Gumballov čudesni svijet (također naveden kao Čudesan Gumball svijet) je britansko-američka animirana televizijska absurdna humoristična serija koju je napravio Ben Bocquelet za Cartoon Network. U produkciji tvrtke Cartoon Network Studios Europe, prva epizoda bila je emitirana 3. svibnja 2011. i zadnja se prikazala 24. srpnja 2019. Serija prati plavog mačka s 12 godina, Gumballa Wattersona, i njegovog usvojenog brata i najboljeg prijatelja Darwina, narančastu ribu s nogama. Gumball i Darwin pohađaju osnovnu školu u fiktivnom gradu Elmoreu, Califronia, gdje se nalaze u svakakvim smicalicama, i također provode vrijeme s obitelji, koja se sastoji od: mlađe i vrlo inteligentne sestre Anais, agresivne majke Nicole, i šašavog oca Richarda. Uz obitelj Watterson se u seriji pojavljuje puno pozadinskih likova.

Bocquelet je bazirao mnoge likove serije na prijašnje likove koje je koristio u reklamama, i premisu je napravio "kombinacijom obiteljske i školske serije". Cartoon Network je bio zainteresiran za seriju. Direktor Turner Broadcastinga, Daniel Lennard, odobrio je produkciju serije za Cartoon Network. Prva je serija u produkciji tvrtke Cartoon Network Studios Europe, i u koprodukciji je njemačkog Studija SOI i Great Marlborough Productions Limiteda.

Jedna značajka zbog koje se ova serija razlikuje od drugih na Cartoon Networku je to da se razni stilovi animacije koriste za likove, uključujući tradicionalnu animaciju, lutkarstvo, CGI, stop motion, Flash animaciju, igranu glumu, itd.

Između sezona se pojavljuju razne stilske promjene, pogotovo između sezone 1 i 2, gdje su se dizajnovi likova promijenili, vizualni efekti su se češće počeli koristiti, animacija se poboljšala, i stil humora se promijenio u satirični i mračniji stil.

Nakon što je serija završila, mini-serija od šest epizoda zvana Darwin's Yearbook (hrv. Darwinov godišnjak) bila je najavljena studenog 2019. Listopada 2020. je izašla još jedna mini-serija zvana The Gumball Chronicles (hrv. Gumballove kronike).

Povijest
Nakon što je Cartoon Network Studios Europe bio osnovan 2007., Ben Bocquelet je bio zaposlen da pomogne ljudima s predstavljanjem svojih serija Cartoon Networku. Ali, kad je studio odlučio dati svojim radnicima da sami predstavljaju svoje ideje, odlučio je uzeti neke likove koje je stvorio za reklame i sve ih staviti u seriju kojoj je mjesto radnje škola. Daniel Lennard, potpredsjednik Original Seriesa i razvoja tvrtke Turner Broadcasting System Europe, bio je impresioniran premisom i odobrio je produkciju serije. Serija je postala prva emisija u produkciji Cartoon Network Studios Europea. U suradnji s dublinskom tvrtkom Boulder Media Limited, s pomoći Dandelion Studiosa i studija SOI, za prvu sezonu je bilo napravljeno 36 epizoda.

Emitiranje
Prve dvije sezone su se emitirale na Cartoon Networku u više od 126 država, i treća je sezona stigla 2014. Ovo uključuje hrvatsko govorno područje, jer je Cartoon Network dostupan u mnogim državama. Serija je malo ranije stigla u Ujedinjeno Kraljevstvo (2. svibnja 2011.). Od 1. prosinca 2014. do 3. travnja 2017. su se reprize epizoda emitirale na Boomerangu.

Uz već spomenuti Cartoon Network, u Hrvatskoj je serija dostupna na servisu za streaming HBO-a, HBO Max-u, s dobnom granicom od 7+ (nije preporučeno za djecu mlađu od 7 godina). Na Cartoon Networku je sadržaj sinkroniziran na hrvatski, a HBO Max ima sinkroniziranu inačicu. Uz hrvatsku inačicu, na HBO Max-u je dostupna originalna (engleska), srpska, i slovenska sinkronizacija. Prva je sezona premijeru doživjela krajem listopada 2020. (sinkronizirano je 17 od 18 epizoda), dok su druga, treća i četvrta sezona premijerno prikazane 25. lipnja 2021. Peta je sezona na platformu stigla kasnije, 16. srpnja 2021.

Premisa
Serija prati život 12-godišnjog plavog mačka Gumballa Wattersona (Logan Grove, S1–S3E1, Jacob Hopkins, S3E2–S5E12, Nicolas Cantu, ostatak serije, Duke Cutler, The Gumball Chronicles) i njegove razne pustolovine u fiktivnom američkom gradu Elmoreu, s usvojenim bratom, zlatnom ribicom Darwinom (Kwesi Boakye, S1–S3E1, Terrell Ransom Jr., S3E2–S5E12, Donielle T. Hansley Jr., S5E13–S6E8, Christian J. Simon, ostatak serije). Ostatak njegove obitelji – inteligentna mlađa sestra, zečica Anais (Kyla Rae Kowalewski), lijeni i šašavi otac, zec Richard (Dan Russell), i radoholična majka, plava mačka Nicole (Teresa Gallagher) – često se nađu u Gumballovim nezgodama. Gumball i Darwin često dovode prijatelje iz Osnovne škole Elmore u svoje pustolovine. Od njih je najistaknutija Penny Fitzgerald (Teresa Gallagher), Gumballova djevojka.

Od treće je sezone važan dio serije "praznina", dimenzija u Elmoreu gdje prebivaju sve greške svijeta. U "praznini" se nalaze i dijelovi stvarnosti, kao i dijelovi serije. Rob (Charles Philipp, David Warner u 4. sezoni) je pozadinski lik u 1. i 2. sezoni, ali je bio zarobljen u praznini nakon što je postao "irelevantan". Nakon što pobjegne iz praznine u trećoj sezoni, postane glavni antagonist serije. U epizodi iz 4. sezone, "The Disaster" (hrv. Katastrofa), potvrđuje da je svjestan svoje fikcionalne stvarnosti, i mrzi Gumballa jer je on protagonist.

Epizode

Crossoveri
Ben Bocquelet je 17. rujna 2015. tweetao da će u petoj sezoni biti crossover s nepoznatom animiranom serijom. Pričao je o epizodi "The Copypats" (hrv. Imitatori), koja se emitirala 6. veljače 2017. Epizoda je bila crossover s likovima iz serije Miracle Star (hrv. Čudotvorna zvijezda), kineskog klona serije.

U epizodi "The Boredom" se pojavljuju likovi iz serija Clarence, Regular Show (hrv. Redovita emisija) i Uncle Grandpa (hrv. Ujak djed). U epizodi "Pizza Eve" iz serije Uncle Grandpa se Gumball pojavljuje kao kameo, uz razne druge likove tada aktualnih serija na Cartoon Networku. Gumball, i razni drugi likovi Cartoon Networka, se pojavljuju u specijalu "Crossover Nexus" iz serije OK K.O.! Let's Be Heroes (hrv. OK K.O.! Budimo junaci).

Waiting for Gumball
Waiting for Gumball (hrv. Čekanje Gumballa) je mini-serijal koji se sastoji od 13 kratkih filmića o seriji.

Darwin's Yearbook
Dawin's Yearbook (hrv. Darwinov godišnjak) je mini-serijal koji se sastoji od šest epizoda. Serija prati Darwina i njegove pokušaje popunjavanja godišnjaka Osnovne škole Elmore.

The Gumball Chronicles
Od 5. listopada 2020. do 2. studenog 2020. se na Cartoon Networku emitirao mini-serijal The Gumball Chronicles (hrv. Gumballove kronike) o seriji. Mini-serijal je započeo s epizodom The Curse of Elmore (hrv. Kletva Elmorea). Četiri epizode koje su bile objavljene nakon su bile o predsjedničkim izborima u SAD-u 2020.

Nadolazeći film
Ben Bocquelet je spomenuo mogući film u intervjuu s novinama The Times. Ali, nakon što je Bocquelet napustio seriju nakon šeste sezone, rekao je da sumnja da će film biti napravljen. Bocquelet je ponovno postao zainteresiran za film ožujka 2018. Kasnije je rekao da ima planove za jedan dugometražni film za kina, i jedan film za kućne medije. Redatelj serije Mic Graves je potvrdio da ekipa radi na scenariju za film 29. rujna 2018. na slavlju 25. godišnjice Cartoon Networka UK. Bocquelet je retweetao tweet u kojem piše da je scenarij filma u procesu proizvodnje, ali se još uvijek ne zna hoće li film biti napravljen. Nakon što je zadnja epizoda serije, "The Inquisition" (hrv. Inkvizicija), s negativnim i mješovitim recenzijama, bila objavljena na aplikaciji Cartoon Networka 31. svibnja, Bocquelet je rekao da nije bila njegova ideja da serija završi s cliffhangerom, ali ako film ikad bude napravljen, cliffhanger će biti riješen.

WarnerMedia je 17. veljače 2021. najavio televizijski film s naslovom The Amazing World of Gumball Movie (hrv. Gumballov čudesni svijet film). Cartoon Network je taj isti dan tweetao o filmu.

Mediji

Kućni mediji

Stripovi
Od 18. lipnja 2014., Boom! Studios objavljuje stripove, tomove, i slikovnice o seriji. Objavili su samo 8 izdanja stripa prije nego što mu je bila ukinuta proizvodnja, ali tomovi i slikovnice se još uvijek objavljuju.

Prijem

Kritički prijem
Gumballov čudesni svijet dobio je uglavnom pozitivne kritike. U povoljnoj recenziji, Brian Lowry iz tvrtke Variety opisao je seriju kao "uglavnom doista pametno okretanje domaćem kaosu" i "prvorazrednu glupost". Ken Tucker iz Entertainment Weeklyja također je bio pozitivan, napisavši: "Malo je primjera redovnog dječjeg programa tako maštovitog, vizualno i narativno odvažnog, kao što je Gumballov čudesni svijet."

Noel Murray iz The A.V. Cluba dao je DVD s prvih 12 epizoda serije B+, napisavši da "ono što izdvaja seriju od mnogih drugih super-blesavih, polu-anarhičnih crtanih filmova na TV-u ovih dana jest to što sadrži tako dobro razvijen svijet, gdje čak i uz eklektične dizajne likova postoje prepoznatljive osobine i tendencije." Pisac Z časopisa Wired primijetio je da serija "uspijeva imati iskreno srce, čak i kad se radnje same prebacuju iz istrošenih TV tropova u potpuno ludilo." Meredith Morgenstern iz Mediuma pohvalila je emisiju zbog raznolikosti, posebno spominjući dinamiku obitelji s usvojenim djetetom Wattersona, Darwinom, očem koji ne radi kod kuće i majkom koja koja radi, te uloge mladih crnih glumaca za spomenutog glavnog junaka Darwina.

Ocjene
3. svibnja 2011., premijeru serije gledalo je 2,120 milijuna gledatelja u SAD-u. "The Goons" (hrv. Tupavci) je trenutno najgledanija epizoda serije, s 2,72 milijuna gledatelja. "The Potion" (hrv. Napitak) je najniže gledana epizoda sa samo 0,42 milijuna gledatelja, otprilike 15% serijine najgledanije epizode.

Nagrade i nominacije
Gumballov čudesni svijet osvojio je i bio nominiran za mnogo nagrada, uključujući nagrade Annie, Kids' Choice Awards, British Academy Children's Awards, i mnogo više.

Bilješke

Izvori

Animirane televizijske serije

Dječje serije
Američke serije
Britanske serije

Gumballov čudesni svijet


Olaylar
 Vizigotlar, kralları Wallia komutasında Romalıların diğer barbarlara karşı savaşmasına destek vermek için Iberik Yarimadasi'nı istilaya başladılar.
 4. Ekümenik Konsülünde Hristiyan temel meseleleri hakkında anlaşmazlık çıktı ve Kıptîler Hristiyan cemaatinden dışlandılar.

Doğumlar

Ölümler

416


Echipa Unificată a participat la Jocurile Olimpice de iarnă din 1992 din Albertville, Franța în perioada 8 - 23 februarie 1992, sub codul CIO EUN (din ). A fost alcătuită din șase foste republici federative ale URSS, cu o delegație de 129 de sportivi care au concurat la 12 de sporturi. S-a clasat pe locul doi în clasamentul pe medalii.

Țările membre

Medalii pe sport

Referințe
  Unified Team at the 1992 Barcelona Winter Games , Sports Reference

Echipa Unificată la Jocurile Olimpice
Jocurile Olimpice de iarnă din 1992

Echipa Unificată la Jocurile Olimpice de iarnă din 1992


Reacția Michael sau adiția Michael este o reacție organică de adiție nucleofilă a unui carbanion sau a unui alt nucleofil la un compus carbonilic α,β-nesaturat. Reacție face parte din categoria adițiilor conjugate și este una dintre cele mai folositoare metode ușoare de formare a noilor legături C-C. Există multe variante asimetrice.

Mecanism
Deprotonarea speciei 1 prin acțiunea bazei duce la formarea carbanionului 2, care se stabilizează intern datorită grupelor sale atrăgătoare de electroni. Structurile 2a, b și c sunt structurile de rezonanță care pot fi reprezentate pentru această specie, dintre care două conțin o grupă enolat nucleofilă. Nucleofilul reacționează cu alchena 3 electrofilă, formând specia 4, prin intermediul unei reacții de adiție conjugată. Baza protonată cedează protonul speciei 4, care trece în produsul de reacție 5, concomitent cu refacerea catalizatorului (B:).

Varianta asimetrică

Referințe

M
Michael

Reacție Michael


{{Ficha de artista musical
|nombre          =  Sphere
|logo            =
|imagen          =
|tamaño          =
|subtítulo       =
|fondo           = grupo_o_banda
|origen          = Japón
|estado          = Disuelto
|estilo          = J-pop, Pop
|tiempo          = 2009 - 2019
|discográfica    = Lantis
|relacionados    =
|url             = www.planet-sphere.jp
|url2            =
|miembros        = Haruka Tomatsu  Aki Toyosaki  Ayahi Takagaki  Minako Kotobuki
|otros_miembros  =
}}
 es una agrupación integrada completamente por actrices de doblaje de origen japonés que están manejadas por Sony Music Entertainment, bajo la casa disquera Lantis en la subdivisión Ray'n de Gloryheaven. Su sencillo debut "Future Stream" marca sus comienzos. Al ser las cuatro integrantes seiyūs, su música casi siempre está presente en series de anime, entre las cuales se destacan Asobi ni Iku yo!, Hatsukoi Limited, Sora no Manimani, Ichiban Ushiro no dai maō, entre otras.

Integrantes
Haruka Tomatsu  Aki Toyosaki  Ayahi Takagaki  Minako Kotobuki

Discografía
Fuente:

Álbumes
 A.T.M.O.S.P.H.E.R.E (23 de diciembre de 2009)
 Spring is Here (16 de marzo de 2011)
 Third Planet (11 de julio de 2012)

Sencillos
 "Future Stream" (22 de abril de 2009)
 "Super Noisy Nova" (29 de julio de 2009)
 "Kaze o Atsumete/Brave My Heart" (25 de noviembre de 2009)
 "Realove:Realife" (21 de abril de 2010)
 "Now Loading... Sky!!" (28 de julio de 2010)
 "Moon Signal" (20 de octubre de 2010)
 "Hazy" (5 de mayo de 2011)
 "LET・ME・DO!!" (27 de julio de 2011)
 "High Powered" (26 de octubre de 2011)
 "Non stop road/Ashita e no Kaerimichi" (25 de abril de 2012)
 "Pride on Everyday" (7 de noviembre de 2012)
 "Genesis Aria" (1 de mayo de 2013)

Referencias

Enlaces externos
 Official website  (en Japonés)
 GloryHeaven official website (en Japonés)

Músicos de Japón
Artistas de Lantis

Sphere (banda japonesa)


ISFIT (International Student Festival In Trondheim) Trondheim Uluslararası Öğrenci Festivali, dört yüzden fazla öğrenci liderini her iki yılda bir şubat ayında bir haftaligina Norveç'in Trondheim Üniversitesinde bir araya getiren dünyanın en büyük konulu öğrenci festivalidir.

Trondheim'da Uluslararası bir Öğrenci Festivali fikri 1988 de ortaya atildi. Trondheim her zaman üniversite ogrencileri için çok guzel bir şehir olagelmiştir. Gene de dahasinin yapılabileceğini dusunenler vardı. Butun dunyadan ogrencileri bir araya getirerek konferans - festival karisimi bir olay yaratilmasi amaçlandı.

1990 da yapılan ilk festivale 45 ulkeden 400 ogrenci katilmisti. Zamanla ISFIT dunyanin en büyük konulu ogrenci festivali haline geldi; 2001 festivalinde 105 ulke temsil ediliyordu.

Daha önceki ISFIT festivallerinde konuşmacılar arasında su isimler de vardi: ogrenci lideri Chai Ling, Kutsal Dalai Lama, eski dünya sağlık örgütü genel müdürü Dr. Gro Harlem Brundtland, Dr. Klaus Töpfer, Nobel Ödülü sahibi Dr. Wangari Maathai, Nobel Ödülü sahibi José Ramos-Horta. Ayrica eski ABD başkanı Bill Clinton ve eski Sovyetler Birligi başkanı Mikhail Gorbachev de ISFIT'e katkıda bulundular.

Konular
 1990, Degisen Avrupa - Ogrenci ve Universitelerin sorumluluklari
 1992, Iletisim engellerinin yikilmasi
 1994, Insan haklari
 1997, Hayat kalitesi
 1999, Celiskilerin çözümü
 2001, Küresel Sorumluluk
 2003, Tavirlarin sorgulanmasi
 2005, Neden Egitim?
 2007, Küresel Sinirlar

Dış bağlantılar
 ISFIT'in web sitesi

Norveç'teki festivaller
Uluslararası festivaller
Trondheim

Isfit


Department is an organizational term used by the U.S. Army, mostly prior to World War I, to describe named geographical districts created for control and administration of installations and units. In 1920, most of the named departments were redesignated as numbered Corps Areas. However, the Hawaiian, Panama Canal, and Philippine Departments retained their old names. In 1939, the Puerto Rican Department was created and in May 1941 the Panama Canal and Puerto Rican Departments were combined as the Caribbean Defense Command, although each was still referred to as a department.

1800s

War of 1812
The United States Army was divided into nine military districts by the War Department General Order, of 19 March 1813. They were increased to ten on 2 July 1814 but reduced to nine by consolidation of the 4th and 10th Military Districts in January 1815. Military districts were abolished, 17 May 1815.

1815–21
At the end of the War of 1812, Military districts were superseded by ten Military Departments, divided equally between Divisions of the North and South, 17 May 1815.
 Division of the North, 17 May 1815 – May 1821
 1st Military Department, 1815–17
 2nd Military Department, 1815–18
 3rd Military Department, 1815–17
 Consolidated 1st and 3rd Military Departments, 1817–19
 Consolidated 1st and 3rd Military Departments, 1818–21
 4th Military Department, 1815–19
 Consolidated 1st, 3rd, and 4th Military Departments, 1819–21
 5th Military Department, 1815–21.
 Division of the South, 17 May 1815 – May 1821
 6th Military Department, 1815–1821
 7th Military Department, 1815–1821
 8th Military Department, 1815–19, 1820–21
 9th Military Department, June 1819 – June 1821
 10th Military Department, 1815–1821

1821–1837
Reorganization of the Army into Eastern and Western Departments, May 1821.
 Eastern Department, 1821–37
 Western Department, 1821–37
 Right Wing, Western Department, 1832–37
 Army of the Frontier, 1832
 1st Army Corps, North West Army, 1832
 Army of the Southwestern Frontier, 1834–37

1837–1844
From 1837 to 1842, some of the Departments were subordinated to the Eastern and Western Divisions.
 Eastern Division, 1837–42
 7th Military Department, 1837–41
 Western Division, 1837–42
 1st Military Department, 1837–42
 2nd Military Department, 1837–42
 7th Military Department, 1841–42
 1st Military Department, 1843
 2nd Military Department, 1843–51
 3rd Military Department, 1842–48
 4th Military Department, 1842–53
 5th Military Department, 1842–52
 8th Military Department, 1842–46
 9th Military Department, 1842–45 (Florida)

1844–1848
The Eastern and Western Divisions were not restored until 1853.
 Eastern Division, 1844–48
 5th Military Department, 1844–48
 8th Military Department, 1844–46
 Western Division, 1844–48
 2nd Military Department, 1844–48
 3rd Military Departments, 1844–48
 4th Military Department, 1842–53
 9th Military Department, 1845
 10th Military Department, 1846–1853 (California and Oregon to 1848)

1848–1853
All departments were subordinated under one of three Divisions.
 Eastern Division, 1848–53
 1st Military Department, 1848–53; consolidated 1st and 3d Military Departments, 1849–50
 2nd Military Department, 1848–51; consolidated 1st and 2d Military Departments, 1848–49
 3rd Military Departments, 1848, 1850–53
 4th Military Departments, 1848–53; consolidated 3d and 4th Military Departments, 1848
 Western Division, 1848–53
 consolidated 5th and 6th Military Departments, 1848
 5th Military Department, 1848–52
 6th Military Department, 1848–53
 7th Military Department, 1848–53
 8th Military Department, 1848–49, 1851–53
 9th Military Department, 1849–53 (New Mexico)
 Pacific Division, 1848–53,(California and Oregon)
 10th Military Department, 1846–1853 (California and Oregon to 1848)
 11th Military Department, 1848–1853 (Oregon)

1853–1861
After 31 October 1853 the division echelon was eliminated and the six western departments consolidated into four (Departments of Texas, New Mexico, the West, and the Pacific), whose department commanders employed their troops as they saw fit. The system returned to six departments in 1858 when the Department of Utah was created in January, and the Department of the Pacific split into the Departments of California and Oregon in September.
 Department of the East, 1853 – 17 August 1861
 Department of the West, 1853 – 3 July 1861
 Department of Texas, 1853 – 22 April 1861
 Department of the Pacific, 1853 – September 13, 1858; 15 January 1861 – 27 June 1865
 Department of New Mexico, 1853 – 27 June 1865
 Department of Utah, 30 June 1857 – 3 July 1861
 Department of the Platte, 4 April 1858 – 16 May 1859
 Department of California, 13 September 1858 – 15 January 1861
 Department of Oregon, 13 September 1858 – 15 January 1861

1861–1865 Civil War
During the American Civil War, a department was a geographical command within the Union's military organization, usually reporting directly to the War Department.  Many of the Union's departments were named after rivers, such as the Department of the Potomac and the Department of the Tennessee.  The geographical boundaries of such departments changed frequently, as did their names.   As the armies became larger Departments began to be subordinated to Military Divisions, and the Departments were often sub divided into Districts and from 1862, Subdistricts.   Much information on Civil War departments can be found in Eicher & Eicher, Civil War High Commands.
 Union Army Divisions, Departments and Districts

1865–67
 Military Division of the Atlantic, 1865–66
 Department of the East, 1865–73; independent 1866–68
 Middle Military Department, 1866
 Department of North Carolina, 1865–66; to Department of the Carolinas
 Department of South Carolina, 1865–66; to Department of the Carolinas
 Department of the Carolinas, May 1866; renamed Department of the South, June 1866; to Second Military District
 Department of Virginia, 1865–66; to First Military District
 Military Division of the Tennessee, 1865–67
 Department of Alabama, 1865–66
 Department of Georgia, 1865–66
 Department of the South, 1866; to Third Military District
 Department of Kentucky, 1865–66
 Department of Mississippi, 1865–66; to Fourth Military District
 Department of Tennessee, 1865–66
 Department of the Cumberland, 1866
 District of Tennessee, 1866
 Sub-district of Tennessee, 1866
 Military Division of the Missouri, 1865; to Military Division of the Missouri
 Department of Arkansas, 1865; to Military Division of the Gulf
 Department of the Missouri, 1865; to Military Division of the Mississippi
 Department of the Northwest, 1865; merged into Department of the Missouri
 Military Division of the Mississippi, 1865–66
 Department of the Ohio, 1865–66
 Department of Arkansas, 1865–66; to Military Division of the Missouri
 Department of the Missouri, 1865–66; to Military Division of the Missouri
 Department of the Platte, 1866; to Military Division of the Missouri
 Military Division of the Gulf, 1865–66
 Department of Arkansas, 1865; to Military Division of the Mississippi
 Department of Louisiana, 1865–66; to Fifth Military District
 Department of Texas, 1865–66; to Fifth Military District
 Department of Florida, 1865–66; to Third Military District
 Department of Mississippi, 1865; to Military Division of the Tennessee
 Military Division of the Pacific, 1865–68, Division of the Pacific 1869–91
 Department of the Columbia, 1865–1913
 Department of California, 1865–1913
 Military District of Alaska, 18 October 1867 – 18 March 1868
 Department of Alaska, 18 March 1868 – 1 July 1870; merged into Department of the Columbia
 Military Division of the Missouri, 1866–91
 Department of Arkansas, 1866–67; to Fourth Military District
 Department of Dakota, 1866–91
 Department of the Missouri, 1866–91
 Department of the Platte, 1866–91
 Department of Texas, 1871–80

Military Reconstruction from 22 March 1867
 First Military District, 1867–70 (Virginia)
 Second Military District, 1867–68 (North Carolina and South Carolina)
 Third Military District, 1867–68 (Georgia, Alabama and Florida)
 Fourth Military District, 1867–70 (Arkansas and Mississippi)
 Fifth Military District, 1866–70 (Texas and Louisiana)
 Military District of Georgia, 1870–71

1868–1904
 Division of the Atlantic, 1868–91
 Department of the East, 1868–73
 Department of the Lakes, 1868–73
 Department of Washington, 1868–69
 1st Military District, 1869–70 (Virginia)
 Department of Virginia, 1870
 Department of the South, 1876–83
 Department of the Gulf, 1877–78
 Department of the East, 1877–91
 Division of the South, 1869–76
 Department of the Cumberland, 1869–70
 Department of the Gulf, 1871–75
 Department of Louisiana, 1869–70
 Department of the South, 1869–76
 Department of Texas, 1870–71
 4th Military District, 1869–70 (Arkansas and Mississippi)
 District of Baton Rouge, 1876
 1st Subdistrict of Georgia, 1870–71
 Division of the Pacific, 1869–91
 Department of Alaska, 1869–70
 District of Arizona, 1869–70
 District of the Humboldt, 1869
 Sub-district of Southern Arizona, 1869–70
 Department of Arizona, 1870–91
 Department of California, 1870–91
 Department of the Columbia, 1870–91
 Department of the South, 1876–83
 Fort Johnson, NC, 1876–81
 Military Division of the Gulf, 1881
 Department of Arkansas, 1881
 Department of Texas, 1881
 Department of Texas, 1882–1904
 Department of the East, 1891–1904
 Department of the Platte, 1891–98
 Department of the Missouri, 1891–1904
 Department of Dakota, 1891–1904
 Department of Arizona, 1891–1893
 Department of California, 1891–1904
 Department of the Columbia, 1891–1904
 Department of Colorado, 1893–1904
 Department of Alaska, 1900–01

1898–99 Spanish–American War, Philippine Insurrection, Moro Rebellion
 Department of the Lakes, 1898–1913
 Department of the Gulf, 1898–99
 Department of California, 1898
Military District of Hawaii, 22 Sep – 7 November 1898
 Department of the Pacific and 8th Army Corps, 1898 – 20 March 1900
 Division of the Philippines, 20 March 1900 – 1911
 Northern Luzon, 1900–02
 Department of Southern Luzon, 1900–01
 Department of Visayas, 1900–11
 Department of Mindanao and Jolo, 1900–14
 Department of North Philippines, 1901–02
 Department of South Philippines, 1901–02
 Department of Luzon, 1902–14

1900s

1904–1911
The Army Departments were reorganized under new Divisions until 1907, when the Division echelon was disbanded.
 Atlantic Division, 1903–07
 Department of the East, 1903–13
 Department of the Gulf, 1904–13
 Northern Division, 1904–07
 Department of Dakota, 1904–11
 Department of the Lakes, 1904–11
 Department of the Missouri, 1904–07
 Southwestern Division, 1904–07
 Department of Colorado, 1904–11
 Department of Texas, 1904–13
 Pacific Division, 1904–07
 Department of California, 1904–13
District of Hawaii, 1910–1911
 Department of the Columbia, 1904–13

Western Division (United States Army) 1911–1913
The Departments where again organized under new Divisions.
 Eastern Division, 1911–13
 Department of the East, 1911–13
 Department of the Gulf, 1911–13
 Central Division, 1911–13
 Department of the Lakes, 1911–13
 Department of the Missouri, 1911–13
 Department of Texas, 1911–13
 Western Division, 1911–13
 Department of California, 1911–13
 Department of the Columbia, 1911–13
 District of Hawaii, 1911–13
 Philippines Division, 1911–1913
 Department of Mindanao and Jolo, 1911–14
 Department of Luzon, 1911–14

"Stimson Plan" 1913 – 1 May 1917
 Eastern Department, 1913–1920
 Southern Department, 1913–1920
 Central Department, 1913–1920
 Western Department, 1913–1920
 Hawaiian Department, 1913–1920
 Philippine Department, 1913–1942
 Department of Mindanao and Jolo, 1913–14
 Department of Luzon, 1913–14
 North Atlantic, South Atlantic, and Pacific Coast Artillery Districts

1 May 1917 – 1920
 Northeastern Department
 Northeastern Coast Artillery District
 Eastern Department
 Eastern Coast Artillery District
 Southeastern Department
 Southeastern Coast Artillery District
 Southern Department
 Southern Coast Artillery District
 Central Department
 Western Department
 Western Coast Artillery District
 Hawaiian Department
 Philippine Department
 Panama Canal Department, 26 June 1917 – 1920
 Panama Coast Artillery District, 26 June 1917 – 1920

See also
 Departments of the Continental Army
 Corps area

References

  U.S. Army Order of Battle 1919–1941, Volume 1. The Arms: Major Commands and Infantry Organizations(chapter 2)
  National Archives, Guide to Federal Records; Records of United States Army Continental Commands, 1821–1920 (Record Group 393), 1817–1940 (bulk 1817–1920)

Departments and districts of the United States Army

Department (United States Army)


Poarta Victoria (în ), (în ) este o poartă în Valletta, Malta. A fost construită de către britanici în 1885 și a fost numită după Regina Victoria. Poarta este intrarea principală în oraș din zona Marelui Port, care a fost cândva cea mai aglomerată zona a orașului. Poarta este situată între Zidul Marinei și Bastionul Sf. Barbara, pe locul Porții Del Monte din secolul al XVI-lea.

Poarta Victoria este singura poartă care a mai rămas din fortificațiile orașului Valletta, toate celelalte porți fortificate fiind demolate între secolele al XIX-lea și al XX-lea. Astăzi, cealaltă poartă a orașului Poarta Orașului, care a fost construită în 2014, cu un design modern.

Istoric
Când a fost fondată Valletta în 1566, s-a construit în jurul orașului un sistem de fortificații bastion, pe baza unui proiect al inginerul militar italian Francesco Laparelli. Orașul a avut doar trei porți, cea principala fiind cunoscută sub numele de Porta San Giorgio, și două porți mai mici pe fiecare parte a orașului, care au fost cunoscute sub numele de Poarta Marsamxett și Poarta Del Monte.

Poarta Del Monte (în ) a fost construită în 1569 și a fost numită după Marele Maestru Pierre de Monte. Această poartă a fost situată între Zidul Marinei și Bastionul Sf. Barbara pe partea de est a orașului, față în față cu Marele Port. Zona din jurul ei a devenit un port mic, iar poarta a fost numita Poarta Marinei (în ), deoarece a oferit acces în oraș din port. Zona din jurul porții a crescut în activitate, și a inclus o grădină numita Ġnien is-Sultan, Biserica Maicii Domnului din Liesse și piața de pește.

Până la sfârșitul secolului al XIX-lea, Poarta Del Monte a devenit prea mică, deoarece zona din jurul a devenit cea mai aglomerată parte din Valletta. A fost demolată în 1884, și a fost înlocuită cu o Poartă Victoria mai mare. Prima piatră a noii poeți a fost pusa în 1884 de guvernatorul Arthur Borton, iar construcția a fost încheiată și deschisă publicului în 1885. Poarta a fost proiectata de arhitectul maltez Emanuele Luigi Galizia și a fost numita după regina Victoria.

Poarta Victoria a fost pe larg restaurat[ de către Ministerul Resurselor și Afacerilor Rurale între 2009 și 2010. Restaurarea a durat aproximativ șase luni, și a fost condusă de către arhitecții Claude Borg și Alexis Inguanez. De-a lungul restaurării, structura a fost curățată, șanțul său a fost redescoperit și restaurat, pavaje sale au fost reașezate, iar unele sculpturi au fost reparate.

Arhitectura
Poarta Victoria are o dublă deschidere arcuită, cu o structură de boltă cu care se intersectează destinată să permită traficul, și două uși mici pe fiecare parte, pentru a permite trecerea pentru pietoni. Pe cele doua arcuri sunt prezentate stemele Maltei și a Vallettei, iar pe poarta este prezentată stema britanică. Arcul este construit din calcar maltez.

Poarta a avut inițial un pod mobil și un șanț. Șanțul a fost astupat de-a lungul anilor, dar a fost descoperit și restaurat în 2010.

Referințe

Valletta
Porți din Malta

Poarta Victoria


Putzke ist der Familienname folgender Personen:

 Falk Putzke (* 1980), deutscher Radrennfahrer
 Hans-Peter Putzke (1931–2015), deutscher Pathologe und Hochschullehrer
 Holm Putzke (* 1973), deutscher Rechtswissenschaftler und Hochschullehrer
 Marlon Putzke (* 1983), deutscher Schauspieler
 Vanadis Putzke (* 1961), deutsche Handballspielerin

Siehe auch:
 Putzke Peak, Berg im Marie-Byrd-Land, Antarktika

Putzke


Büssing AG osnovao je Heinrich Büssing 1903. godine kao tvrtku pod nazivom Heinrich Büssing, specijalna tvornica za motorna vozila, motorne autobuse i motore, u gradu Braunschweig.

Povijest od 1903. – 1971.

Tvornica se vremenom razvila u jednog od najvećih opskrbljivača autobusa i kamiona u Srednjoj Europi sa značajnim izvozom u inozemstvo. Osobito od 1930-ih, omnibusi s grbom lava oblikovali su sliku gradskog prometa. Büssingova specijalnost bila su vozila s motorima koji su konstruirani na način da su postavljani ispod poda vozačke kabine, tako da su kabine dobile više korisnog prostora. Tvrtku je 1971. godine preuzeo MAN SE.

Galerija

Izvori

Njemački proizvođači vozila

Büssing AG


Bogdan Zinovij Mikhajlovitsj Khmelnitskij (eller Khmelnytskyj, russisk: Богдан Зиновий Михайлович Хмельницький, ukrainsk: Богдан Зиновій Михайлович Хмельницький – Bohdan Zynovij Mykhajlovytsj Khmelnytskyj; født ca. 1595 formodentlig i Tjigirin, død 6. august 1657) var en kosakleder (hétman), som ledede en opstand mod Polen-Litauen i 1648–1654. Han stod bag Perejaslav-traktaten i 1654, som forenede Rusland og Ukraine.

Khmelnitskij var oprindelig i polsk tjeneste, men efter den såkaldte Czapliński-affære, hvor en lokal adelsmand blandt andet beslaglagde hans ejendom og piskede sønnen til døde, blev han en indbidt modstander af polakkerne. I løbet af 1647 rejste han rundt i Ukraine og samlede støtte blandt kosakkerne, og i løbet af 1648 fik han erobret Kijev og etableret en de facto uafhængig ukrainsk stat.

Khmelnitskij var oprindelig allieret med Krim-khanatet, men da disse svigtede ham, gik polakkerne i offensiven. Han måtte da se sig om efter nye allierede, og i 1653 accepterede han den russiske zars overherredømme. Dette førte til unionen mellem Ukraine og Rusland, hvilket kom til at permanent ændre magtbalancen i Østeuropa i Ruslands favør.

Eksterne henvisninger
 Biografi i Encyclopedia of Ukraine

Personer i Ukraines historie
Hetmaner
Personer fra Tsjerkasy oblast

Bogdan Khmelnytskij


Moerlen ist der Familienname folgender Personen:

 Patrick Moerlen (* 1955), Schweizer Radrennfahrer
 Pierre Moerlen (1952–2005), französischer Schlagzeuger und Komponist

Moerlen


Mikheil Saakashvili (f. 21. desember, 1967) er georgískur og úkraínskur stjórnmálamaður sem var forseti Georgíu á árunum 2004-2007 og 2008-2013.

Saakashvili var einn af leiðtogum rósabyltingarinnar, friðsamlegrar mótmælahreyfingar sem leiddi til þess að forsetinn Eduard Sjevardnadse hrökklaðist frá völdum í lok 2003. Saakashvili var í kjölfarið kjörinn forseti Georgíu. Á stjórnartíð Saakashvili árið 2008 háði Georgía stutt stríð gegn Rússlandi sem leiddi til þess að Georgíumenn glötuðu öllum yfirráðum í Abkasíu og Suður-Ossetíu.

Saakashvili yfirgaf Georgíu eftir að hann lét af forsetaembætti árið 2013. Stuttu eftir að hann fór frá landinu var hann sakfelldur fyrir spillingu en hann hefur ætíð neitað sök og hefur haldið því fram að dómurinn sé hluti af pólitískum ofsóknum gegn sér. Árið 2015 afsalaði Saakashvili sér georgískum ríkisborgararétti þegar hann tók til skamms tíma við embætti sveitarstjóra í Odesa í Úkraínu.

Í október 2021 sneri Saakashvili aftur til Georgíu til þess að styðja stjórnarandstöðuna gegn ríkisstjórn Georgíska draumsins en var umsvifalaust handtekinn.

Tilvísanir

Fólk fætt árið 1967
Forsetar Georgíu
Úkraínskir stjórnmálamenn

Mikheil Saakashvili


UEFA Liga nacija 2018./2019. – Liga B je 2. jakosna liga UEFA-ine Lige nacija sezone 2018./2019. međunarodnog nogometnog natjecanja europskih nacionalnih seniorskih reprezentacija članica UEFA-e. Natjecanje po skupinama lige B održano je od 6. rujna do 20. studenog 2018.

Format natjecanja
Liga B sastojala se od 12 članica UEFA-e rangiranih od 13. do 24. mjesta, podijeljenih u četiri skupine po tri reprezentacije. Pobjednici svake skupine dobili su promociju u višu ligu te su sljedeće sezone igrali u ligi A, a trećeplasirane reprezentacije su trebale ispasti iz lige B i sljedeću sezonu igrati u ligi C, ali su ostale u ligi B zbog promjene formata.

Osim toga, ligi B je dodijeljeno jedno od četiri preostala mjesta za Europsko prvenstvo 2020. Četiri reprezentacije iz lige B koje se nisu kvalificirale na Europsko prvenstvo igrale su u listopadu i studenom 2020. doigravanja. Mjesto u doigravanju prvo je dodijeljeno pobjednicima skupina, a ako je pobjednik skupine osigurao sudjelovanje na prvenstvu redovnim kvalifikacijama, tada je mjesto dobila sljedeća najbolje rangirana reprezentacija lige. Ako manje od četiri reprezentacije u ligi B nisu osigurale sudjelovanje na prvenstvu onda su se ta slobodna mjesta dodijelila reprezentacijama najboljim u ukupnom poretku. Doigravanja su se sastojala od dva polufinala (najbolje rangirana reprezentacija protiv 4. te 2. protiv 3. najbolje rangirane reprezentacije, a domaćin je bila bolje rangirana reprezentacija) i jednog finala u kojemu su sudjelovali pobjednici polufinalnih utakmica. Pobjednik doigravanja osigurao je plasman na Europskom prvenstvu 2020.

Ždrijeb
Reprezentacije su svrstane u ligu B prema UEFA-inom koeficijentu za nacionalne reprezentacije nakon završetka grupne faze Kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo u Rusiji 11. listopada 2017. te su podijeljene u tri jakosne skupine s po četiri reprezentacija također složenih prema UEFA-inom koeficijentu za nacionalne reprezentacije. Raspored reprezentacija po jakosnim skupinama objavljen je 7. prosinca 2017.

Ždrijeb skupina održan je 24. siječnja 2018. u Lausanni, Švicarska. Zbog političkih razloga, Rusija i Ukrajina nisu mogli biti izvučeni u istoj skupini.

Natjecanje po skupinama

Raspored utakmica potvrdila je UEFA 24. siječnja 2018. nakon održanog ždrijeba.

Vremena odigravanja utakmica prikazani su na srednjoeuropskom vremenu za utakmice igrane u studenom 2018. te na srednjoeuropskom ljetnom vremenu za sve ostale utakmice.
Skupina 1

Skupina 2

Skupina 3

Skupina 4

Strijelci
Ukupno je postignuto 48 golova u 24 utakmice, što je prosjek od 2 gola po utakmici (2,0).

3 gola
 Edin Džeko
 Patrik Schick

2 gola

 Christian Eriksen
 Denis Čerišev
 Emre Akbaba
 Yevhen Konoplyanka
 Gareth Bale

1 gol

 Marko Arnautović
 Valentino Lazaro
 Xaver Schlager
 Haris Duljević
 Elvis Sarić
 Michael Krmenčík
 Martin Braithwaite
 Nicolai Jørgensen
 Shaun Williams
 Corry Evans
 Will Grigg
 Artem Dzyuba
 Roman Neustädter
 Marek Hamšík
 Juraj Kucka
 Róbert Mak
 Albert Rusnák
 Adam Zreľák
 Marcus Berg
 Viktor Claesson
 Andreas Granqvist
 Isaac Kiese Thelin
 Victor Lindelöf
 Serdar Aziz
 Hakan Çalhanoğlu
 Ruslan Malinovskyi
 Andriy Yarmolenko
 Oleksandr Zinchenko
 Tom Lawrence
 Aaron Ramsey
 Connor Roberts
 Harry Wilson

Ukupni poredak
Reprezentacije lige B su u ukupnom poretku raspoređene od 13. do 24. mjesta prema sljedećim pravilima:
 Reprezentacije koje završe prvoplasirane u skupinama poredane su od 13. do 16. mjesta prema rezultatima natjecanja po skupinama.
 Reprezentacije koje završe drugoplasirane u skupinama poredane su od 17. do 20. mjesta prema rezultatima natjecanja po skupinama.
 Reprezentacije koje završe trećeplasirane u skupinama poredane su od 21. do 24. mjesta prema rezultatima natjecanja po skupinama.

Nagradni fond
Nagradni fond koji je dodijeljen reprezentacijama objavljen je u ožujku 2018. Svaka reprezentacija lige B dobila je naknadu solidarnosti od milijun eura. Uz to, četiri pobjednika skupina dobili su još i milijun eura bonusa što znači da maksimalni iznos koji je najbolja reprezentacija lige B dobila je 2 milijuna eura.

Kvalifikacijska doigravanja

Četiri najbolje reprezentacije lige B prema ukupnom poretku koje se nisu kvalificirale na Europsko prvenstvo 2020. kroz redovne kvalifikacije igrale su doigravanja u kojim je pobjednik osigurao plasman na Europskom prvenstvu 2020. Ako manje od četiri reprezentacije u ligi B nisu osigurale sudjelovanje na prvenstvu, slobodna mjesta bi se dodijelila reprezentacijama iz niže lige prema ukupnom poretku.

Legenda

PS Pobjednik skupine Lige nacija
D Domaćin Europskog prvenstva 2020. u trenutku ždrijeba
 Doigravanje za Europsko prvenstvo
 Kvalifikacija na Europsko prvenstvo kroz redovne kvalifikacije

Napomene

Izvori

Vanjske poveznice

2018-19 B

UEFA Liga nacija 2018./19. – Liga B


Englefjæs er en film instrueret af Torben Skjødt Jensen.

Handling
En antologi med videoer af Torben Skjødt Jensen. Musikvideoerne er: »Alt er dit« (1987) med Miss B. Haven, »Alt er som det plejer« (1985) med Lars H.U.G. og »Time Goes By« (1988-89) med Lis Damm og Yoyo. »First Annual Anti Anti Fashion Video Performance« (1983-85) er et formeksperiment med udgangspunkt i reklame- og modeverdenen. »Englefjæs« (1983) er en novellevideo om en ung kvinde i krise.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 1989

Musikvideoer og DVD-er
Eksperimentalfilm fra Danmark

Englefjæs


HD 5388 es una estrella en la constelación de Fénix de magnitud aparente +6,8.
Se encuentra, de acuerdo a la nueva reducción de los datos de paralaje del satélite Hipparcos, a 175 años luz del sistema solar.
En torno a ella orbita una enana marrón, descubierta en 2009.

Características
HD 5388 es una estrella blanco-amarilla de la secuencia principal de tipo espectral F6V, no muy distinta de ρ3 Arietis o 15 Pegasi.
Tiene una temperatura efectiva de 6297 ± 32 K y es 4,6 veces más luminosa que el Sol.
Con un diámetro un 91% más grande que el diámetro solar, gira sobre sí misma con una velocidad de rotación proyectada de 5 km/s.
Su masa se estima en 1,21 masas solares y tiene una edad entre 2900 y 4580 millones de años —la cifra varía según la fuente consultada—.
Su contenido metálico es aproximadamente la mitad que en el Sol, siendo su índice de metalicidad [Fe/H] = -0,27 ± 0,02.
No presenta actividad cromosférica.

Compañera subestelar
En 2009 se descubrió un objeto, denominado HD 5388 b, en órbita alrededor de HD 5388.
Aunque en un primer momento se pensó que era un planeta gigante, estudios posteriores establecieron que su masa era 69 ± 20 veces mayor que la masa de Júpiter, claramente por encima del límite de fusión del deuterio, lo que implica que dicho objeto es una enana marrón.
Su período orbital es de 777 días y el semieje mayor de su órbita es de 1,76 UA.

Referencias

Estrellas de tipo F
Enanas marrones
Constelación de Fénix

HD 5388


La télécabine d'Oran est une télécabine urbaine de la ville d'Oran, en Algérie. Elle relie le quartier Haï Ennasr au sommet du mont Murdjajo via le quartier Haï Es Sanaouber. Mise en service en 1988, la télécabine est à l'arrêt depuis 2013.

Historique
Mise en service en 1988, la télécabine d'Oran a fait l'objet d'un acte de sabotage au milieu des années 1990, lors de la Guerre civile algérienne. Remise en service en 2007, elle est à nouveau mise à l'arrêt en 2013 du fait de la vétusté de ses équipements et des pannes répétitives. Sa réouverture est prévue pour le courant de l'année 2022.

Caractéristiques
Il s'agit d'une télécabine à pince débrayable. Composé de deux tronçons, la longueur totale du parcours est de . Le premier tronçon relie le quartier Haï Ennasr au quartier Haï Es Sanaouber (Les Planteurs) ; le second tronçon relie Haï Es Sanaouber au sommet du mont Murdjajo.

L'installation dispose actuellement de  détachables d'une capacité de six personnes desservant alternativement les deux stations terminales. Le débit moyen estimé est de  par heure.

La rénovation de la télécabine consiste au remplacement des cabines de six places par des cabines de huit places et au remplacement de nombreux pylônes.

Exploitation
À sa réouverture, la télécabine d'Oran sera exploitée par l'Entreprise de transport algérien par câbles (ETAC), qui exploite et gère tous les téléphériques et télécabines d'Algérie.

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Entreprise de transport algérien par câbles
 Transport en Algérie
 Métro d'Oran
 Tramway d'Oran

Liens externes

 La télécabine d'Oran sur le site du Métro d'Alger

Oran
Transport à Oran
Transport urbain par câble

Télécabine d'Oran


Hélia Correia () este o prozatoare, poetă și traducătoare portugheză. A scris și piese de teatru.

Biografie
Correia s-a născut la Lisabona în februarie 1949, și a crescut în Mafra, orașul natal al mamei sale. Tatăl era anti-fascist și a fost arestat înaintea nașterii ei de către regimul Salazar.

La Universitatea din Lisabona, a studiat la Filologie, limbile romanice. În acest timp, a început să publice poezie în suplimentele literare din acele vremuri, așa cum a fost Juvenil do Diário de Lisboa sub pseudonimul Mário Castrim.

Cariera
După ce a lucrat o perioadă ca profesoară de liceu, Hélia Correia a urmat studii post universitare în teatru clasic.

Cariera literara a început în 1981 o dată cu publicarea volumului de debut intitulat O Separar das Águas. A cunoscut un rapid succes comercial și o recunoaștere a criticilor, care au lăudat-o pentru scrisul inovator, dar care a rămas legat de tradițiile literare. Ei au observat că opera sa a fost influențată de Camilo Castelo Branco și Emily Brontë, precum și unele legături cu dramele grecești antice.

Câteva dintre nuvelele sale, incluzând O Número dos Vivos (1982) și Montedemo (1983), pot fi considerate lucrări de un realism magic. Correia a acceptat aceste considerente spunând că nu poate ignora importanț realismului magic din America de Sud.

Câțiva critici au spus că operele sale de la început erau influențate de gândirea feministă franceză. Maria Teresa Horta a descris lucrările lui Correia ca "viscerale" și "primordiale".

Din anii 1990, a început să creeze lucrări teatrale. A reinterpretat miturile Greciei antice din punctul de vedere al eroinelor, precum Perdição, Exercício sobre Antígona sau O Rancor, Exercício sobre Helena.

În 2001, a apărut cea mai populară cartea a sa, Lillias Fraser, a cărei acțiune se desfășoară în perioada 1746 - 1762 și se întinde din Scoția până în Portugalia, incluzând și cutremurul din Lisabona. Cartea a câștigat premiul Portuguese PEN Club.

Lucrări

Ficțiune
1981 – O Separar das Águas
1982 – O Número dos Vivos
1983 – Montedemo
1985 – Villa Celeste
1987 – Soma
1988 – A Fenda Erótica
1991 – A Casa Eterna
1996 – Insânia
2001 – Lillias Fraser
2001 – Antartida de mil folhas
2002 – Apodera-te de mim
2008 – Contos
2014 – Vinte degraus e outros contos

Poezie
1986 – A Pequena Morte / Esse Eterno Canto
2012 – A Terceira Miséria

Teatru
1991 – Perdição, Exercício sobre Antígona
1991 – Florbela
2000 – O Rancor, Exercício sobre Helena
2005 – O Segredo de Chantel
2008 – A Ilha Encantada

Pentru copii
1988 – A Luz de Newton (șapte povestiri despre culori)

Premii și distincții
2001 Portuguese PEN Club prize - pentru Lillias Fraser
2006 Prémio Máxima de Literatura - pentru Bastardia
2010 Prémio da Fundação Inês de Castro - pentru Adoecer
2012 Premiul Casino da Póvoa - pentru volumul de poezii A Terceira Miséria
2013 Premiul Vergílio Ferreira - pentru întreaga operă, acordat de Universitatea din Évora
2013 Prémio Literário Correntes d'Escritas - pentru A Terceira Miséria, un tribut către Grecia.
2015 Grand Prize Camilo Castelo Branco - pentru 20 Degraus e Outros Contos.
2015 Premiul Camões

Referințe

Nașteri în 1949
Scriitori portughezi
Dramaturgi portughezi
Poeți portughezi
Portughezi în viață
Laureați ai Premiului Camões
Oameni din Lisabona
Femei din Portugalia
Scriitoare din secolul al XX-lea
Scriitoare din secolul al XXI-lea

Hélia Correia


Youssef Benali (nogometaš), francuski športaš marokanskog podrijetla
Youssef Benali (rukometaš), katarski rukometaš

Youssef Benali


Anette Hage - rejsende i tid er en dokumentarfilm instrueret af Lise Kapper.

Handling
Anette Hage er en ildsjæl! Hun har samlet på tøj fra dette århundrede i over 30 år og bruger nu sin kolossale samling til at gøre fortiden levende for nutiden. Hun har fået startet sit eget museum og arrangerer "tidsbilleder", hvor hun klæder folk på i tiden.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 1999

Dokumentarfilm fra Danmark

Anette Hage - rejsende i tid


Petre Strihan, pseudonimul lui Petre Constantinescu, () a fost un avocat, profesor universitar și poet român.

Biografie
S-a născut la Mizil în familia avocatului Ion Constantinescu și a soției lui, Steliana (născută Anastasiu). Din 1910 până în 1918 a urmat liceul la Ploiești și Buzău. Apoi a studiat dreptul la Universitatea din București din 1918 până în 1921, timp în care a lucrat în calitate de copist în cadrul facultății. A obținut un doctorat în 1925 și a lucrat ca instructor (1928-1938), conferențiar universitar (1938-1942) și profesor (1942-1947). A fost activ ca avocat din 1921 și 1945, moment în care a fost suspendat ca urmare a schimbărilor politice care au urmat Loviturii de stat de la 23 august 1944.

Profesorul Petre Strihan a îndeplinit funcția de subsecretar de stat pentru administrație la Ministerul Afacerilor Interne (3 februarie 1942 - 23 august 1944) în guvernul Ion Antonescu (3), mandatul său încetând în urma destituirii și arestării mareșalului Ion Antonescu și a formării unui nou guvern.

Între anii 1956 și 1964, sub regimul comunist, a lucrat pe rând în calitate de contabil la un șantier în Titu, gestionar la o cooperativă lucrativă, controlor de bilete la Zoo Băneasa, muncitor la o uzină chimică, arhivar și operator de mașină la alte cooperative. Din 1964 până în 1968, el a fost documentarist la Institutul de Istorie "Nicolae Iorga" din București, fiind avansat la gradul de cercetător științific între 1968 și 1970.

Activitatea literară
Debutul literar al lui Strihan a avut loc în Flacăra în 1922, iar prima carte publicată a fost volumul Penumbre (1929). Între 1922 și 1929 a făcut parte din cenaclul literar Sburătorul. În perioada interbelică, scrierile sale au apărut în Adevărul literar, Convorbiri Literare, Viața literară, Universul literar și Slove. După 1964 a publicat în Luceafărul, Gazeta literară și România Literară. Ultimele sale poezii, delicate și naive, au apărut în volumele Poezii (1968), Moara albastră (1978) și Lumini târzii (1984).

Note

Nașteri în 1899
Decese în 1990
Avocați români
Poeți români din secolul al XX-lea
Absolvenți ai Universității din București
Cadre didactice universitare ale Universității din București
Oameni din Mizil
Români cunoscuți sub pseudonimele folosite
Scriitori cunoscuți sub pseudonimele folosite

Petre Strihan


යාන්ත්‍රික විද්‍යාවේ, බල යුග්මයක් සරලව ගත් කල බල සම්ප්‍රයුක්තියක් ඇති නොකරන්නාවූත් වස්තුවක ඝූර්ණය පමණක් ඵලය වන්නා වූත් බල යුගල සමූහයක ප්‍රතිඵලයක් වශයෙන්ද හැඳින් විය හැක. මෙහිදී ස්කන්ධ කේන්ද්‍රයේ කිසිදු ත්වරණයක් සිදු නොවන අතර, බල වල දෛශික ඓක්‍යය ශුන්‍යයක්ද, බල යුග්මයේ ඝූර්ණය ක්‍රියාකරන තලයේ පිහිටි ඕනෑම ලක්ෂ්‍යයක් වටා එකම අගයක්ද ගනී.

බල වල ඝූර්ණ යන්ගේ වීජ ඓක්‍යය 'බල යුග්මයේ ඝූර්ණය' හෙවත් 'ව්‍යාවර්තය' යනුවෙන් හඳුන්වයි.

සරල යුග්ම
නිර්වචනය   :-    වස්තුවක් මත ලක්‍ෂයන් දෙකක දී ක්‍රියාකරන, එකිනෙකට සමාන්තර වූත් ප්‍රතිවිරැද්ධ වූත් විශාලත්වයෙන් සමාන වූත් බල දෙකක්, බල යුග්මයක් වේ.

මෙම බලයන්හි ක්‍රියා රේඛා ඒකරේඛීයව සමපාත නොවී, ප්‍රතිවිරැද්ධ ව විශාලත්වයෙන් සමාන වන්නේ නම් එම යුග්ම සරල යුග්ම  ලෙස හැඳින් වේ. මෙහි ක්‍රියාව හේතු කොට ගෙන, වස්තුව භ්‍රමණයකට භාජනය වන අතර, මෙම ව්‍යාවර්තය හෙවත් බල යුග්මයේ ඝූර්ණය එම බල ක්‍රියා කරන තලයේම පවතින ලක්ෂ්‍යයක් වටා සිදු වේ. මෙම ව්‍යාවර්තය මනිනු ලබන්නේ නිව්ටන් මීටර යන SI ඒකක යෙනි.
සලකන බල දෙකෙහි විශාලත්ව F සහ -F නම්, ව්‍යාවර්තය හෙවත් බල වල ඝූර්ණ යන්ගේ වීජ ඓක්‍යය පහත දැක්වෙන සූත්‍රය ආශ්‍රෙයන් ගොඩ නඟා ගත හැක;
{| class="wikitable"
|
|}
කෙටි යෙදුම්:
   ව්‍යාවර්තය ද
F    එක් බලයක විශාලත්වය (  විශාලත්වයෙන් සමාන බල බැවින් ) ද
d    බල දෙකෙ අතර අභිලම්භ දුර

බල යුග්ම සම්බන්ධයෙන්ද වාමාවර්ත ඝූර්ණ ධන ලෙසද දක්‍ෂිණාවර්ත ඝූර්ණ ඍණ ලෙසද සලකනු ලබයි.  </p>

යොමු ලක්ෂයෙන් අනායත්තව හැසිරීම
බල ඝූර්ණයන් සැලකූ කල, ඒවා සලකනු ලබන්නේ එසේත් නොමැති නම් අර්ථ දක්වනු ලබන්නේ, කිසියම් P ලක්ෂ්‍යයක් වටා හෝ කිසියම් P ලක්ෂ්‍යයකට සාපේක්‍ෂවය. මේනිසා P යොමු ලක්ෂ්‍යය මත ඝූර්ණය රඳා පවතින අතර මනිනු ලබන ලක්ෂ්‍යය වෙනස් වන විට බල ඝූර්ණයේ ප්‍රමාණයද වෙනස් වේ. එනමුත් බල යුග්මයේ ඝූර්ණය හෙවත් ව්‍යාවර්තය ගත් කළ, එය යොමු ලක්ෂයෙන් අනායත්තව හැසිරෙන අතර මනිනු ලබන ලක්ෂ්‍යයෙන් ස්වායත්ත වේ. තවද ව්‍යාවර්තය බල යුග්මය ක්‍රියාකරන තලයේ පිහිටි ඕනෑම ලක්ෂ්‍යයක් වටා එකම අගයක්ද ගනී. මෙයට හේතුව වන්නේ බල ඝූර්ණය(බලයට Pලක්ෂ්‍යයට සාපේක්ෂව ඇති දුර) මෙන් නොව  ව්‍යාවර්තය මැනෙනු ලබන්නේ බල දෙකෙ අතර අභිලම්භ දුර ආශ්‍රිතව වීමයි.
ඉහත ප්‍රකාශය සාධනය : දැක්වෙන පරිදි යුග්ම වශයෙන් ක්‍රියා කරන බලයයන් ( දෛශික) කිහිපයක් සලකමු F1, F2, යනාදි. මේවාට P යොමු ලක්ෂයේ සිට දුර(දෛශික ලම්බ දුර) පිළිවෙලින් r1, r2, යනාදි. වේ නම්.  P යොමු ලක්ෂයට සාපේක්‍ෂව ඝූර්ණයන් හි වීජීය ඓක්‍යය,

දැන් එම තලයේම P නමැති නව යොමු ලක්ෂයක් තෝරා ගමු.මෙයට P යොමු ලක්ෂයේ සිට දුර(දෛශික ලම්බ දුර) r නම්, නව ලක්ෂයට සාපේක්‍ෂව ඝූර්ණයන් හි වීජීය ඓක්‍යය,

එනම්;

නමුත්, බල යුග්මයන්හි අර්ථ නිරෑපණයට අනුව,
 විය යුතුය.
එනිසා,

මෙමගින් නිගමනය වන්නේ ව්‍යාවර්තය  මනිනු ලබන ලක්ෂ්‍යයෙන් ස්වායත්ත බව නොහොත් යොමු ලක්ෂයෙන් අනායත්තව හැසිරෙන බවය.
බලය සහ බල යුග්මF බලයක් නිශ්චලතාවයේ පවතින ඝන වස්තුවක් මත ස්කන්ධ කේන්ද්‍රෙය් සිට d දුරකින් ක්‍රියා කරයි නම් එය වස්තුවක ස්කන්ධ කේන්ද්‍රයෙන් ක්‍රියා කරනF  බලයකට සහ Cℓ = Fd වන පරිදි බල යුග්මය කටද සමාන වන පරිදි විභේදනය කළ හැක.බල යුග්මය මඟින්  වස්තුවේ ස්කන්ධ කේන්ද්‍රය කෝණික ත්වරණයකට ලක් වන අතර දිශානතියේ කිසිදු වෙනසක් නොවී ස්කන්ධ කේන්ද්‍රයෙන් ක්‍රියා කරනF  බලය මඟින් ස්කන්ධ කේන්ද්‍රය බලයේ දිශාවට ත්වරණය කරනු ලබයි. මේ සංසිද්ධිය සඳහා න්‍යායාත්මක ඉදිරිපත් කිරීම ;
ඝන වස්තුවක් මත ඕනෑම O ලක්‍ෂයකදී ක්‍රියා කරන බලයක්, ඕනෑම O ලක්‍ෂයකදී ක්‍රියා කරන ඊට සමාන හා සමාන්තර F බලයක් සහ ඝූර්ණය M= Fd (d''' යනු O සහ O අතර දුර) වන පරිදි F ට සමාන්තර තලයක පවතින බල යුග්මයක්  මඟින් ප්‍රතිස්ථාපනය කළ හැක. එපරිදිම, බල යුග්මයක් සහ එකම තලයක පවතින බලයක්, එම තලයේම පවතින බලයක් මඟින් ප්‍රතිස්ථාපනය කළ හැක.
භාවිත
කරාමයක් හෝ යතුරක් කැරකවීමේ දී
මෝටර් රථවල සුක්කානම හැරවීමේ දී
ඉස්කුරැප්පු පොටවල් සහිත ඇණ
පියන් වැනිදේ සවි කිරීම
විද්‍යුත් ධාරාව මැනීම සඳහා හාවිත කරන සල දඟර ගැල්වනෝමීටර වල කම්බි දඟරය වැනි අවලම්බනය කර ඇති පද්ධති;
මෙහිදී සිදුවන්නේ දඟරය මත ක්‍රියා කරන එක සමාන විද්‍යුත් බල දෙකක් මඟින් ඇති කෙරෙන ඝූර්ණය, දුන්නක හෝ අවලම්බන තන්තුවක ඇඔරීම නිසා ඇතිවන ව්‍යාවර්තයට තුල්‍ය වන විට දඟරය සමතුලිත වීමයි.
තව දුරටත්
Traction (engineering)
Torque
Moment
බලය

යොමුව

 H.F. Girvin (1938) Applied Mechanics'', §28 Couples, pp 33,4, Scranton Pennsylvania: International Textbook Company.

Physical quantities
යාන්ත්‍ර විද්‍යාව

බල යුග්ම


Franjo Türk pl. od Karlovca grada (njem. Franz Xavier Türk Edler von Karlovacgrad; Karlovac, 4. travnja 1836. – Gornje Pokupje, 16. kolovoza 1913.), bio je hrvatski gospodarstvenik, trgovac i plemić.

Životopis
Türk je osnovnu školu pohađao u rodnom Karlovcu, a trgovačku školu je završio u Ljubljani. Potom se uključio u trgovačke poslove oca Franje. Posjedovao je imanja Novigrad na Dobri, Svetičko Hrašće, Gornje Pokupje i Kutjevo. U posjed novigradskog imanja ušao je kupnjom od Zemaljske vlade s prvim danom 1883. godine. Novigrad, kao svoje najveće dobro, pretvara i u najljepše imanje. Grad je dao iznova urediti.

Türk je bio predsjednik karlovačke Narodne čitaonice te Karlovačke štedionice (1875. – 1913.). Isticao se i kao dobrotvor.

Türk je bio član Narodne stranke do 1883. godine. Preko tri desetljeća bio je karlovački gradski zastupnik, zastupnik u Hrvatskom saboru (1875. – 1887.) i Ugarsko-hrvatskom saboru (1875. – 1881.).

Godine 1892. sagradio je obiteljski mauzolej u Karlovcu. Umro je 1913. godine u svom dvorcu u Gornjem Pokupju.

Brak i potomstvo
Türk je imao dva braka i šestero djece. Iz prvog braka s barunicom Herminom, kćerkom baruna Nikole Vranyczany-Dobrinovića imao je troje djece: Elvira (rođena 1865.), Beata (rođena 1866.) i Franjo Aurel (rođen 1867.). Nakon Herminine smrti 1871. godine oženio je Ottilie Rainer s kojom je imao tri kćeri: Ottilie (rođena 1871.), Alice (rođena 1879.) i Irena (rođena 1888.). Najmlađa kći Irena se 1914. godine udala za pomorskog časnika Božidara Mažuranića, unuka Ivana Mažuranića.

Izvori

Vanjske poveznice
Franjo Ksaver pl. Türk ml., fotografija
Franjo pl. Turk ml. 1871. u Karlovcu, fotografija
Otilija pl Türk rođ. Reiner i Franjo Ksaver pl. Türk ml. 1901. godine, fotografija

Hrvatski poduzetnici
Životopisi, Karlovac
Hrvatski političari do 1918.

Franjo Türk (mlađi)


Elastimpex este o companie producătoare de articole de cauciuc din orașul Târgu Jiu, România. Aceasta a fost înființată în anul 1992 și are ca domeniu de activitate actual producerea și comercializarea benzilor transportoare din cauciuc cu inserție textilă sau metalică și placa și covoarele din cauciuc de uz general.

Cifra de afaceri:

Note

Legături externe

 https://draganceadaniela.wordpress.com/2012/11/16/importanta-cauciucului/
 www.elastimpex.ro

Vezi și

 Cauciuc

Companii din Târgu Jiu
Companii din industria chimică din România
Fondări în 1992

Elastimpex


Svijet

Otkrića

Osnivanja

Događaji

Nagrade i priznanja

 Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu:

Rođenja

Smrti

Hrvatska i u Hrvata

Otkrića

Osnivanja

 20. veljače: Osnovano Hrvatsko psihološko društvo.

Događaji

Nagrade i priznanja

Rođenja

Smrti

Izvori

Vanjske poveznice

Medicina u 1953.


Río Grande de Arecibo o simplemente Río Arecibo es un río del estado libre asociado de Puerto Rico. Las cabeceras se encuentran en las montañas al sur de Adjuntas, en la unión de los ríos Vacas y Cidra. Desde allí fluye hacia el norte hasta llegar al Océano Atlántico cerca de la bahía de Arecibo. Desemboca en la bahía de Arecibo tras recorrer 52,8 kilómetros. Recorre los municipios de Adjuntas, Utuado y Arecibo; y forma los embalses de Adjuntas y Dos Bocas. Sus tributarios son los ríos: Vacas, Cidra, Saltillo, entre otros.

Véase también
 Geografía de Puerto Rico
 Geografía de América

Referencias

Enlaces externos
Mapa de localización

Ríos de Puerto Rico

Río Grande de Arecibo


Le sikhisme, religion dharmique monothéiste fondée en Inde, n'a pas d'enseignements spécifiques sur l'homosexualité et les Saintes Écritures sikhes, le Guru Granth Sahib ne mentionnent pas explicitement l'hétérosexualité, l'homosexualité ou la bisexualité.

L'objectif universel d'un sikh est de n'avoir aucune haine ou animosité envers qui que ce soit, peu importe les critères de race, de caste, de couleur de peau, de croyance ou de sexe. Au cours des dernières années, le sujet de l'homosexualité est devenu beaucoup plus discuté dans les religions du monde entier, faisant d'une idée autrefois tabou un sujet de discussion ouverte entre les adhérents.

Déclarations et enseignements de Guru Granth Sahibji
Giani Joginder Singh Vedanti de l'Akal Takht (l'autorité temporelle Sikh en Inde) a condamné l'homosexualité. En mars 2005, il a déclaré aux députés canadiens sikhs en visite qu'ils avaient le devoir religieux de s'opposer au mariage homosexuel : « Le devoir fondamental des députés sikhs au Canada devrait être d'appuyer les lois qui mettent fin à ce genre de pratique [ l'homosexualité], parce qu'il y a des milliers de sikhs vivant au Canada, pour s'assurer que les sikhs ne deviennent pas la proie de cette pratique ».

Le fossé entre les partisans et les opposants aux droits des LGBT est devenu de plus en plus clair, devenant un fossé générationnel entre les conservateurs âgés et les jeunes libéraux. De nombreux sikhs pensent qu'il n'y a rien de mal à être LGBT ou à soutenir les droits des LGBT de manière plus générale, y compris le mariage homosexuel. Ces derniers pensent que le point de vue de certains prédicateurs de l'Akal Takht est erroné.

Le Sikh Rehat Maryada met l'accent sur l'importance d'un mode de vie familial, et de nombreux sikhs pensent que, puisque les partenaires de même sexe ne peuvent pas se reproduire et fonder une famille, l'homosexualité doit être condamnée. Cette vision hétéronormative de la famille est remise en question par ceux pensant que le sikhisme est plus tolérant envers les personnes qui ne sont pas considérées comme « normales ». De nombreux adhérents pensent que le Rehat Maryada est censé être interprété et appliqué de manière libérale plutôt qu'être vécu comme un contrat contraignant.

L'homosexualité dans les Écritures
Les écritures sikhes, Guru Granth Sahib, détaillent le comportement attendu de tous les sikhs. Elles encouragent fréquemment à la vie conjugale. Le mariage dans le sikhisme est considéré comme une union d'âmes, et l'âme est considérée comme asexuée, l'apparence extérieure des êtres humains étant un état temporaire voué à disparaître. Les défenseurs du mariage homosexuel se réfèrent à cela comme un soutien à l'égalité du mariage dans le sikhisme. Le Laavaan, la partie principale d'Anand Karaj, est lu lors des mariages sikhs pour unir deux âmes par le mariage. Dans ces hymnes, il n'y a aucune mention de genre, les participants étant plutôt considérés comme des âmes non-genrées. Le mariage est vu comme un voyage spirituel pour atteindre un bonheur durable en s'engageant dans la foi.

Discussion actuelle
Bien que le sujet de l'homosexualité dans le sikhisme soit tabou, la jeune génération se tourne vers Internet pour trouver des réponses. Le Web est devenu un nouveau moyen pour les jeunes sikhs, nés à l'intérieur et à l'extérieur de l'Inde, de discuter de religion et de questions d'actualité de manière anonyme. Il est devenu un outil permettant aux jeunes sikhs d'obtenir des informations sans aucune gêne, sur des questions d'actualité qui ne sont peut-être pas abordées directement au sein de leurs communautés.

Certaines personnes utilisent Internet pour discuter du sujet de l'homosexualité. Un sikh, Manjinder Singh, décrit ses expériences en tant qu'homme sikh gay, utilisant sa propre plateforme sur YouTube pour atteindre un public plus large. Son but est de générer un dialogue, notamment sur ce que signifie être queer. Dans l'une de ses vidéos, il a une conversation avec sa mère sur l'homosexualité en punjabi (langue indo-irannienne). Cette vidéo définit ce que signifie être gai, lesbienne, bisexuel et transgenre et s'adresse à un public qui ne comprend pas nécessairement les différentes identités sexuelles ou de genre. D'autres stars sikhs célèbres de YouTube telles que le comédien sikh canadien Jus Reign (Jasmeet Singh), et Lilly Singh ont ouvertement exprimé leur soutien aux droits des LGBT. Cette dernière a notamment annoncé sa bisexualité sur Youtube.

Identité

Formation de l'identité
L'identité sikhe et les identités sexuelles affectent le concept de soi d'une personne et la façon dont elle se rapporte à sa communauté. Comme d'autres religions, le sikhisme s'efforce de cultiver un sentiment d'identité par le biais de pratiques religieuses, mais dans le sikhisme, il existe également une identité physique commune partagée. Grâce au processus de formation de l'identité, les gens commencent à construire un sentiment d'individualité qui leur permet de trouver des communautés de personnes auxquelles ils s'identifient. La formation de l'identité à l'intersection des identités sikhes et sexuelles n'a pas fait l'objet de nombreuses études. Alors que la diaspora sikh commence à se former dans des endroits comme la Grande-Bretagne, certains chercheurs souhaitent comprendre comment ces identités ethniques, religieuses et sexuelles affectent le concept de Soi. En effet, de nombreux sikhs queer ont du mal à concilier leur identité religieuse avec leur identité sexuelle.

Récit
Certaines recherches visent à comprendre comment le récit sikh et le récit de la sexualité coïncident et s'opposent. Dans un article écrit par David Mair pour l'Université de Birmingham, David examine le récit de la vie d'un sikh ouvertement gay et pratiquant nommé Daljeet. Cette étude visait à comprendre comment les récits contradictoires affectent le concept de soi et la relation avec la communauté dans son ensemble. Après avoir eu une conversation approfondie avec Daljeet, David a constaté que bon nombre des luttes auxquelles il était confronté étaient dues au choc des récits dans sa propre vie. Les récits de Daljeet sur la masculinité, l'ethnicité, la religion et la sexualité indiennes étaient en conflit les uns avec les autres et son concept de soi en est profondément affecté. Ceux qui ne se conforment pas aux définitions hétéronormatives et binaires du genre et de la sexualité sont chargés de créer un nouveau récit qui intègre tous les aspects de leur identité de manière globale.

Articles connexes
 Sexualité masculine humaine
 Sexualité féminine humaine
 La sexualité humaine
 Lesbiennes, gays, bisexuels et transgenres

Notes et références

Liens externes

 Invisibilité : sans reconnaissance, il n'y a pas de support
 Sikhisme et homosexualité
 SARBAT. NET - Site Web pour les sikhs lesbiennes, gays, bisexuels et transgenres du monde entier
 ProjectNaad.com - Sikhism Resource Center examine l'homosexualité

LGBT et religion
Sikhisme et société
Pages avec des traductions non relues

Sikhisme et orientation sexuelle


An Oberonia transversiloba in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Richard Eric Holttum. An Oberonia transversiloba in nahilalakip ha genus nga Oberonia, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Oberonia

Oberonia transversiloba


المشغل الميكانيكي  في نظرية نظم التحكم آلة غرضها تحريك جزء معين من عملية ما لتطبيق أمر من المتحكم.

وهو محرك صغير، أي أنه جهاز يستهلك طاقة يجلبها عن طريق هواء مضغوط (نيوماتيك)، أو تيار كهربائي، أو سائل (هيدروليك) ، ومن ثم يحولها إلى شكل من أشكال الحركة.

أنواعه
 مشغل ميكانيكي هوائي: يتألف عادة من إسطوانة وضاغط هوائي تمام كتلك المستعملة في تعبئة إطار السيارة أو الدراجة الهوائية ولكن الوظيفة معكوسة. فبدلا من أن يحرك عمود الاسطوانة يدويا لتنتج هواء مضغوط يسلط عليها الهواء المضغوط ليتحرك العمود.
 مشغل هيدروليكلي: له نفس مبدأ المشغل الهوائي إلا أنه أقوى بكثير كون السوائل لاإنضغاطية وبالتالي تكون القوى الناشئة خطية. يلاحظ هذا النوع من المشغلات في الروافع الهيدروليكية مثل المصعد الهيدروليكي، ورافعة السيارة الهيدروليكية.
 مشغل كهربائي: يدار هذا النوع من المشغلات بواسطة محرك كهربائي كما يتم تخفيض سرعة الدوران عن طريق صندوق تروس (جيربوكس في العامية). يوجد هذا النوع في الجسور المتحركة عادة ويتميز بعزوم عالية جدا باستخدام محركات صغيرة الحجم بفضل صندوق التروس الذي يقوم بتخفيض السرعات العالية مقابل رفع العزم.
لا يكمن دور المشغلات الميكانيكية في إرسال المعلومات (إشارات) كما هو الشأن بالنسبة لأجهزة الاستشعار بل إستقبالها من قبل وحدة التحكم. وعادة ما يتم في المشغل الميكانيكي تحويل إشارة كهربائية إلى ميكانيكية على سبيل المثال عند فتح إحدى صمامات أو التحول إلى وضع السكون. وغالبا ما تعمل المشغلات الميكانيكية في مجال التقنية الهندسية للسيارات على المبدأ (الكهرومغناطيسية) الاستقرائي - الحثي.

أمثلة وتطبيقات
 الميكانيكا - مشغلات البلازما، المشغلات الهوائية، المحركات الكهربائية، اسطوانات المحركات الهيدروليكية، المشغلات الخطية، الخ.
 جسم الإنسان - العضلات.
 علم الأحياء.
 في الهندسة، وكثيرا ما تستخدم المشغلات كآليات لعمل الحركة، أو لمنع الحركة.
 في الهندسة الإلكترونية.
 يستخدم غالبا في التوربينات داخل المصانع ويكون في أعلاها

انظر أيضا
 صمام التحكم الغازي

مراجع

مشغلات
نظرية التحكم

مشغل (ميكانيكا)


Hero conocido en América Latina y en España como Héroe es el noveno episodio de la primera temporada de la serie de televisión estadounidense Ángel. Escrito por Tim Minear junto a Howard Gordon y dirigido por Tucker Gates. Se estrenó originalmente el 30 de noviembre de 1999.

Argumento
Después de discutir por la grabación de un comercial publicitario para Investigaciones Ángel. Doyle tiene una visión de un grupo de personas en problemas. En la escena de la visión el grupo se da cuenta de que los necesitados son un grupo de demonios mestizos llamados Lister quienes están siendo perseguidos por El verdugo un ejército de demonios puros que odian y matan todos los demonios de sangre sucia.

Doyle comienza a mostrar un comportamiento extraño al estar con los Lister y acaba revelándole a Ángel el resto de su pasado: antes de enterarse de su condición como semidemonio Doyle le dio la espalda a los últimos de su especie quienes por esas fechas fueron eliminados implacablemente por el verdugo. También le dice a Ángel que no hay manera de detener al verdugo y que la mejor manera de garantizar la supervivencia de los Lister es ayudándolos a huir de la ciudad.

Ángel escucha la sugerencia de su amigo y con ayuda de Cordelia arregla que los Lister viajen en un barco de carga. No obstante el viaje se retrasa cuando un lister adolescente de carácter muy pesimista escapa del grupo. Doyle se ofrece a buscarlo y consigue rescatarlo del verdugo con ayuda de Ángel quien finge unirse con los demonios para poder detenerlos de manera interna.

El verdugo que se asemeja a un ejército de nazis traen un aparato especial con la capacidad de desintegrar a todo ser que lleve sangre humana por si fuera poco son informados del plan de escape de los Lister en el puerto donde esperan asesinarlos a todos.

En el puerto Doyle llega con el lister adolescente pero tiene que enfrentarse con una enfurecida Cordelia quien ha descubierto su condición como mestizo entre humano y demonio. De repente al puerto llega el verdugo donde activan el aparato mata mestizos y se marchan inmediatamente convencidos de que el acto acabara con los Lister.

Sintiéndose responsable de la situación, Ángel se compromete a desactivar la máquina consiente de que el acto acabara con su vida en el progreso. Sin embargo para sorpresa de todos los presentes Doyle noquea a Ángel, le da un beso a Cordelia y se lanza a la máquina la que consigue desactivar antes de desintegrarse en el aire.

Esa misma noche Ángel y Cordelia miran la cinta del comercial que Doyle grabó, despidiéndose para siempre de su amigo.

Detalles de la Producción
El supervisor de efectos visuales Loni Peristere le describió a David Greenwalt su visión de la muerte de Doyle como "Quiero derretirlo hasta matarlo... quiero derretir su carne, sus músculos y sus huesos". Pero Peristere reconoció el efecto que pudieron tener las imágenes en la televisión, razón por la cual en la secuencia se le ve a Doyle con su rostro de demonio.

Continuidad
 Este episodio marca la muerte de Doyle.
 Se graba el comercial de Doyle que vuelve aparecer en episodios posteriores.
 Cordelia por fin descubre que Doyle es semidemonio.
 A pesar de que el ejército "El Verdugo" no vuelve aparecer en la serie son mencionados como los posibles amenazas en contra de Connor.

Recepción y Espectadores
Este episodio fue listado en el ' top cinco de episodios destacados de la serie por revista Angel. También apareció como el Nº 8 en la lista de los 10 episodios favoritos de Angel por Slayage.com.

Referencias

Enlaces externos

Episodios de la primera temporada de Angel

Hero (Ángel)


Bandırma - Balıkesir ili ilçesi
 Bandırma Vapuru
 Bandırma (yiyecek)
 Banak (yemek)
 Banmak, ekmeği veya bisküviyi bir sıvıya batırarak tüketmek
 Bandırma, Bandırmak eylemi, veya ipe dizilmiş ceviz, badem gibi kuruyemişlerin nişasta ile kaynatılmış üzüm suyuna veya başka bir tatlıya batırılmasıyla yapılan sucuk (TDK sözlüğü)

Bandırma (anlam ayrımı)


لاديبيش تونيزيان  صحيفة صدرت بتونس باللغة الفرنسية في عهد الحماية وكانت لسان حال الإقامة العامة بتونس، كانت الجالية الفرنسية بتونس تقبل على قراءة هذه الجريدة حتى أنها كانت تسحب في حدود 39 ألف نسخة قبل عام 1939. وقد واصلت صدورها بعد الاستقلال لتتوقف نهائيا عام 1961.

مراجع

استعمار فرنسي
انحلالات سنة 1961 في تونس
تأسيسات سنة 1892 في إفريقيا
تأسيسات سنة 1892 في تونس
تأسيسات عقد 1890 في تونس
صحف باللغة الفرنسية نشرت في تونس
صحف تونسية
صحف تونسية سابقة
منشورات انحلت في 1961
منشورات صدرت في 1892

لاديبيش تونيزيان


Gareth Richard Thomas (born 15 July 1967) is a British Labour politician who has served as the Member of Parliament (MP) for Harrow West since 1997. He is currently Shadow Minister for Trade on the Opposition frontbench. Thomas served as Minister of State for International Development and Minister of State for Trade, Investment and Consumer Affairs between 2008 and 2010. He was the Chair of the Co-operative Party from 2001 until 2019, and stands for election as a Labour and Co-operative candidate.

Early life and education
Thomas spent his childhood in the London Borough of Harrow, attending Hatch End High School and later Lowlands College. He gained a Bachelor of Science (BsC) degree in Economics from Aberystwyth University, graduating in 1988. He later undertook a PGCE at Thames Polytechnic to become a teacher, which he completed in 1992. In 1996, he studied for a Master of Arts (MA) degree in Imperial and Commonwealth Studies at King's College London.

Parliamentary career
Thomas was first elected to represent Harrow West at the 1997 general election when he defeated the incumbent Conservative, Robert Hughes, with a majority of 1,240 votes.

He was appointed Parliamentary Under-Secretary of State at the Department for International Development in 2003.

The same year, Thomas made an early attempt to ban smoking in restaurants via a Private Members' Bill.

After a June 2007 reshuffle, Thomas remained at International Development whilst also being part of the new Department for Business, Enterprise and Regulatory Reform, being appointed as Parliamentary Under-Secretary of State for Trade Policy and Consumer Affairs. He had the responsibility of co-ordinating trade policy between the two departments.

Following Gordon Brown's reshuffle of 3 October 2008, Thomas was promoted to Minister of State in both departments, taking on the portfolio of Trade, Investment and Consumer Affairs. In the June 2009 reshuffle DBERR was abolished, leaving Thomas to continue his role solely at International Development, with responsibility for consumer affairs passing to Kevin Brennan.

In May 2010 he was re-elected as Member of Parliament for Harrow West with a reduced majority (based on a notional 2005 result). He was Shadow Minister for Higher Education and Science from October 2010 to October 2011, Shadow Minister for Civil Society from October 2011 to October 2013, Shadow Minister for Europe from March 2013 to October 2014, then Shadow Minister for Africa and the Middle East from October 2014 to March 2015.

At the 2015 general election the Conservative Party candidate Hannah David produced a significant swing from Labour to the Conservatives, reducing his majority to 2,208. Thomas received his worst general election result to date at the 2015 election.

In the 2016 European Union referendum, Thomas campaigned for the UK to remain a member of the European Union (EU) and has consistently supported the United Kingdom's membership of the EU.

Thomas supported Owen Smith in the 2016 Labour Party leadership election. After Jeremy Corbyn's re-election as Labour leader, Thomas was one of the first Labour MPs to return to the frontbench, as Shadow Minister for Local Government until June 2017.

In 2017, he voted against the bill permitting the government to start negotiations on withdrawal from the EU by sending an article 50 notice to the EU; in doing so he broke the party whip.

In the 2017 and 2019 general elections, Thomas was re-elected as the Member of Parliament for Harrow West with majorities of 13,314 and 8,692 respectively.

Thomas organised Harrow's first university fair at Whitmore High School in 2016, allowing students to engage with leading universities within the UK and abroad. The event has been held annually since, and due to its success an additional careers fair was arranged for late 2020.

In 2020, Thomas said the next Labour leader "should confirm they will not support nationalising the water and energy industries", claiming that voters were put off voting Labour because they did not believe these pledges were deliverable alongside calls for nationalisation of the railways and Royal Mail, which Thomas supports.

Thomas supported Emily Thornberry in the 2020 Labour leadership contest.

He has served on the Official Opposition frontbench as Shadow Minister for International Trade since April 2020.

2016 London mayoral bid
In 2015, Thomas sought to become the Labour Party's candidate in the 2016 election for Mayor of London, receiving sufficient nominations to make it to the final six nominees for the party's mayoral candidate. He finished in last place on the party's final ballot, with Sadiq Khan becoming Labour's mayoral candidate.

Notes

References

External links

 Find Your MP | Harrow West | Gareth Thomas  – BBC News
 Biography: Gareth R Thomas MP – Department for International Development
 Gareth R Thomas MP – Portfolio, Biography, Speeches – Department for Business, Enterprise & Regulatory Reform

1967 births
UK MPs 1997–2001
Alumni of the University of Greenwich
Alumni of Aberystwyth University
Alumni of King's College London
Labour Co-operative MPs for English constituencies
Presidents of Co-operative Congress
People from Harrow, London
Living people
UK MPs 2001–2005
UK MPs 2005–2010
UK MPs 2010–2015
UK MPs 2015–2017
UK MPs 2017–2019
UK MPs 2019–present

Gareth Thomas (British politician)


Leonard Woolley (tam adı: Sir Charles Leonard Woolley) (1880-1960), İngiliz arkeolog.

Woolley çalışma hayatına ilk önce asistan olarak Oxford'daki Ashmolean Museum'da başladı. (1905-1907)

İngiliz casusu E.T Lawrence'le (Arabistanlı Lawrence) birlikte Karkamış'ta kazılara başlarlar ve 1912-1914 ve 1919 yıllarında yaptıkları kazılarla Hitit'lere ait Karkamış kentini ortaya çıkarırlar.

Leonard Woolley 1928 de basılmış olan Sümerler isimli eserinde M.Ö. 4-5.000 yıl önce Orta Asya'dan göç ederek Mezopotamyaya gelmiş ve yerleşmiş olan Sümerlerin hayatı ve medeniyeti hakkında etraflı bilgi vermiştir.

Özellikle Mezopotamya'daki 1922 yılında başladığı ve sansasyon yaratan Sümer krallarının mezarlarının bulunduğu Ur kentindeki kazılarıyla ünlüdür.Burada kullandığı yöntemler açısından modern arkeolojinin öncülerinden sayılır.

1937 ve 1939 arasında Tell Atchana'da yaptığı kazılarla Ege dünyası ile Mezopotamya arasındaki ilşkileri ortaya koymuştur.

1880 doğumlular
Hackney (Londra'nın semti) doğumlular
1960 yılında ölenler
İngiliz arkeologlar
İngiliz Asurologlar
Yakın Doğu arkeologları

Leonard Woolley


Desde el paraíso (en inglés Ever since Paradise) es una obra de teatro del autor británico J. B. Priestley, estrenada en 1946.

Argumento
La obra gira en torno al transcurrir, a lo largo de los años, de la vida de un matrimonio, desde que se enamoran hasta el declive en la relación.

Representaciones
El elenco original estuvo integrado por Roger Livesey, Ursula Jeans, Jane Carr, Michael Denison, Roy Ellett y Joy Shelton, con dirección del propio Priestley y música de Dennis Arundell.

En España fue traducida y estrenada por Conchita Montes el 15 de febrero de 1949 en el Teatro Gran Vía de Madrid. Completaban el reparto Guillermo Marín, María Jesús Valdés, Adriano Domínguez, Alberto Bové y Pilar Sala. La direccióin corrió a cargo de Cayetano Luca de Tena y la escenografía de Emilio Burgos.

El 21 de abril de 1965, TVE emitió una versión de Cayetano Luca de Tena en el programa Primera Fila; fue con actuación de Elisa Ramírez, Tina Sainz, Roberto Llamas, Luis Prendes y Ángel de la Fuente.

El 23 de octubre de 1981, TVE emitió otra versión en el espacio Estudio 1, dirigida también por C. Luca de Tena e interpretada por Javier Escrivá, María Luisa Merlo, Manuel Tejada, Luisa María Armenteros, Jaime Blanch y Chelo Vivares.

Referencias

 Crítica del estreno en The Glasgow Herald de 17 de septiembre de 1946
 Ficha de la obra en Theatricalia.com
 En el Gran Vía se estrenó "Desde los tiempos de Adán", de Priestley. Diario ABC, 16 de febrero de 1949

Obras de teatro de J.B. Priestley
Obras de teatro de 1946
Obras de teatro ambientadas en el siglo XX
Obras de teatro ambientadas en el Reino Unido

Ever since Paradise


آي ميش  هو برنامج لمشاركة الملفات عبر شبكة الإنترنت. وهو بنظام الند للند.

مراجع

وصلات خارجية

برامج مشاركة الملفات
برمجيات مايكروسوفت ويندوز
برمجيات 1999
خدمات الشبكات الاجتماعية
شركات إعلامية سابقة في الولايات المتحدة
شركات برمجيات في إسرائيل

آي ميش


Torkilstrup Vindmølle eller Torkilstrup Mølle er en stubmølle syd for landsbyen Torkilstrup på Falster. Den er dateret til 1743, og er en af Danmarks få stubmøller, der stadig står på sin oprindelige plads.

Historie
Møllen står på en bakketop syd for landsbyen, hvor der har været en kornmølle helt tilbage omkring 1650. Hans Mortensen købte den i 1726 og drev den de næste 44 år. I 1743 rev han den gamle mølle ned, og opførte den eksisterende ifølge en datomærkning på en bjælke indenfor, der har hans initialer (HMSM) samt hans kones (AMPD) Anna Margrethe Pedersdatter. Ved sin død efterlod Mortensen sig udover et ur, en himmelseng, en bibel, en tysk bønnebog og 793 rigsdaler, hvilket var et ekseptionelt højt beløb for en møller på dette tidspunkt. Møllen blev anvendt frem til 1945.

Møllen blev fredet i 1959. Den blev restaureret i 1993 i forbindelse med dens 150-års jubilæum. Siden 2003 har møllen været ejet af Guldborgsund Kommune, der ligeledes stod for renoveringen.

Beskrivelse
Den rektangulære mølle står på et kampestensfundament. Den er opført i træ beklædt med træshingler. Det bådformede tag er ligeledes dækket af shingler. Møllevingerne er omkring 18 meter lange, og designet til at være dækket af en sejl. Møllen kan roteres manuelt. I en periode var et bageri tilknyttet møllen. Møllens interiør er for en stor del bevaret, heriblant møllestenene, en valse, si og meget andet.

Se også
 Vindmøller på Lolland-Falster

Referencer

Stubmøller i Danmark
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Guldborgsund Kommune
Etableret i 1816

Torkilstrup Vindmølle