indrayani River
 Jaldhaka
 Jhelum River
 Jayamangali River
 Jambhira River
 Kabini River
 Kadalundi River
 Kaagini River
 Kahn River (also Khan)
 Kali River- Gujarat
 Kali River- Karnataka
 Kali River- Uttarakhand
 Kali River- Uttar Pradesh
 Kali Sindh River
 Kaliasote River
 Karmanasha
 Karban River
 Kallada River
 Kallayi River
 Kalpathipuzha
 Kameng River
 Kanhan River
 Kamla River
 Kannadipuzha
 Karnaphuli River
 Kaveri River
 Kelna River
 Kathajodi River
 Kelo River
 Khadakpurna River
 Kodoor River
 Koel River
 Kolab River
 Kolar River (Madhya Pradesh)
 Kolar River (Maharashtra)
 Kollidam River
 Kosi River
 Kuakhai River
 Koyna River
 Krishna River
 Kundali River
 Kaushiga River
 Kuwanav River
 Kshipra River
 Ken River
 Karha River
 Lachen River
 Lachung River
 Lakshmana Tirtha River
 Luni River

 Kayadhu River (starts near Agarwadi in Risod Taluka in Washim district and meets Penganga near Sangam Chincholi)
 Kham River, Aurangabad Maharashtra

M - P

 Machchhu River
 Madira Puja
 Mahanadi River
 Mahananda River
 Mahakali River
 Mahi River
 Manas river.
 Mandovi River
 Manjira River
 Manu River, Tripura
 Mapusa River
 Markanda River, Haryana
 Markanda River, Tamil Nadu
 Markhandeya River, Karnataka
 Marutsudha River
 Mayurakshi River
 Meenachil River
 Meghna River
 Mithi River
 Mudangiyar River
 Mula River
 Musi River
 Mutha River
 Muvattupuzha River
 Malaprabha
 Mani River
 Manimala River
 Manorama River
 Matla River
 Moyar River
 Narava Gedda
 Narmada River
 Nethravathi River
 Nag River
 Nagavali River
 Nirguda River
 Nubra River
 Padma River
 Palar River
 Pamba River
 Pahuj River
 Pavana River
 Penganga River
 Man River
 Mandakini River (Uttarakhand)
 Pallikkal Aaru River
 Panchganga River
 Panjnad River
 Panzara River
 Parambikulam River
 Parbati River (Himachal Pradesh)
 Parbati River (Madhya Pradesh)
 Parbati River (Rajasthan)
 Payaswini
 Penna River
 Pench River
 Penganga River
 Penner River
 Periyar River
 Phalgu
 Pluest River (Poonch J&K)
 Ponnaiyar River
 Pranhita River
 Punarbhaba River
 Purna River (tributary of Godavari)
 Purna River (tributary of Tapti)

Q - T

 Ravi river
 Rapti River
 Rupnarayan River
 Sahibi River (Rajasthan)
 Saraswati River (MP)
 Sarasvati River (dried up, now under revival)
 Sarayu
 Sutlej River
 Suvarnamukhi River
 Sabarmati River
 Sal River
 Shalmali River near Sode
 Shivnath River Chhattisgarh
 Sirsi, Karnataka
 Sharavati River
 Sengar River
 Shetrunji River
 Son River
 Sharda River
 Shimsha River (Karnataka)
 Shyok River
 Subarnarekha River
 Talpona River
 Tapi River
 Thamirabarani River
 Tangri River
 Thate Puthra River
 Tungabhadra River
 Tamsa River
 Tunga river
 Terekhol River

U - W

 Vaan River
 Vaigai River
 Vamsadhara River
 Varuna River
 Vashishti River
 Vedavathi River
 Vellar River (Northern Tamil Nadu)
 Vellar River (Southern Tamil Nadu)
 Vrishabhavathi River
 Vishwamitri River
 Vaitarna
 Udyavara River
 Ulhas River
 Uttara Cauvery River
 Wainganga River
 Wagh River
 Wardha River
 Wehashli River

X - Z

 Yagachi River (Karnataka)
 Yamuna River
 Zuari River

See also

 Indian rivers interlinking project
 Irrigation in India
 List of dams and reservoirs in India
 List of rivers in India by discharge
 List of National Waterways in India
 Major rivers of India
 RORO ferries in India
 Sagar Mala project

References

Further reading
Bhalerao, S.M., Encyclopedia of Indian Rivers (in English)
Vol. 1: Scientific Information, pages 1–836 ()
Vol. 2: Scientific Information, pages 837-1760 ()
Vol. 3: Scientific, Cultural, Historical Information, pages 1760-2308 ()
Vol. 4: Book of 60 Maps ()
Year of publication: 2019, Diamond Publications, Pune 411030, India (www.diamondbookspune.com)
Bhalerao, S.M., Bharatiya Sarita Kosh (in Marathi), (Encyclopedia of Indian Rivers)
Vol. 1: Scientific Information, pages 1–788 ()
Vol. 2: Scientific Information, pages 789-1660 ()
Vol. 3: Scientific, Cultural, Historical Information, pages 1661-2468 ()
Vol. 4: Book of 60 Maps ()
Year of publication 2007, Diamond Publications, Pune 411030, India (www.diamondbookspune.com)

External links

yamuna mission

List of rivers of India


Aki-Matilda Høegh-Dam (født 17. oktober 1996 i Hillerød) er en grønlandsk politiker, der repræsenterer Siumut. Hun blev indvalgt i Folketinget som 22-årig ved folketingsvalget i 2019 med 3.467 personlige stemmer.

Opvækst og uddannelse
Aki-Matilda Høegh-Dam stammer fra Sisimiut, men har også boet i Nuuk, Upernavik og Qaqortoq. Hun er vokset op sammen med sine to ældre brødre og har desuden to halvsøstre på sin fars side. Aki-Matilda Høegh-Dam flyttede til København i 2015 for at studere på Københavns Universitet og afsluttede siden en bachelor i statskundskab.

I 2015 deltog Aki-Matilda Høegh-Dam i skønhedskonkurrencen Miss Danmark og blev nummer 6 i finalen, hvilket gav en del opmærksomhed i Grønland.

Aki-Matilda Høegh-Dam kommer fra en politisk aktiv familie. Hendes far Kim Høegh-Dam er aktiv i Partii Naleraq, og hendes bror Qarsoq har arbejdet for partiet. Hun er kæreste med erhvervsmanden og politikeren Kuno Fencker, der var nummer to på kandidatlisten for Partii Naleraq ved folketingsvalget i 2019, hvor han fik 455 stemmer.

Politisk arbejde
Som 14-årig begyndte Aki-Matilda Høegh-Dam at udføre frivilligt arbejde i NAKUUSA's børneråd. NAKUUSA er et projekt, der er oprettet i samarbejde mellem Grønlands Selvstyre og UNICEF for at styrke FN's Børnekonventions stilling i Grønland. I 2011 deltog Aki-Matilda Høegh-Dam i et børnetopmøde som blev afholdt af NAKUUSA i Ilulissat, hvor 40 grønlandske unge diskuterede hvordan grønlandske børn og unge får et bedre liv. Arbejdet i NAKUUSA fik hende til at engagere sig i politik, og som 15-årig meldte Aki-Matilda Høegh-Dam sig ind i Siumut Ungdom.

Aki-Matilda Høegh-Dam har været partisekretær i Siumut Ungdom. Hun hjalp til på Siumuts kontor i Inatsisartut flere gange fra 2013 til 2015, og blev derefter ansat som studentermedhjælper for Siumut i Folketinget, da hun kom til København.

Tale på grønlandsk i Folketinget
Efter den årlige redegørelse om rigsfællesskabet, som blev fremlagt af statsminister Mette Frederiksen fredag den 12. maj 2023, fastholdt Høegh-Dam at holde sin tale på grønlandsk, og afviste efterfølgende – på grønlandsk – at læse talen op på dansk. Talen blev starten på en debat som 21. september 2023 førte til at det blev tilladt at tale grønlandsk og færøsk i Folketinget, hvis taleren efterfølgende oversætter talen til dansk. Desuden kan folketingsmedlemmer valgt i Grønland og på Færøerne få penge til at ansatte en tolk, ligesom visse skriftlige redegørelser som omfatter grønlandske og færøske forhold, vil blive oversat. Høegh-Dam vandt prisen for årets danske tale, som uddeles af institutionen Danske Taler, for sin tale på grønlandsk. I begrundelse blev fremhævet den debat som talen skabte,  og den virkning som den havde. Talen illustrerede overfor Folketinget den følelse som grønlændere kan have, når de ikke forstår diskussioner om deres land på dansk, et forhold som Høegh-Dam kom ind på i talen og gerne vil lave om på.

Referencer

Nuværende folketingsmedlemmer fra Siumut

Aki-Matilda Høegh-Dam


أبو حفص الأردني (1973 - 26 نوفمبر 2006) كان أمير مجاهد يقاتل في الشيشان. قُتل في داغستان في 26 نوفمبر 2006.

حياته
معظم ما يُعرف عنه هو من خلال وسائل الإعلام الروسية. يُعتقد أن اسمه هو فريد يوسف عميرة أو فارس يوسف عميرات، ولد في الأردن وهو من مدينة الزرقاء، وشارك في الحرب السوفيتية الأفغانية والحرب الأهلية الطاجيكية. وصل إلى الشيشان عام 1995 حيث أقام هناك حتى وفاته. كما تزوج من امرأتين شيشانيتين.

عمل من قبل تحت إمرة السعودي سامر صالح عبد الله السويلم المعروف باسم خطاب، الذي قتل بالسم منتصف مايو عام 2002، ثم عمل مساعدا للقائد أبو الوليد الغامدي.

في الشيشان
ألتحق في صفوف المجاهدين في الشيشان سنة 1995م لنصرة إخوانه المسلمين هناك، وعمل تحت إمرة المقاتل السعودي سامر صالح عبد الله السويلم المعروف باسم خطاب ،وبعد مقتل خطاب بالسم في أيار/مايو 2002، عمل مساعدا للقائد أبو الوليد الغامدي.

يقول عنه من يعرفه أن هاجسه كان خلال فترة القتال في الشيشان تخوف من الموت بالسم وليس في ارض المعركة، لدرجة أن أبو حفص أحضر معه طباخا خاصا ليطهو له الطعام قبل زواجه من سيدة شيشانية، تم تنصيب أبو حفص قائدا للمجاهدين الأنصار في الشيشان في نسيان/أبريل 2004.

قبل تقلده هذا المنصب كان عضوا في مجلس الشورى العسكري وقائد المجاهدين الأنصار في الشيشان كما كان نائبا لأبو الوليد، كما شارك مع خطاب في عدد من العمليات الكبرى، كما تجمعه علاقة حميمة بالقائد الشيشاني شامل باساييف ، الذي حضر وبارك حفل تتويجه قائداً للمجاهدين الأنصار في الشيشان، بعد إعلان مقتل عبد العزيز الذي يعرف باسم أبو الوليد الغامدي.

في داغستان
خلال الحرب الروسية الشيشانية الثانية انتقل أبو حفص إلى دولة مجاورة للشيشان حيث أشرف على معسكرات تدريب للمقاتلين الشيشان.
وتظهر المعلومات التي نشرت عنه انه توجه داغستان قادما من الشيشان بهدف الإعداد لسلسلة هجمات جديدة ضد القوات الروسية.

وفاته
في السادس من ذو القعدة الموافق لـ26 نوفمبر ، دارت معركة بين المسلحين وقوات الأمن الفيدرالية الروسية بمدينة خاسافيورت بجمهورية داغستان المتاخمة للشيشان ، ونتج عنها مقتل القائد أبو حفص الأردني مع عدد من أعوانه.

يقول ميخائيل ميركولوف نائب رئيس المخابرات الروسية في داغستان أن القوات الخاصة بمنزل في خاسافيورت في غرب داغستان في غارة شنت في الساعات الأولى من صباح 26 تشرين الثاني/نوفمبر 2006 وقتلت ثلاثة مسلحين في تبادل أولي لإطلاق النيران، وعرضت «على الآخرين فرصة تسليم أنفسهما. وبعد تلقي ردا سلبيا اقتحم جنود المخابرات المنزل وقتلوا بالرصاص مسلحين آخرين أحدهما إرهابي أجنبي يدعى أبا حفص». ونشرت الخبر عدة من وكالات الأنباء منها (سي إن إن).

انظر أيضاً
 أبو عمر السيف.
 يعقوب الغامدي.

المصادر

وصلات خارجية
 خبر الوفاة
 موقع قفقاز سنتر

أعضاء تنظيم القاعدة
أمراء حرب
الحرب الشيشانية الثانية
إرهاب منسوب للمسلمين في روسيا
عسكريون قتلوا في عمليات قتالية
قادة عسكريون
متطوعون أجانب في الشيشان
مسلمون سنة أردنيون
مقاتلو الشيشان
مواليد 1392 هـ
مواليد 1973
مواليد في الأردن
وفيات 1427 هـ
وفيات 2006
وفيات في خاسافيورت

أبو حفص الأردني