Welcome to SL Wikipedia      HSL Academy

Photoshop සිංහලෙන් ඉගෙනගමු - පළමු දිගහැරුම

අදියර 1: Photoshop හැඳින්වීම
නව විශේෂාංග සාරාංශය සටහන: ඔබ Photoshop CC හි පෙර අනුවාදයකින් යාවත්කාලීන කරන්නේ නම්, මෙම සලකා බැලීම් සහ ඉඟි බලන්න.

විෂය තෝරන්න 2018 ජනවාරි නිකුතුවේ නව එක් ක්ලික් කිරීමකින් රූපයක වඩාත්ම කැපී පෙනෙන විෂයයන් තෝරන්න

එක් ක්ලික් කිරීමකින් රූපයක වඩාත්ම කැපී පෙනෙන විෂය තෝරා ගැනීමට විෂය තෝරන්න. උසස් යන්ත්‍ර ඉගෙනීමේ තාක්‍ෂණයෙන් බල ගැන්වෙන, තෝරාගත් විෂයයක් රූපයක ඇති විවිධ වස්තූන් හඳුනා ගැනීමට පුහුණු කරනු ලැබේ - මිනිසුන්, සතුන්, වාහන, සෙල්ලම් බඩු සහ තවත් දේ.

Photoshop හි පහත දැක්වෙන ක්‍රම වලින් එකකට විෂය තෝරන්න:

A රූපයක් සංස්කරණය කරන අතරතුර, තෝරන්න> විෂය තෝරන්න.

Se ඉක්මන් තේරීම හෝ මැජික් වැන්ඩ් මෙවලම් භාවිතා කරන අතරතුර, විකල්ප තීරුවේ විෂය තෝරන්න ක්ලික් කරන්න.

& තේරීම් සහ වෙස්මුහුණු වැඩබිමෙහි ඉක්මන් තේරීමේ මෙවලම භාවිතා කරන අතරතුර, විකල්ප තීරුවේ විෂය තෝරන්න ක්ලික් කරන්න.

වැඩි විස්තර සඳහා, විෂය තෝරන්න බලන්න.

ෆොටෝෂොප් සීසී (අනුවාද 19.x) හි 2018 ජනවාරි සහ ඔක්තෝබර් 2017 නිකුතුව නිර්මාණකරුවන්, ඩිජිටල් ඡායාරූප ශිල්පීන් සහ නිදර්ශක සඳහා ආකර්ෂණීය නව විශේෂාංග ඉදිරිපත් කරයි. මෙම විශේෂාංග පිළිබඳ ඉක්මන් හැඳින්වීමක් සහ වැඩි විස්තර සපයන සම්පත් වෙත සබැඳි සඳහා කියවන්න.

Photoshop CC හි පෙර නිකුතුවල හඳුන්වා දුන් විශේෂාංගවල සාරාංශයක් සඳහා, විශේෂාංග සාරාංශය බලන්න | කලින් නිකුත් කිරීම්.

Tools (මෙවලම්)

Marquee Tools - මාකි ටූල්ස්

මෙහි මාකි ටූල් හතරක් ඇත. විවිධ සිලෙක්ට් කිරීම් සදහා

යොදාගනි

Move Tool - මූව් ටූල්

මෙම ටූලය සිලෙක්ශන්, ගයිඩ් ලයින් හා ලෙයර්

තැන් මාරු කිරීමට යොදා ගනි.

Lasso Tools - ලැසෝ ටූල්ස්

මෙහිද ටූල් වර්ග හතරක් ඇත. මායිම් ඔස්සේ සිලෙක්ට් කිරීමට

යොදාගනී.

Magic Wand Tool - මැජික් වෙන්ඩ් ටූල්

පැහැදිලි වර්ණ අන්තරයන් දෙකක් ඔස්සේ ඇති වස්ථු දෙකක්

සිලෙක්ට් කරගැනීමට මෙම ටූලය භාවිත කරයි.

Crop Tool - ක්‍රොප් ටූල්

ඉමේජයක කොටසක් කපා වෙන්කර ගැනීමට භාවිත කරයි.

Slice Tool - ස්ලයිට් ටූලය

ඉමේජය කොටස් වලට වෙන් කරනු ලබයි. වෙබ් අඩවි

සදහා භාවිත කරයි.

වක්රය පෑන මෙවලම - Tool

වක්‍රාකාර පෙන් මෙවලම ඔබට සුමට වක්‍ර සහ සරල රේඛා කොටස් සමාන පහසුවෙන් ඇඳීමට ඉඩ දෙයි. ඔබේ මෝස්තරවල අභිරුචි හැඩතල සාදන්න හෝ මෙම බුද්ධිමය මෙවලම භාවිතයෙන් ඔබේ පින්තූර පහසුවෙන් සකස් කර ගැනීමට නිවැරදි මාර්ග නිර්වචනය කරන්න. එසේ කරන අතරතුර, මෙවලම් මාරු නොකර සුමට හෝ කෙළවරේ ලකුණු සාදන්න, ටොගල් කරන්න, සංස්කරණය කරන්න, එකතු කරන්න, හෝ ඉවත් කරන්න.

පෙන් මෙවලම් සමූහයෙන් මෙම නව මෙවලමට ප්‍රවේශ වන්න. එය භාවිතා කරන්නේ කෙසේදැයි දැන ගැනීමට, වක්‍රාකාර පෑන මෙවලම බලන්න.

වක්‍ර සහ සෘජු මාර්ග කොටස් සමාන පහසුවකින් අඳින්න

මාර්ග විකල්ප

2017 ඔක්තෝබර් නිකුතුවේ නව

මාර්ග රේඛා සහ වක්‍ර තවදුරටත් කළු සහ සුදු වර්ණයන්ගෙන් යුක්ත නොවේ! ඔබේ රසයට සරිලන පරිදි සහ පහසුවෙන් පෙනෙන පරිදි මාර්ග රේඛාවල වර්ණය හා thickness ණකම දැන් ඔබට අර්ථ දැක්විය හැකිය.

10

Photoshop හැඳින්වීම

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

පෙන් මෙවලම භාවිතා කරමින් මාර්ගයක් නිර්මාණය කරන අතරතුර, උදාහරණයක් ලෙස - විකල්ප තීරුවේ ගියර් නිරූපකය () ක්ලික් කරන්න. දැන් මාර්ග රේඛාවල වර්ණය හා thickness ණකම සඳහන් කරන්න. තවද, ඔබ ක්ලික් කිරීම් අතර දර්ශකය ගෙන යන විට මාර්ග කොටස් පෙරදසුන් කිරීමට අවශ්‍ය දැයි සඳහන් කරන්න (රබර් බෑන්ඩ් ආචරණය).

අදාළ ප්‍රයෝජනවත් තොරතුරු සඳහා, මාර්ග කළමනාකරණය බලන්න.

මාර්ග විකල්ප: ick ණකම සහ වර්ණය

ස්ථර පිටපත් කරන්න

2017 ඔක්තෝබර් නිකුතුවේ නව

ඔබට දැන් Photoshop හි ස්ථර ලේඛනයක් තුළ සහ ලේඛන අතර ස්ථර පිටපත් කර ඇලවිය හැකිය.

ඔබ විවිධ විභේදන සහිත ලේඛන අතර තට්ටුවක් අලවන විට, අලවන ලද ස්ථරය එහි පික්සල් මානයන් රඳවා ගනී. ඔබගේ වර්ණ කළමනාකරණ සැකසුම් සහ ඒ ආශ්‍රිත වර්ණ පැතිකඩ මත පදනම්ව, ආනයනය කරන ලද දත්තවල වර්ණ තොරතුරු හැසිරවිය යුතු ආකාරය නියම කිරීමට ඔබෙන් විමසනු ඇත.

වැඩි විස්තර සඳහා, ස්ථර පිටපත් කරන්න / අලවන්න බලන්න.

පොහොසත් මෙවලම්

2017 ඔක්තෝබර් නිකුතුවේ නව

Photoshop මෙවලම් කරන්නේ කුමක්දැයි සොයා බැලීම වෙන කවරදාටත් වඩා දැන් පහසුය! මෙවලම් පුවරුවේ ඇති ඇතැම් මෙවලම් මත ඔබ දර්ශකය සැරිසරන විට, Photoshop ක්‍රියාත්මක වන මෙවලම පිළිබඳ විස්තරයක් සහ කෙටි වීඩියෝවක් පෙන්වයි.

පොහොසත් මෙවලම් නැරඹීම නොකිරීමට ඔබට තෝරා ගත හැකිය. එසේ කිරීමට, අභිරුචි> මෙවලම්> පොහොසත් මෙවලම් ඉඟි මනාපයන් තෝරා නොගන්න.

පොහොසත් මෙවලම්:

Adobe® Photoshop® CC උදව් - Help

6 වන පරිච්ඡේදය: රූප සහ වර්ණ මූලික කරුණු
පින්තූර ප්‍රමාණය වෙනස් කරන්න

Photoshop CC හි රූප ප්‍රමාණ විධානයට විස්තර ආරක්ෂා කර ගැනීමට සහ රූප විශාල කර ගැනීමේදී වඩා හොඳ තියුණු බවක් ලබා දීමට ක්‍රමයක් ඇතුළත් වේ.

මුල් නොකැඩූ රූපය (වමේ); තියුණු ප්‍රමාණයේ රූපය (දකුණේ)

ඊට අමතරව, භාවිතයේ පහසුව සඳහා Photoshop CC රූප ප්‍රමාණයේ සංවාද කොටුව යාවත්කාලීන කර ඇත:

• ප්‍රතිනිර්මාණය කිරීමේ පරාමිතීන්ගෙන් පෙරදසුන රූපයක් කවුළුවක් පෙන්වයි.

Box සංවාද කොටුව නැවත වෙනස් කිරීම පෙරදසුන් කවුළුව ප්‍රතිප්‍රමාණනය කරයි.

Ale පරිමාණ මෝස්තර විකල්පය සංවාද කොටුවේ ඉහළ දකුණු කෙළවරේ ගියර් මෙනුව තුළ සිට සක්‍රිය සහ අක්‍රිය කර ඇත.

Pop මාන මාන උත්පතන මෙනුවෙන්, අවසාන නිමැවුමේ මානයන් පෙන්වීම සඳහා විවිධ මිනුම් ඒකක තෝරන්න.

Pro කොන්ස්ට්‍රයින් ප්‍රොපෝෂන්ස් විකල්පය සක්‍රිය හා අක්‍රිය කිරීමට සම්බන්ධක නිරූපකය ක්ලික් කරන්න.

වීඩියෝ | Photoshop හි පින්තූර ප්‍රමාණය වෙනස් කිරීම

වීඩියෝ | Photoshop හි පින්තූර ප්‍රමාණය වෙනස් කිරීම

218

රූප සහ වර්ණ මූලික කරුණු

පින්තූර ප්‍රමාණය වෙනස් කිරීම
1 රූපය තෝරන්න> රූප ප්‍රමාණය.

රූප පෙරදසුන වෙනස් කිරීමට පහත සඳහන් කිසිවක් කරන්න:

Preview පෙරදසුන කවුළුවේ ප්‍රමාණය වෙනස් කිරීම සඳහා, රූප ප්‍රමාණයේ සංවාද කොටුවේ කොනක් ඇදගෙන එහි ප්‍රමාණය වෙනස් කරන්න.Of රූපයේ වෙනස් ප්‍රදේශයක් බැලීමට, පෙරදසුන තුළට අදින්න.

The පෙරදසුන විශාලනය වෙනස් කිරීම සඳහා, විශාලනය වැඩි කිරීම සඳහා පෙරදසුනෙහි Ctrl-click (Windows) හෝ Command-click (Mac OS). විශාලනය අඩු කිරීම සඳහා Alt-click (Windows) හෝ Option-click (Mac OS). ක්ලික් කිරීමෙන් පසුව, විශාලනයේ ප්‍රතිශතය කෙටියෙන් දිස්වන්නේ පෙරදසුන් රූපයේ පතුල අසල ය.

3 පික්සල් මානය සඳහා මිනුම් ඒකකය වෙනස් කිරීමට, මානයන් අසල ඇති ත්‍රිකෝණය ක්ලික් කර මෙනුවෙන් තෝරන්න.

4 පළල සහ උස මැනීමේ මුල් අනුපාතය පවත්වා ගැනීමට, සීමා කිරීම් සමානුපාතික විකල්පය සක්‍රීය කර ඇති බවට වග බලා ගන්න. පළල සහ උස එකිනෙකාගෙන් ස්වාධීනව පරිමාණය කිරීමට ඔබට අවශ්‍ය නම්, ඒවා ඉවත් කිරීම සඳහා සීමා කිරීම් සමානුපාතික අයිකනය ක්ලික් කරන්න.

සටහන: පළල සහ උස පෙළ කොටු වල දකුණු පස ඇති මෙනු වලින් තෝරා ගැනීමෙන් ඔබට පළල සහ උස මැනීමේ ඒකකය වෙනස් කළ හැකිය.

5 පහත සඳහන් කිසිවක් කරන්න:

Size රූපයේ ප්‍රමාණය හෝ විභේදනය වෙනස් කිරීමට සහ සමානුපාතිකව සැකසීමට මුළු පික්සල් ගණනට ඉඩ දීමට, නැවත සකස් කිරීම තෝරාගෙන ඇති බවට වග බලා ගන්න, අවශ්‍ය නම්, නැවත සකස් කිරීමේ මෙනුවෙන් අන්තර් මැදිහත්වීමේ ක්‍රමයක් තෝරන්න.

In රූපයේ ඇති මුළු පික්සල් ගණන වෙනස් නොකර රූපයේ ප්‍රමාණය හෝ විභේදනය වෙනස් කිරීමට, නැවත සකස් කිරීම තෝරා නොගන්න.

6 (අත්‍යවශ්‍ය නොවේ) Fit සිට මෙනුව දක්වා:

Res ප්‍රමාණය වෙනස් කිරීම සඳහා පෙරසිටුවක් තෝරන්න.

Print නිශ්චිත මුද්‍රණ ප්‍රතිදානයක් සඳහා රූපය ප්‍රමාණය වෙනස් කිරීමට ස්වයංක්‍රීය විභේදනය තෝරන්න. ස්වයංක්‍රීය විභේදන සංවාද කොටුව තුළ, තිර අගය සඳහන් කර ගුණාත්මකභාවය තෝරන්න. තිර පෙළ කොටුවේ දකුණු පසින් මෙනුවෙන් තේරීමෙන් ඔබට මිනුම් ඒකකය වෙනස් කළ හැකිය.

7 පළල සහ උස සඳහා අගයන් ඇතුළත් කරන්න. වෙනස් මිනුම් ඒකකයක අගයන් ඇතුළත් කිරීමට, පළල සහ උස පෙළ කොටු අසල ඇති මෙනු වලින් තෝරන්න.

219 යි

රූප සහ වර්ණ මූලික කරුණු

නව රූප ගොනු විශාලත්වය අනුරූප ප්‍රමාණයේ සංවාද කොටුවේ ඉහළින් දිස්වන අතර පැරණි ගොනු ප්‍රමාණය වරහන් තුළ ඇත.

විභේදනය වෙනස් කිරීමට, නව අගයක් ඇතුළත් කරන්න. (විකල්ප) ඔබට වෙනත් මිනුම් ඒකකයක් තෝරා ගත හැකිය.

9 ඔබේ රූපයට මෝස්තර සහිත ස්ථර තිබේ නම්, ප්‍රතිනිර්මාණය කරන ලද රූපයේ බලපෑම් පරිමාණය කිරීම සඳහා ගියර් නිරූපකයෙන් පරිමාණ මෝස්තර තෝරන්න. මෙම විකල්පය ලබා ගත හැක්කේ ඔබ සීමා කිරීම් අනුපාතය තෝරන්නේ නම් පමණි.

10 ඔබ සැකසුම් විකල්ප අවසන් කළ විට, හරි ක්ලික් කරන්න.

රූප ප්‍රමාණ සංවාද කොටුවෙහි පෙන්වන ආරම්භක අගයන් යථා තත්වයට පත් කිරීම සඳහා, එක්කෝ ෆිට් ටූ මෙනුවෙන් මුල් ප්‍රමාණය තෝරන්න, නැතහොත් ඇල්ට් (වින්ඩෝස්) හෝ විකල්පය (මැක් ඕඑස්) තද කර නැවත සකසන්න ක්ලික් කරන්න.

නැවත සකස් කිරීමේ විකල්ප | Photoshop CC

ස්වයංක්‍රීය

Photoshop විසින් ලේඛන වර්ගය මත පදනම්ව නැවත සකස් කිරීමේ ක්‍රමය තෝරාගනී.

විස්තර ආරක්ෂා කරන්න (විශාල කිරීම)

මෙම ක්‍රමය තෝරාගත් විට, ඔබ රූපය ඉහළ නංවන විට ශබ්දය අඩු කිරීම සඳහා ශබ්දය අඩු කිරීමේ ස්ලයිඩරයක් ලබා ගත හැකිය.

Bicubic සිනිඳු (විශාල කිරීම)

Bicubic interpolation මත පදනම්ව රූප විශාල කිරීම සඳහා හොඳ ක්‍රමයක් නමුත් වඩාත් සුමට ප්‍රති .ල ලබා දීම සඳහා නිර්මාණය කර ඇත.

Bicubic Sharper (අඩු කිරීම)

වැඩි දියුණු කළ මුවහත් කිරීම සමඟ Bicubic interpolation මත පදනම් වූ රූපයක ප්‍රමාණය අඩු කිරීම සඳහා හොඳ ක්‍රමයක්. මෙම ක්‍රමය නැවත සකස් කරන ලද රූපයක විස්තර පවත්වා ගනී. Bicubic Sharper රූපයක සමහර ප්‍රදේශ ඉක්මවා ගියහොත්, Bicubic භාවිතා කිරීමට උත්සාහ කරන්න.

Bicubic (සුමට ශ්‍රේණි)

අවට පික්සෙල්වල අගයන් පරීක්ෂා කිරීම මත පදනම් වූ මන්දගාමී නමුත් වඩාත් නිවැරදි ක්‍රමයකි. වඩාත් සංකීර්ණ ගණනය කිරීම් භාවිතා කරමින්, බිකුබික් ආසන්නතම අසල්වැසියාට හෝ බිලිනියර්ට වඩා සුමට ටෝනල් ශ්‍රේණියක් නිපදවයි.

ආසන්නතම අසල්වැසියා (තද දාර)

රූපයක පික්සෙල් අනුකරණය කරන වේගවත් නමුත් අඩු නිරවද්‍ය ක්‍රමයක්. මෙම ක්‍රමය දෘඩ දාර ආරක්ෂා කරන අතර ප්‍රති-අන්වර්ථ නොවන දාර අඩංගු නිදර්ශනවල කුඩා ගොනුවක් නිෂ්පාදනය කරයි. කෙසේ වෙතත්, මෙම ක්‍රමයට හකුරු බලපෑම් ඇති කළ හැකි අතර, ඔබ රූපයක් විකෘති කරන විට හෝ පරිමාණය කරන විට හෝ තෝරාගැනීමේදී බහුවිධ උපාමාරු සිදු කරන විට එය පැහැදිලි වේ.

බිලිනියර්

අවට පික්සෙල් වල වර්ණ අගයන් සාමාන්‍යයෙන් පික්සල් එකතු කරන ක්‍රමයක්. එය මධ්‍යම ප්‍රමාණයේ ප්‍රති .ල ලබා දෙයි.
7 වන පරිච්ඡේදය: ස්ථර

ස්ථර මූලික කරුණු

Photoshop ස්ථර ගැන
Photoshop ස්ථර යනු ගොඩගැසී ඇති ඇසිටේට් තහඩු වැනි ය. ස්තරයක විනිවිද පෙනෙන ප්‍රදේශ හරහා ඔබට පහත ස්ථර වලට දැක ගත හැකිය. ඇසිටේට් පත්රයක් සිරස් අතට ලිස්සා යාම වැනි, ස්ථරයේ අන්තර්ගතය ස්ථානගත කිරීම සඳහා ඔබ තට්ටුවක් ගෙන යයි. අන්තර්ගතය අර්ධ වශයෙන් පාරදෘශ්‍ය කිරීමට ඔබට ස්තරයක පාරාන්ධතාව වෙනස් කළ හැකිය.

ස්තරයක විනිවිද පෙනෙන ප්‍රදේශ ඔබට පහත ස්ථර බැලීමට ඉඩ දෙයි.

බහු රූප රචනා කිරීම, රූපයකට පෙළ එක් කිරීම හෝ දෛශික ග්‍රැෆික් හැඩතල එකතු කිරීම වැනි කාර්යයන් ඉටු කිරීමට ඔබ ස්ථර භාවිතා කරයි. බිංදු සෙවනැල්ලක් හෝ දීප්තියක් වැනි විශේෂ බලපෑමක් එක් කිරීමට ඔබට ස්ථර විලාසිතාවක් යෙදිය හැකිය.

ස්ථර හැඳින්වීම

ස්ථර හැඳින්වීම

Photoshop ස්ථර සංවිධානය කිරීම

නව රූපයකට තනි තට්ටුවක් ඇත. පින්තූරයකට ඔබට එකතු කළ හැකි අතිරේක ස්ථර, ස්ථර බලපෑම් සහ ස්ථර කට්ටල ගණන සීමා වන්නේ ඔබේ පරිගණකයේ මතකයෙන් පමණි.

ඔබ ස්ථර පැනලයේ ස්ථර සමඟ වැඩ කරයි. ස්ථර සංවිධානය කිරීමට සහ කළමනාකරණය කිරීමට ස්ථර කණ්ඩායම් ඔබට උදව් කරයි. ඔබේ ස්ථර තාර්කික අනුපිළිවෙලකට සැකසීමට සහ ස්ථර පැනලයේ ඇති කැළඹිලි අවම කිරීමට ඔබට කණ්ඩායම් භාවිතා කළ හැකිය. ඔබට වෙනත් කණ්ඩායම් තුළ කූඩු කණ්ඩායම් කළ හැකිය. එකවර විවිධ ස්ථර වලට ගුණාංග සහ වෙස් මුහුණු යෙදීම සඳහා ඔබට කණ්ඩායම් භාවිතා කළ හැකිය.

ස්ථර සමඟ වැඩ කිරීම සඳහා හොඳ උපදෙස් කිහිපයක් සඳහා, නිබන්ධන වීඩියෝව බලන්න ස්ථර සහ ස්ථර කණ්ඩායම් සමඟ සංවිධානය වන්න.

විනාශකාරී නොවන සංස්කරණය සඳහා Photoshop ස්ථර

සමහර විට ස්ථර වල කිසිදු පැහැදිලි අන්තර්ගතයක් අඩංගු නොවේ. නිදසුනක් ලෙස, ගැලපුම් ස්ථරයකට පහළින් ඇති ස්ථර වලට බලපාන වර්ණ හෝ ටෝනල් ගැලපුම් ඇත. පින්තූර පික්සෙල් කෙලින්ම සංස්කරණය කරනවා වෙනුවට, ඔබට ගැලපුම් ස්ථරයක් සංස්කරණය කර යටින් පවතින පික්සෙල් නොවෙනස්ව තැබිය හැකිය.

ස්ථර

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

ස්මාර්ට් වස්තුවක් ලෙස හැඳින්වෙන විශේෂ වර්ගයේ ස්ථරයක අන්තර්ගත ස්ථර එකක් හෝ කිහිපයක් අඩංගු වේ. පින්තූර පික්සෙල් කෙලින්ම සංස්කරණය නොකර ඔබට ස්මාර්ට් වස්තුවක් පරිවර්තනය කළ හැකිය (පරිමාණය, ඇලවීම හෝ නැවත සකස් කිරීම). නැතහොත්, ඔබට ස්මාර්ට් වස්තුව ෆොටෝෂොප් රූපයක තැබීමෙන් පසුව පවා වෙනම රූපයක් ලෙස සංස්කරණය කළ හැකිය. ස්මාර්ට් වස්තු වලට ස්මාර්ට් ෆිල්ටර් ප්‍රයෝග ද අඩංගු විය හැකි අතර, එමඟින් රූපවලට විනාශකාරී නොවන ෆිල්ටර යෙදීමට ඔබට ඉඩ සලසයි, එවිට ඔබට පසුව පෙරහන් ආචරණය වෙනස් කිරීමට හෝ ඉවත් කිරීමට හැකිය. Nondestructive editing සහ ස්මාර්ට් වස්තු සමඟ වැඩ කිරීම බලන්න.

වීඩියෝ ස්ථර

රූපයකට වීඩියෝ එක් කිරීමට ඔබට වීඩියෝ ස්ථර භාවිතා කළ හැකිය. වීඩියෝ පටයක් ලෙස වීඩියෝ පටයක් ආයාත කිරීමෙන් පසු, ඔබට ස්තරය ආවරණ කිරීමට, එය පරිවර්තනය කිරීමට, ස්ථර ආචරණයන් යෙදීමට, තනි රාමු මත තීන්ත ආලේප කිරීමට හෝ තනි රාමුවක් රාස්ටර් කර සම්මත තට්ටුවකට පරිවර්තනය කළ හැකිය. රූපය තුළ වීඩියෝව වාදනය කිරීමට හෝ තනි රාමු වෙත ප්‍රවේශ වීමට කාලරාමු පැනලය භාවිතා කරන්න. සහාය දක්වන වීඩියෝ සහ රූප අනුක්‍රමික ආකෘති බලන්න.

Photoshop Layers panel දළ විශ්ලේෂණය

Photoshop හි ඇති ස්ථර පැනලය රූපයක ඇති සියලුම ස්ථර, ස්ථර කණ්ඩායම් සහ ස්ථර බලපෑම් ලැයිස්තුගත කරයි. ස්ථර පෙන්වීමට සහ සැඟවීමට, නව ස්ථර නිර්මාණය කිරීමට සහ ස්ථර කණ්ඩායම් සමඟ වැඩ කිරීමට ඔබට ස්ථර පැනලය භාවිතා කළ හැකිය. ඔබට ස්ථර පැනල් මෙනුවේ අමතර විධාන සහ විකල්ප වෙත පිවිසිය හැකිය.

Photoshop Layers panel

ලේයර් පැනල් මෙනුවක් බී ෆිල්ටරය සී ලේයර් ග D ප් ඩී ලේයර් ඊ ලේයර් ඊ ප්‍රසාරණය / කඩා වැටීම එෆ් ලේයර් ආචරණය ජී ලේයර් සිඟිති රූ

Photoshop Layers පැනලය ප්‍රදර්ශනය කරන්න

කවුළුව> ස්ථර තෝරන්න.

Photoshop Layers පැනල් මෙනුවෙන් විධානයක් තෝරන්න

The පුවරුවේ ඉහළ දකුණු කෙළවරේ ඇති ත්‍රිකෝණය ක්ලික් කරන්න.

Photoshop ස්තරයේ සිඟිති රූ වල ප්‍රමාණය වෙනස් කරන්න

Layers ලේයර් පැනල් මෙනුවෙන් පැනල් විකල්ප තෝරන්න, සහ සිඟිති රූ ප්‍රමාණයක් තෝරන්න.

සිඟිති රූප අන්තර්ගතය වෙනස් කරන්න

Layers ස්ථර පැනල් මෙනුවෙන් පැනල් විකල්ප තෝරන්න, සහ සම්පූර්ණ ලේඛනයේ අන්තර්ගතය ප්‍රදර්ශනය කිරීම සඳහා සම්පූර්ණ ලේඛනය තෝරන්න. ස්තරයේ ඇති වස්තුවේ පික්සෙල් වලට සිඟිති රූපය සීමා කිරීමට ස්ථර මායිම් තෝරන්න.

කාර්ය සාධනය වැඩි දියුණු කිරීමට සහ මොනිටරයේ ඉඩ ඉතිරි කර ගැනීමට සිඟිති රූ අක්‍රිය කරන්න.

කණ්ඩායම් පුළුල් කිරීම හා බිඳ වැටීම

කණ්ඩායම් ෆෝල්ඩරයක වම්පස ඇති ත්‍රිකෝණය ක්ලික් කරන්න. කණ්ඩායමක් තුළ ඇති ස්ථර සහ කණ්ඩායම් බලන්න.

286 යි

ස්ථර

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

Photoshop ස්ථර පෙරහන් කරන්න

ස්ථර පැනලයේ ඉහළින්, පෙරහන් විකල්ප මඟින් සංකීර්ණ ලේඛනවල යතුරු ස්ථර ඉක්මනින් සොයා ගැනීමට ඔබට උපකාරී වේ. නම, කරුණාව, බලපෑම, මාදිලිය, ගුණාංගය හෝ වර්ණ ලේබලය මත පදනම්ව ඔබට ස්ථරවල උප කුලකයක් ප්‍රදර්ශනය කළ හැකිය.

ස්ථර පැනලයේ ස්ථර විකල්ප පෙරහන් කරන්න

1 උත්පතන මෙනුවෙන් පෙරහන් වර්ගයක් තෝරන්න.

2 පෙරහන් නිර්ණායක තෝරන්න හෝ ඇතුළත් කරන්න.

3 ස්ථර පෙරීම සක්‍රිය හෝ අක්‍රිය කිරීමට ටොගල් ස්විචය ක්ලික් කරන්න.

පසුබිම සහ Photoshop ස්ථර පරිවර්තනය කරන්න

ඔබ සුදු පසුබිමක් හෝ වර්ණ පසුබිමක් සහිත නව රූපයක් නිර්මාණය කරන විට, ස්ථර පුවරුවේ පහළම රූපය පසුබිම ලෙස හැඳින්වේ. රූපයකට තිබිය හැක්කේ එක් පසුබිම් ස්ථරයක් පමණි. පසුබිම් තට්ටුවක, එහි මිශ්‍ර කිරීමේ මාදිලියේ හෝ පාරාන්ධතාවයේ අනුපිළිවෙල වෙනස් කළ නොහැක. කෙසේ වෙතත්, ඔබට පසුබිමක් සාමාන්‍ය ස්ථරයක් බවට පරිවර්තනය කළ හැකිය, ඉන්පසු මෙම ඕනෑම ගුණාංගයක් වෙනස් කරන්න.

ඔබ විනිවිද පෙනෙන අන්තර්ගතයකින් නව රූපයක් නිර්මාණය කරන විට, රූපයට පසුබිම් තට්ටුවක් නොමැත. පහළම ස්ථරය පසුබිම් ස්තරය මෙන් සීමා නොවේ; ඔබට එය ස්ථර පැනලයේ ඕනෑම තැනකට ගෙන ගොස් එහි පාරාන්ධතාවය සහ මිශ්‍ර කිරීමේ ක්‍රමය වෙනස් කළ හැකිය.

පසුබිමක් Photoshop ස්තරයක් බවට පරිවර්තනය කරන්න

1 ස්ථර පැනලයේ පසුබිම දෙවරක් ක්ලික් කරන්න, නැතහොත් ලේයර්> නව> පසුබිමෙන් ස්ථරය තෝරන්න.

2 ස්ථර විකල්ප සකසන්න. (ස්ථර සහ කණ්ඩායම් සාදන්න බලන්න.)

3 හරි ක්ලික් කරන්න.

Photoshop ස්තරයක් පසුබිමකට පරිවර්තනය කරන්න

1 ස්ථර පැනලයේ Photoshop ස්තරයක් තෝරන්න.

2 ස්ථරය තෝරන්න> නව> ස්ථරයෙන් පසුබිම.

ස්තරයේ ඇති ඕනෑම විනිවිද පෙනෙන පික්සෙල් පසුබිම් වර්ණයට පරිවර්තනය වන අතර ස්තරය ස්තර ස්ථරයේ පහළට වැටේ.

සටහන: නිත්‍ය ස්තරයකට පසුබිම යන නම ලබා දීමෙන් ඔබට පසුබිමක් නිර්මාණය කළ නොහැක Back පසුබිම් සිට ස්ථර විධානය භාවිතා කළ යුතුය.

වීඩියෝ නිබන්ධනය: පසුබිම් ස්තරය සාමාන්‍ය තට්ටුවක් බවට පත් කරන්න

වීඩියෝ නිබන්ධනය: පසුබිම් ස්තරය සාමාන්‍ය තට්ටුවක් බවට පත් කරන්න

Photoshop ස්ථර අනුපිටපත් කරන්න

ඔබට රූපයක් තුළ හෝ වෙනත් හෝ නව රූපයකට ස්ථර අනුපිටපත් කළ හැකිය.

287 කි

ස්ථර - Layer

පින්තූරයක් තුළ Photoshop ස්තරයක් හෝ කණ්ඩායමක් අනුපිටපත් කරන්න

1 ස්ථර පැනලයේ ස්ථරයක් හෝ කණ්ඩායමක් තෝරන්න.

2 පහත සඳහන් දේවලින් එකක් කරන්න:

Lay නව ස්ථරයක් සාදන්න බොත්තම වෙත ස්තරය හෝ කණ්ඩායම ඇදගෙන යන්න.

Menu ස්ථර මෙනුවෙන් හෝ ස්ථර පැනල් මෙනුවෙන් අනුපිටපත් ස්ථර හෝ අනුපිටපත් සමූහය තෝරන්න. ස්තරය හෝ කණ්ඩායම සඳහා නමක් ඇතුළත් කර OK ක්ලික් කරන්න.

වෙනත් පින්තූරයක Photoshop ස්තරයක් හෝ කණ්ඩායමක් අනුපිටපත් කරන්න

1 ප්‍රභව සහ ගමනාන්ත රූප විවෘත කරන්න.

2 ප්‍රභව රූපයේ ස්ථර පැනලයෙන්, ස්ථර එකක් හෝ කිහිපයක් හෝ ස්ථර සමූහයක් තෝරන්න.

3D පහත සඳහන් දේවලින් එකක්:

Panel ස්ථර හෝ කණ්ඩායම ස්ථර පැනලයේ සිට ගමනාන්ත රූපයට ඇදගෙන යන්න.

Move චලනය මෙවලම තෝරන්න, සහ ප්‍රභව රූපයේ සිට ගමනාන්ත රූපයට ඇදගෙන යන්න. ගමනාන්ත රූපයේ ස්ථර පැනලයේ ක්‍රියාකාරී ස්ථරයට ඉහළින් අනුපිටපත් ස්ථරය හෝ කණ්ඩායම දිස්වේ. රූපයේ අන්තර්ගතය ප්‍රභව රූපයේ තිබූ ස්ථානයට ගෙනයාමට මාරුවන්න (ප්‍රභව සහ ගමනාන්ත රූපවල එකම පික්සල් මානයන් තිබේ නම්) හෝ ලේඛන කවුළුවේ මැදට (ප්‍රභවය සහ ගමනාන්ත රූපවල විවිධ පික්සල් මානයන් තිබේ නම්).

Menu ස්ථර මෙනුවෙන් හෝ ස්ථර පැනල් මෙනුවෙන් අනුපිටපත් ස්ථර හෝ අනුපිටපත් සමූහය තෝරන්න. ලේඛනයේ උත්පතන මෙනුවෙන් ගමනාන්ත ලේඛනය තෝරන්න, හරි ක්ලික් කරන්න.

Layer ස්තරයේ ඇති සියලුම පික්සල් තේරීමට තෝරන්න> සියල්ල තෝරන්න, සංස්කරණය> පිටපත් කරන්න තෝරන්න. ඉන්පසු ගමනාන්ත රූපයේ සංස්කරණය> අලවන්න තෝරන්න. (මෙම ක්‍රමය බ්ලෙන්ඩින් ප්‍රකාරය වැනි ස්ථර ගුණාංග හැර පික්සල් පමණක් පිටපත් කරයි.)

Photoshop ස්තරයකින් හෝ කණ්ඩායමකින් නව ලේඛනයක් සාදන්න

1 ස්ථර පැනලයෙන් ස්තරයක් හෝ කණ්ඩායමක් තෝරන්න.

2 ස්ථර මෙනුවෙන් හෝ ස්ථර පැනල් මෙනුවෙන් අනුපිටපත් ස්ථර හෝ අනුපිටපත් සමූහය තෝරන්න.

3 ලේඛන උත්පතන මෙනුවෙන් නව තෝරන්න, හරි ක්ලික් කරන්න.

පෙනෙන සියලුම Photoshop ස්ථර වලින් නියැදිය

මික්සර් බුරුසුව, මැජික් වැන්ඩ්, ස්මඩ්ජ්, බොඳවීම, තියුණු කිරීම, තීන්ත බාල්දිය, ක්ලෝන මුද්දරය සහ සුව කිරීමේ බුරුසු මෙවලම් වල සුපුරුදු හැසිරීම වන්නේ ක්‍රියාකාරී ස්තරයේ ඇති පික්සල් වලින් පමණක් වර්ණ සාම්පල ලබා ගැනීමයි. මෙයින් අදහස් කරන්නේ ඔබට තනි තට්ටුවක දුම් හෝ නියැදිය කළ හැකි බවයි.

Tools මෙම මෙවලම් සමඟ පෙනෙන සියලුම ස්ථර වලින් පික්සල් මිරිකා ගැනීමට හෝ නියැදි කිරීමට, විකල්ප තීරුවෙන් සියලු ස්ථර නියැදි තෝරන්න.

විනිවිදභාවය මනාපයන් වෙනස් කරන්න

1 වින්ඩෝස් හි, සංස්කරණය> මනාප> විනිවිදභාවය සහ ගැමුට්; මැක් ඕඑස් හි, Photoshop> මනාප> විනිවිදභාවය සහ ගැමුට් තෝරන්න.

2 විනිවිදභාවය පිරික්සුම් පුවරුව සඳහා ප්‍රමාණය සහ වර්ණය තෝරන්න, නැතහොත් විනිවිදභාවය පිරික්සුම් පුවරුව සැඟවීමට ජාලක ප්‍රමාණය සඳහා කිසිවක් තෝරන්න.

3 හරි ක්ලික් කරන්න.

5.............................................>

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

නිර්වින්දන සංස්කරණය

අවිධිමත් සංස්කරණය සඳහා ශිල්පක්‍රම

මුල් රූප දත්ත නැවත ලිවීමකින් තොරව රූපයේ වෙනස්කම් කිරීමට Nondestructive editing ඔබට ඉඩ සලසයි, ඔබට එය නැවත ලබා ගැනීමට අවශ්‍ය නම් එය පවතී. අනවශ්‍ය ලෙස සංස්කරණය කිරීම රූපයකින් දත්ත ඉවත් නොකරන නිසා, ඔබ සංස්කරණය කරන විට රූපයේ ගුණාත්මකභාවය පිරිහෙන්නේ නැත. ඔබට Photoshop හි ක්‍රම කිහිපයකින් සංස්කරණය කළ හැකිය:

ගැලපුම් ස්ථර සමඟ වැඩ කිරීම

ගැලපුම් ස්ථර පික්සල් අගයන් ස්ථිරවම වෙනස් නොකර රූපයකට වර්ණ හා ටෝනල් ගැලපුම් යොදයි.

ස්මාර්ට් වස්තු සමඟ පරිවර්තනය කිරීම

ස්මාර්ට් වස්තූන් විසින් නිර්වින්දන පරිමාණය, භ්‍රමණය සහ උණුසුම් කිරීම සක්‍රීය කරයි.

ස්මාර්ට් ෆිල්ටර් සමඟ පෙරීම

ස්මාර්ට් වස්තු සඳහා යොදන පෙරහන් ස්මාර්ට් ෆිල්ටර බවට පත්වන අතර අනවශ්‍ය පෙරහන් බලපෑම් සඳහා ඉඩ ලබා දේ.

ස්මාර්ට් වස්තු සමඟ වෙනස්කම්, සෙවනැලි සහ උද්දීපනයන් සකස් කිරීම

සෙවනැලි / උද්දීපනය සහ විචල්‍යතා විධානයන් ස්මාර්ට් වස්තුවකට ස්මාර්ට් ෆිල්ටර ලෙස යෙදිය හැකිය.

වෙනම තට්ටුවක් මත නැවත සවි කිරීම

ක්ලෝන මුද්දරය, සුව කිරීමේ බුරුසුව සහ ස්ථාන සුව කිරීමේ බුරුසු මෙවලම් වෙනම ස්ථරයක් මත අනවශ්‍ය ලෙස නැවත සම්බන්ධ කර ගැනීමට ඔබට ඉඩ සලසයි. විකල්ප තීරුවෙන් සියලුම ස්ථර නියැදි තෝරා ගැනීමට වග බලා ගන්න (ගැලපුම් ස්ථර නොසලකා හැරීම තෝරන්න, ගැලපුම් ස්ථර වෙනම ස්ථරයට දෙවරක් බලපාන්නේ නැති බව සහතික කිරීම සඳහා). අවශ්‍ය නම්, සෑහීමකට පත්විය නොහැකි නැවත ලබා ගැනීම ඔබට ඉවත දැමිය හැකිය.

කැමරා අමු සංස්කරණය
අමු, JPEG, හෝ TIFF රූපවල ගැලපීම් මුල් රූප දත්ත ආරක්ෂා කරයි. කැමරා අමු මඟින් මුල් අනුරූප ලිපිගොනු වලින් වෙන වෙනම අනුරූප පදනම මත ගැලපුම් සැකසුම් ගබඩා කරයි.

කැමරා අමු ගොනු ස්මාර්ට් වස්තු ලෙස විවෘත කිරීම

ඔබට Photoshop හි කැමරා අමු ගොනු සංස්කරණය කිරීමට පෙර, ඔබ ඒවා සඳහා කැමරා අමු සමඟ සැකසුම් වින්‍යාස කළ යුතුය. ඔබ Photoshop හි කැමරා අමු ගොනුවක් සංස්කරණය කළ පසු, වෙනස්කම් නැති නොවී ඔබට කැමරා අමු සැකසුම් නැවත සකස් කළ නොහැක. කැමරා අමු ලිපිගොනු Photoshop හි ස්මාර්ට් වස්තු ලෙස විවෘත කිරීමෙන් ඔබ ගොනුව සංස්කරණය කිරීමෙන් පසුව වුවද ඕනෑම වේලාවක කැමරා අමු සැකසුම් නැවත සකස් කිරීමට ඔබට හැකි වේ.

අනවශ්‍ය ලෙස වගා කිරීම

බෝග මෙවලම සමඟ ඔබ බෝග සෘජුකෝණාස්රයක් නිර්මාණය කළ පසු, ස්ථරයක කපන ලද ප්‍රදේශය ආරක්ෂා කර ගැනීම සඳහා විකල්ප තීරුවෙන් සඟවන්න තෝරන්න. රූපය> සියල්ල එළිදරව් කිරීම තේරීමෙන් හෝ රූපයේ මායිමෙන් ඔබ්බට බෝග මෙවලම ඇදගෙන යාමෙන් ඕනෑම වේලාවක කපන ලද ප්‍රදේශය ප්‍රතිස්ථාපනය කරන්න. පසුබිම් තට්ටුවක් පමණක් අඩංගු රූප සඳහා සඟවන්න විකල්පය නොමැත.

වෙස්මුහුණු

ලේයර් සහ දෛශික වෙස් මුහුණු නිරුපද්‍රිතව ඇති බැවින් ඒවා සඟවා ඇති පික්සල් නැති නොවී ඔබට වෙස් මුහුණු නැවත සංස්කරණය කළ හැකිය. පෙරහන් ආවරණ මඟින් ස්මාර්ට් වස්තු ස්ථර වලට ස්මාර්ට් ෆිල්ටර වල බලපෑම වසං කිරීමට ඔබට ඉඩ සලසයි.

ස්ථර සහ කණ්ඩායම් සාදන්න සහ කළමනාකරණය කරන්න

ස්ථර සහ කණ්ඩායම් සාදන්න

නව ස්ථරයක් තෝරාගත් ස්ථරයට ඉහළින් හෝ ස්ථර පැනලයේ තෝරාගත් කණ්ඩායම තුළ දිස් වේ.

13 වන පරිච්ඡේදය: චිත්‍ර ඇඳීම සහ පින්තාරු කිරීම
හැඩතල වෙනස් කරන්න

සෘජුකෝණාස්රාකාර සහ වටකුරු සෘජුකෝණාස්රා වෙනස් කරන්න

ඔබට සෘජුකෝණාස්රයේ මානයන් සහ ස්ථානගත කිරීම් සකස් කළ හැකිය. Photoshop CC හි, වටකුරු සෘජුකෝණාස්රාකාර හැඩයේ කෙළවරේ අරය ඇඳීමෙන් පසුව ඔබට වෙනස් කළ හැකිය. සෑම කොනක්ම ස්වාධීනව සකස් කළ හැකි අතර එකවර බහු ස්ථර වල සෘජුකෝණාස්රා වලට ගැලපීම් කළ හැකිය.

වීඩියෝ | Photoshop CC හි සැලසුම් වැඩි දියුණු කිරීම්

වීඩියෝ | Photoshop CC හි සැලසුම් වැඩි දියුණු කිරීම්

සටහන: ඔබ බහු සෘජුකෝණාස්රා තෝරන්නේ නම්, ඉහළම සෘජුකෝණාස්රය සඳහා අගයන් ගුණාංග පුවරුවේ දර්ශනය වේ. ඔබ ටයිප් කළ අගයන් තෝරාගත් සියලු සෘජුකෝණාස්රා වලට අදාළ වේ.

1 සෘජුකෝණාස්රා හෝ වටකුරු සෘජුකෝණාස්රා එකක් හෝ කිහිපයක් තෝරා ගැනීමට මාර්ග තෝරා ගැනීමේ මෙවලම භාවිතා කරන්න.

2 සෘජුකෝණාස්රයේ මානයන් වෙනස් කිරීමට, ගුණාංග පුවරුවේ හෝ විකල්ප තීරුවේ W හෝ H පෙළ කොටු වල අගයන් ටයිප් කරන්න.

පළල සහ උස අනුපාතය සීමා කිරීමට ඔබට අවශ්‍ය නැතිනම්, පළල සහ උස ඉවත් කිරීමට විකල්ප තීරුවේ ඇති සම්බන්ධක නිරූපකය ක්ලික් කරන්න.

3 සෘජුකෝණාස්රයේ ස්ථානගත කිරීම වෙනස් කිරීමට, පහත සඳහන් ඕනෑම දෙයක් කරන්න:

Move චලනය මෙවලම භාවිතයෙන් ස්තරයේ අන්තර්ගතය ගෙනයන්න.

Se මාර්ග තෝරා ගැනීමේ මෙවලම භාවිතයෙන් සෘජුකෝණාස්රය ඇදගෙන යන්න.

Properties ගුණාංග පැනලයේ, පික්සල් ඛණ්ඩාංක X සහ Y පෙළ කොටු වලට ටයිප් කරන්න.

4 ගුණාංග මණ්ඩලයේ, කෙළවරේ අරය වෙනස් කිරීම සඳහා පහත සඳහන් ඕනෑම දෙයක් කරන්න:

කෙළවරේ අරය තනි තනිව සැකසීමට පෙළ කොටු වල අගයන් ටයිප් කරන්න.

మూల සියල්ලම එකම අරයට සැකසීමට අරය පෙළ කොටුවේ අගයක් ටයිප් කරන්න.

ගුණාංග පුවරුවේ, ඔබට දර්ශකය කෙළවරේ අයිකනයකට ඉහලින් තබා අරය අගයක් ඇතුළත් කිරීමට වමට හෝ දකුණට සීරීමට හැකිය.

හැඩයේ ආ roke ාත විකල්ප සකසන්න

1 ඔබට වෙනස් කිරීමට අවශ්‍ය හැඩය තෝරා ගැනීමට මාර්ග තේරීමේ මෙවලම භාවිතා කරන්න.

2 ගුණාංග පැනලයේ හෝ මෙවලම් විකල්ප තීරුවේ, ආ roke ාත විකල්ප පැනලය විවෘත කිරීම සඳහා Set Shape Stroke Type මෙනු අයිකනය ක්ලික් කරන්න.

596

ඇඳීම සහ පින්තාරු කිරීම

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

3 ආ roke ාත විකල්ප පැනලයේ, පහත සඳහන් ඕනෑම දෙයක් කරන්න:

You ඔබට අවශ්‍ය ආ roke ාත වර්ගය තෝරන්න.

Al Align අයිකනය ක්ලික් කර එහි මාර්ගයට සාපේක්ෂව ආ roke ාතයේ පිහිටීම සඳහන් කිරීමට විකල්පයක් තෝරන්න.

Cap කැප්ස් අයිකනය ක්ලික් කර මාර්ගයක කෙළවරේ පෙනුම නියම කිරීමට කැප් ස්ටයිල් එකක් තෝරන්න:

බට් කැප් අවසාන ලක්ෂ්‍යයන්හි (නතර වන) වර්ග කොටු නිර්මාණය කරයි.

වටකුරු තොප්පිය අර්ධ වෘත්තාකාර කෙළවරක් නිර්මාණය කරයි.

ප්‍රක්ෂේපණ කැප් එක අන්ත ලක්ෂ්‍යයෙන් ඔබ්බට ආ roke ාත පළලෙන් අඩක් විහිදෙන වර්ග කෙළවරක් නිර්මාණය කරයි. මෙම විකල්පය මඟින් ආ roke ාතයේ බර මාර්ගය වටා ඇති සෑම දිශාවකටම ඒකාකාරව විහිදේ.

සටහන: මාර්ගය විවෘත නොකළහොත් තොප්පි නොපෙනෙන බව මතක තබා ගන්න. එසේම, කැප් විලාසිතාවන් st න ආ roke ාත බරින් දැකීමට පහසු වේ.

Points කෙළවරේ ඇති ආ roke ාතයේ පෙනුමට කෝනර් නිරූපකය ක්ලික් කරන්න:

මිටර් එක්වීම මයිටරයේ දිග මිටර් සීමාව තුළ ඇති විට අවසාන ලක්ෂ්‍යයෙන් ඔබ්බට විහිදෙන උල් වූ කොන් සාදයි.

වට රවුම අවසන් ලක්ෂ්‍යයෙන් ඔබ්බට ආ roke ාත පළලෙන් අඩක් විහිදෙන වටකුරු කොන් සාදයි.

බෙවෙල් එක්වන්න අන්ත ලක්ෂ්‍යයන්හි වර්ග කොන නිර්මාණය කරයි.

සටහන: කැප් මෙන් මිටර් ද ster න ආ roke ාත බරින් බැලීමට පහසුය.

ආ roke ාත සැකසුම් සුරකින්න

ආ roke ාත විකල්ප පැනලයේ හැඩයේ ආ roke ාත විකල්පයන් සඳහන් කිරීමෙන් පසුව, නැවත භාවිතා කිරීම සඳහා ඔබ විසින් අලුතින් සාදන ලද ආ roke ාත වර්ගය සුරැකිය හැක.

St ආ roke ාත විකල්ප පැනලයේ ඉහළ දකුණු කෙළවරේ ඇති ගියර් නිරූපකය ක්ලික් කර Save Stroke තෝරන්න.

හැඩයේ ආ roke ාත සැකසුම් පිටපත් කර අලවන්න

හැඩ ආ roke ාත විකල්පයන් සඳහන් කිරීමෙන් පසුව, පිටපත් කිරීම හා ඇලවීම මඟින් ඔබට සැකසුම් වෙනත් හැඩයකට යෙදිය හැකිය.

1 ආ roke ාත විකල්ප පැනලයේ ඉහළ දකුණු කෙළවරේ ගියර් නිරූපකය ක්ලික් කර ආ roke ාත විස්තර පිටපත් කරන්න තෝරන්න.

ඔබට වෙනස් කිරීමට අවශ්‍ය හැඩය තෝරන්න.

3 ගුණාංග පැනලයේ හෝ මෙවලම් විකල්ප තීරුවේ, ආ roke ාත විකල්ප පැනලය විවෘත කිරීම සඳහා සෙට් ෂේප් ස්ට්‍රෝක් ටයිප් මෙනු අයිකනය ක්ලික් කරන්න.

4 ආ roke ාත විකල්ප පැනලයේ ඉහළ දකුණු කෙළවරේ ඇති ගියර් නිරූපකය ක්ලික් කර අලවන්න ආ roke ාත විස්තර තෝරන්න.

ලබා ගත හැකි මාතයන් තුනෙන් එකක් තෝරා ගැනීමට ස්පර්ශ තීරුවේ ඇති අයිකනය තට්ටු කරන්න:

ස්ථර ගුණාංග

() පෙරනිමි ප්‍රකාරය; ස්ථර ගුණාංග සහ අදාළ කාර්යයන් සමඟ වැඩ කිරීමට ඔබට ඉඩ සලසයි

බුරුසු

() බුරුසු සහ තීන්ත ගුණාංග සමඟ වැඩ කිරීමට ඔබට ඉඩ සලසයි

ප්රියතම

() ඔබට කැමතිම පාලක එකතු කළ හැකි අභිරුචිකරණය කළ හැකි මාදිලිය

සන්දර්භය සංවේදී මෙහෙයුම්

මාතයන් තුනෙන් ලබා ගත හැකි විධානයන්ට අමතරව, ඔබ Photoshop හි වැඩ කරන දේ අනුව සන්දර්භය-විශේෂිත මෙහෙයුම් කිහිපයක් ලබා ගත හැකිය.

Text පෙළ හෝ පරිවර්තනය වැනි මොඩල් මෙවලමක් සක්‍රිය වූ විට, ස්පර්ශක තීරුව හරි සහ අවලංගු කරයි.

& තේරීම් සහ මාස්ක් කාර්ය අවකාශය සක්‍රිය වූ විට, ස්පර්ශක තීරුව මඟින් තේරීම් කිරීමට අදාළ පාලක පෙන්වයි.

96

වැඩබිම

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

ස්පර්ශක තීරුවේ Photoshop පාලනය

පෙරනිමි ප්‍රකාරය ඉතිහාස පැනලය භාවිතා කිරීම

අයිකනය

පාලන නම

විස්තර

තිදෙනාම

ඉතිහාසය ස්කබර්

Photoshop හි ඉතිහාස පැනලය මෙන් ක්‍රියා කරයි. වත්මන් සැසිය තුළ සාදන ලද ලේඛනයේ ඕනෑම මෑත තත්වයකට යාමට මෙම පාලනය භාවිතා කරන්න. ඔබ ලේඛනයට වෙනසක් කරන සෑම අවස්ථාවකම නව ලේඛන තත්වයක් එක් කරනු ලැබේ.

ලේඛන තත්වයන් නියෝජනය කරන සිඟිති රූප බැලීමට ඉතිහාසය ස්ක්‍රබර් අයිකනය තට්ටු කරන්න. ලේඛන ඉතිහාසය සැරිසැරීමට සිඟිති රූප අනුචලනය කරන්න හෝ තට්ටු කරන්න.

අදාළ ප්‍රයෝජනවත් තොරතුරු සඳහා, ඉතිහාස පැනලය භාවිතා කිරීම බලන්න.

ස්ථර ගුණාංග

අන්තර්ගතය එක් කරන්න

Place Embedded විධානය භාවිතා කරමින් දැනට විවෘත කර ඇති ලේඛනයට ගොනුවක් ආයාත කරයි. ස්ථාන ගොනු බලන්න.

ස්ථර දෘශ්‍යතාව සහ පාරාන්ධතාව

ස්තරයේ පාරාන්ධතාවය සහ දෘශ්‍යතාව සකස් කරයි.

ස්ථර පාරාන්ධතාව (0-100%) සකස් කිරීමට ස්ලයිඩරය භාවිතා කරන්න. ස්ලයිඩරයේ එක් කෙළවරක ඇති බොත්තම් පෙර සැකසූ ප්‍රමාණයකින් අගය අඩු කරයි හෝ වැඩි කරයි.

Layer ස්තරය මුළුමනින්ම සැඟවීමට අයිකනය තට්ටු කරන්න.

ඔබට මෙම විධානය භාවිතා කිරීමෙන් තට්ටු කිරීමෙන් හෝ සරලව තට්ටු කිරීමෙන් හා ඉඟි කිරීමෙන්. ස්පර්ශක තීරුවේ ඔබ කරන වෙනස්කම් ක්ෂණිකව ස්ථර පැනලයේ පිළිබිඹු වේ.

බ්ලෙන්ඩ් ප්‍රකාරය

සාමාන්‍ය, විසුරුවා හැරීම, අඳුරු කිරීම යනාදිය ලබා ගත හැකි මිශ්‍රණ ක්‍රම හරහා අනුචලනය කිරීමට ඔබට ඉඩ සලසයි. වැඩි විස්තර සඳහා, බ්ලෙන්ඩින් ප්‍රකාර බලන්න.

ක්ලිපින් මාස්ක්

ස්තරයක් ක්ලිපින් වෙස් මුහුණක් බවට පත් කරයි හෝ එය එම තත්වයෙන් ආපසු හරවයි. අදාළ තොරතුරු සඳහා, ක්ලිපින් වෙස් මුහුණු සහිත ස්ථර හෙළි කරන්න බලන්න.

මාස්ක් තෝරන්න

තේරීම් සහ මාස්ක් වැඩබිම දියත් කරයි.

97 යි

වැඩබිම

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

බුරුසු

වර්ණ

පෙරබිම් වර්ණය සඳහා වර්ණ පිකර් එකක් පෙන්වයි. පළමු ස්විචයන් 16 පෙරනිමියෙන් දර්ශනය වේ.

Sw වර්ණ ලබා ගැනීම සඳහා ඕනෑම ස්විචයක් දිගු-ඔබන්න.

H වර්ණ, සන්තෘප්තිය සහ දීප්තිය (HSB) තනි තනිව සකස් කිරීමෙන් වඩාත් ගැලපීම් කිරීමට අයිකනය ක්ලික් කරන්න.

බුරුසු ප්‍රමාණය

වත්මන් බුරුසුවෙහි ප්‍රමාණය පාලනය කරයි. බහුවිධ ප්‍රමාණවලට ඉඩ දෙන බුරුසුවක් තෝරාගත් විට මෙම විධානය ක්‍රියාත්මක වේ.

බුරුසු විකල්ප පිළිබඳ වැඩි විස්තර සඳහා, බලන්න:

• පින්තාරු කිරීමේ මෙවලම්

Br බුරුසු සාදන්න සහ වෙනස් කරන්න

බුරුසු දෘ ness තාව

වත්මන් බුරුසුවෙහි දෘ ness තාව පාලනය කරයි. බහු දෘ hard තාව අගයන් සඳහා ඉඩ දෙන බුරුසුවක් තෝරාගත් විට මෙම විධානය ක්‍රියාත්මක වේ.

බුරුසු පාරාන්ධතාව

වත්මන් බුරුසුවෙහි පාරාන්ධතාව පාලනය කරයි. පාරාන්ධතාවයට සහාය වන බුරුසුවක් තෝරාගත් විට මෙම විධානය ක්‍රියාත්මක වේ.

බුරුසු ප්රවාහය

වත්මන් බුරුසුවෙහි ප්රවාහය පාලනය කරයි. ප්‍රවාහයට සහාය වන බුරුසුවක් තෝරාගත් විට මෙම විධානය ක්‍රියාත්මක වේ.

ප්රියතම

තිර ප්‍රකාරය

සාමාන්‍ය තිර මාදිලිය සහ සම්පූර්ණ තිර ප්‍රකාරය අතර ටොගල් කරයි

නව ස්ථරය

නව ස්ථර විධානය ක්‍රියාත්මක කරයි

සිරස් අතට හරවන්න

තෝරාගත් ස්ථර වල වත්මන් කට්ටලයේ අන්තර්ගතය සිරස් අතට හරවන්න

තිරස් අතට හරවන්න

දැනට තෝරාගත් ස්ථර සමූහයේ අන්තර්ගතය තිරස් අතට හරවන්න

98 යි

වැඩබිම

අවසන් වරට යාවත්කාලීන කරන ලද්දේ 2/2/2018

ස්පර්ශ තීරු ප්‍රකාර අභිරුචිකරණය කිරීමෙන් ඔබට මෙම පාලක ස්පර්ශක මාදිලි වලට එකතු කළ හැකිය.

ස්පර්ශ තීරු මාතයන් අභිරුචිකරණය කරන්න

මනාප

ෆොටෝෂොප් විසින් අභිරුචි> තාක්ෂණ පෙරදසුන් යටතේ ස්පර්ශක තීරුව සඳහා සැකසුම් තුනක් සපයයි. මෙම සැකසුම් පෙරනිමියෙන් සක්‍රීය කර ඇත.

ස්පර්ශක තීරුව සබල කරන්න

Photoshop හි වැඩ කරන අතරතුර ස්පර්ශක තීරුව සක්‍රිය / අක්‍රීය කරන්න

ස්පර්ශක තීරු දේපල ගැලපීම් පෙන්වන්න

ස්පර්ශක තීරුව භාවිතා කරමින් ඔබ බුරුසු ප්‍රමාණය වැනි ගුණාංග වෙනස් කරන විට පෙන්වන තොරතුරු උත්පතන කවුළු පෙන්වයි / සඟවයි

ස්පර්ශක තීරුවෙන් විධාන එකතු කර මකන්න

ඔබට Photoshop හි ඇති ඕනෑම ස්පර්ශක තීරු ක්‍රම තුනකට විධාන එකතු කර මකා දැමිය හැකිය. මෙම පියවර අනුගමනය කරන්න:

1 ඔබට අයිතම එකතු කිරීමට හෝ ඉවත් කිරීමට අවශ්‍ය ස්පර්ශක තීරුව තෝරන්න: ස්ථර ගුණාංග, බුරුසු හෝ ප්‍රියතමයන්.

2 Photoshop හි, View> Customize Touch Bar තෝරන්න.

ස්පර්ශක තීරුව රිසිකරණය කිරීම සඳහා Photoshop සම්මත macOS අතුරුමුහුණත ඉල්ලා සිටී. මෙම අතුරුමුහුණත පිළිබඳ වැඩි විස්තර සඳහා, මෙම ඇපල් ප්‍රලේඛන පිටුවේ "ඔබේ ස්පර්ශක තීරුව රිසිකරණය කරන්න" බලන්න.

3Drag ඔබේ මැක්බුක් ප්‍රෝ හි ප්‍රධාන සංදර්ශකයේ පහළ කෙළවර දෙසට ස්පර්ශක තීරුව වෙතට විධාන කරයි. ඒවා සැකසීමට ඔබට ස්පර්ශ තීරුව තුළ විධාන ඇදගෙන යා හැකිය, නැතහොත් ඒවා ඉවත් කිරීම සඳහා ඒවා ස්පර්ශ තීරුවෙන් ඉහළට සහ පිටතට ඇදගෙන යා හැකිය.

ඔබ ස්පර්ශ තීරුව වෙනස් කරන විට, නිරූපකය (අවකාශය) මඟින් ඔබට විධානයක් එක් කළ හැකි හිස් තව් දක්වයි.

ස්පර්ශ තීරුව රිසිකරණය කරන්න; මෙම නිදර්ශනය Photoshop හි ප්‍රියතම මාදිලිය පෙන්වයි

Layer ස්ථරය වැනි ඇතැම් පෙළ ආශ්‍රිත යෙදවුම් ඇතුළත් කිරීමේදී හෝ සංස්කරණය කිරීමේදී ස්වයං සම්පුර්ණ යෝජනා දැකීමට අවශ්‍ය නම් පෙන්වන්න ටයිප් කිරීමේ යෝජනා තෝරන්න.

මෙම ලිපිය සේදුපත් බැලීමකින් තොරව රචනා කෙරුණු බව කරුණාවෙන් සලකන්න

මෙයට

HSL Academy

H.M.J.A.Herath

Wikipedia නිදහස් විශ්ව කෝශය වෙත පිවිසි ඔබට අපගේ ප්‍රණාමය

2020/02/08 වන දින රචනා කරන ලදී.

Photoshop


වින්ඩෝස් 2.0 යනු 1987 දෙසැම්බර් මස 9 වැනි දින නිකුත් වූ 16-බිටු GUI-මත පදනම් වූ මයික්‍රොසොෆ්ට් වින්ඩෝස් මෙහෙයුම් වටපිටාවක් වන අතර වින්ඩෝස් 1.0 ට අනුගාමී වේ.

උපයෝගී සහය
මයික්‍රොසොෆ්ට් වර්ඩ් සහ මයික්‍රොසොෆ්ට් එක්සෙල් වල ප්‍රථම අනුවාදයන් වින්ඩෝස් 2.0 මත ධාවනය වේ.

වින්ඩෝස් 2.0 සමග අඩංගු වූ සමහරක් වැඩසටහන් තිබුණි. ඒවා මෙසේය:
CALC.EXE
CALENDAR.EXE
CARDFILE.EXE
CLIPBRD.EXE
CLOCK.EXE
CONTROL.EXE
CVTPAINT.EXE
MSDOS.EXE
NOTEPAD.EXE
PAINT.EXE
PIFEDIT.EXE
REVERSI.EXE
SPOOLER.EXE
TERMINAL.EXE
WRITE.EXE

වින්ඩෝස් 2.0


In science, an experimentum crucis (English: crucial experiment or critical experiment) is an experiment capable of decisively determining whether or not a particular hypothesis or theory is superior to all other hypotheses or theories whose acceptance is currently widespread in the scientific community. In particular, such an experiment must typically be able to produce a result that rules out all other hypotheses or theories if true, thereby demonstrating that under the conditions of the experiment (i.e., under the same external circumstances and for the same "input variables" within the experiment), those hypotheses and theories are proven false but the experimenter's hypothesis is not ruled out.

An opposite view, rejecting the decisive value of the experimentum crucis in choosing one hypothesis or theory over its rivals, is the Duhem–Quine thesis; see also .

History
Francis Bacon in his Novum Organum first described the concept of a situation in which one theory but not others would hold true, using the name instantia crucis; the phrase experimentum crucis, denoting the deliberate creation of such a situation for the purpose of testing the rival theories, was later coined by Robert Hooke and then famously used by Isaac Newton.

The production of such an experiment is considered necessary for a particular hypothesis or theory to be considered an established part of the body of scientific knowledge. It is not unusual in the history of science for theories to be developed fully before producing a critical experiment. A given theory which is in accordance with known experiment but which has not yet produced a critical experiment is typically considered worthy of exploration in order to discover such an experimental test.

Examples
Robert Boyle was the first person to hail an experiment as experimentum crucis when he referred to the famous mercury barometer experiment on Puy-de-Dome in 1648. This experiment settled the question: Was there some natural resistance to the creation of an apparently empty space at the top of the tube, or was the height of the mercury determined solely by the weight of the air?

In his Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica, Isaac Newton (1687) presents a disproof of Descartes' vortex theory of the motion of the planets. In his Opticks, Newton describes an optical experimentum crucis in the First Book, Part I, Proposition II, Theorem II, Experiment 6, to prove that sunlight consists of rays that differ in their index of refraction.

A 19th-century example was the prediction by Poisson, based on Fresnel's mathematical analysis, that the wave theory of light predicted a bright spot in the center of the shadow of a perfectly circular object, a result that could not be explained by the (then current) particle theory of light. An experiment by François Arago showed the existence of this effect, now called the Arago spot, or "Poisson's bright spot", which led to the acceptance of the wave theory.

A famous example in the 20th century of an experimentum crucis was the expedition led by Arthur Eddington to Principe Island in Africa in 1919 to record the positions of stars around the Sun during a solar eclipse (see Eddington experiment). The observation of star positions confirmed predictions of gravitational lensing made by Albert Einstein in the general theory of relativity published in 1915. Eddington's observations were considered to be the first solid evidence in favor of Einstein's theory.

In some cases, a proposed theory can account for existing anomalous experimental results for which no other existing theory can furnish an explanation. An example would be the ability of the quantum hypothesis, proposed by Max Planck in 1900, to account for the observed black-body spectrum, an experimental result that the existing classical Rayleigh–Jeans law could not predict. Such cases are not considered strong enough to fully establish a new theory, however, and in the case of quantum mechanics, it took the confirmation of the theory through new predictions for the theory to gain full acceptance.

DNA, experimentum crucis
See §Context for crucial experiment in the discovery of the §structure of DNA, and §List of experiments in biology
In the discovery of the significance of the structure of DNA, the fact that DNA was a double helix enabled the discoverers, Francis Crick and James Watson, to suggest that one strand of the double helix could serve as the template for the second strand, as the second strand was being duplicated. This explained the secret of life, how the structure of DNA could serve as the mechanism for the gene (the genetic code), in which four nucleotides serve to encode the sequence of enzymes needed to catalyze the production of macromolecules in the cell, and which led to its application in synthetic biology, in genetic engineering, in forensics, genetic testing, genomics and pharmaceuticals, among other industries.

Tanis fossil site

In the 21st century, the discovery of the Tanis fossil site, a killing field in the Hell Creek formation of North Dakota, proved that the K-T boundary (now known as the KPg, or the Cretaceous–Paleogene extinction event) was the same event (the Chicxulub impact) which killed off the dinosaurs. This impact event was previously hypothesized from the global existence of iridium deposits
(a rare element on Earth). In this case, the existence of a microtektite layer raining down upon the multiple intermixed species (including a Triceratops) which were found at the site (the Tanis Konservat-Lagerstätte) served as the conclusive witness,  as cited in Science Daily. Based on the dating of the Tanis, the event occurred 65.76 million years ago  (± 0.15 My).

See also
 Contraposition in logic, the formal basis of an experimentum crucis
 Cross-validation (disambiguation)
 Falsifiability
 Material conditional
 Q.E.D.
 Scientific method
 Smoking gun
 Therefore sign

Notes

Scientific method

Experimentum crucis


Expoziția artiștilor în viață din anul 1870 a fost a treia manifestare artistică care s-a inaugurat ulterior înființării din anul 1864 a Școlii de Arte Frumoase din București, ai cărei fondatori au fost Theodor Aman și Gheorghe Tattarescu. Expoziția a făcut parte dintr-un lung șir de astfel de evenimente artistice care s-au derulat în ultimele patru decenii ale secolului al XIX-lea, ele fiind organizate de Ministerul Cultelor și Instrucțiunii Publice în parteneriat cu Școala de Arte Frumoase.

Expoziția s-a derulat pe parcursul a douăzeci și șapte de zile începând din 15 iunie 1870, ea fiind declarată închisă în 12 iulie 1870, zi în care s-au decernat și premiile. La această expunere publică de opere de artă nu a participat niciun expozant delegat din partea Școlii de Arte Frumoase din Iași. Artiștii care au luat parte la eveniment au fost: Alexandru Emanoil Florescu, Petru Verussi, Gheorghe Tattarescu, Nicolae Grigorescu, Constantin I. Stăncescu, Theodor Aman, Constantin Lecca, Sava Henția, Iacovache Constantinescu, Louis Ghilardeli, Principesa Alexandrina Constantin Ghica, Dumitru Marinescu, Ecaterina Polizu, George Popescu, Henric Trenk, Mihail Babic, Mihail Dan și trei arhitecți - Filip Montoreanu, Alexandru Freiwald și Alexandru Orăscu. Numărul operelor de artă expuse au fost conform informațiilor din presa timpului în număr de peste 100 de lucrări, categorisite pe trei secțiuni: pictură, sculptură și arhitectură.

La Secțiunea Pictură, juriul evenimentului a apreciat calitățile deosebite ale lucrărilor lui Nicolae Grigorescu și i-a acordat Medalia de clasa I-a pentru ansamblul operelor sale și în parte pentru Portretul Marelui Ban Constantin Năsturel Herescu. Medalia de clasa a II-a a fost dată pictorului Constantin I. Stăncescu pentru portretul desenat al lui  Ion Heliade Rădulescu și Medalia de clasa a III-a a fost atribuită tot pentru portrete, dar în ulei, unor absolvenți ai Școlii de Belle-Arte - Mihail Dan, Sava Henția și Iacovache Constantinescu.

La Secțiunea Sculptură, Theodor Aman a primit Medalia de clasa a II-a pentru o masă în stil baroc pe blatul căreia au fost figurate în relief efigiile domnitorilor din vechime.

La Secțiunea Arhitectură au existat doi laureați la egalitate, ambii primind Medalia de clasa a II-a - Alexandru Orăscu pentru proiectul Palatului de Justiție și Filip Montoreanu pentru un proiect de reședință particulară.

Cea mai mare emulație a vieții artistice a făcut-o prezența pe simezele expoziției a operelor lui Nicolae Grigorescu. Picturile artistului au uimit publicul și critica de specialitate. El a fost criticat și în același timp elogiat pentru diversitatea de motive plastice pe care le-a etalat. Fiind foarte apreciat, apariția lui în peisajul artistic bucureștean a marcat începutul declinului lui Theodor Aman din preferințele cunoscătorilor și amatorilor de artă. Practic, Expoziția artiștilor în viață din anul 1870 a însemnat pentru Nicolae Grigorescu momentul de lansare artistică în România.

Ca urmare a apariției pe scena artistică românească a pictorului Nicolae Grigorescu, care a participat la această expoziție cu douăzeci și șase de lucrări, presa vremii a avut parte pentru prima oară de o polemică ieșită din comun pe marginea evenimentului, nemaiîntâlnită până atunci. Principalii cronicari de artă de atunci au fost Iacob Negruzzi, Alexandru Lăzărescu, Ange Pechméja și Savva Șoimescu. Negruzzi a făcut pentru prima oară o paralelă între opera pictorului român și poezia lui Vasile Alecsandri. Această paralelă, după spusele lui Barbu Brezianu, a dus ca ani de zile după închiderea Expoziției artiștilor în viață din anul 1870, Grigorescu să fie considerat exponentul culturii oficiale și un precursor al mișcării literare semănătoriste. Apropierea făcută de Negruzzi a durat până în anul 1929, moment în care Nicolae Iorga a făcut o paralelă între Grigorescu și Mihai Eminescu

Istoria manifestării expoziționale
O dată cu revenirea în deceniul al șaselea al secolului al XIX-lea de la studiile pe care le făcuseră în străinătate a lui Gheorghe Panaiteanu-Bardasare și Gheorghe Năstăseanu în Moldova și Theodor Aman și Gheorghe Tattarescu în Muntenia, s-a produs în România o adevărată efervescență artistică. Tineri progresiști și entuziaști, aceștia au contribuit la închegarea mișcării artistice pe plan local și mai apoi la nivel național.

Pe de altă parte, primii au fost fondatorii Școlii de Arte Frumoase din Iași din data de 26 octombrie 1860 și ultimii, fondatorii Școlii de Arte Frumoase din București din data de 5 octombrie 1864. Ei au fost pionierii învățământului de specialitate și au fost organizatorii primei Pinacoteci din Iași și din București. Toți patru au contribuit într-un mod capital la cizelarea gustului publicului precum și la diversificarea genurilor plastice prin intermediul Expoziției artiștilor în viață, ai căror promotori au fost.

La sfârșitul anului 1863, Dimitrie Bolintineanu aflat în acel moment deținător al portofoliului Cultelor și Instrucțiunii Publice, a venit cu ideea de a da un imbold mișcării artistice românești. Ideea urmărea două scopuri principale. Primul era obișnuirea publicului cu manifestările artistice și al doilea era dorința de a achiziționa lucrări pentru Galeria de Tablouri. Ca urmare în anul 1864 s-a ținut o expoziție pentru testarea publicului pentru arte și în același an s-a făcut primul Regulament al Expoziției artiștilor în viață. Acesta a fost promulgat în 4 decembrie 1864 de domnitorul Alexandru Ioan I și în 13/25 decembrie 1864 a fost publicat în Monitorul Oficial. Conform Regulamentului, Expozițiile artiștilor în viață urmau să se țină anual, alternativ la București și Iași. Această prevedere din regulament nu a fost respectată niciodată, singura oară când s-a încercat să se facă la Iași - în anul 1866, epoziția nu s-a organizat din diverse motive. Regulamentul din 1864 a fost amendat de trei ori cu modificări: în anul 1868, în anul 1881 și 1894.

Prima Expoziție a artiștilor în viață a avut loc în anul 1865 la București. Expoziția din anul 1866 de la Iași a fost una eșuată. A doua Expoziție a avut loc în anul 1868 la București. În anul 1869 a avut loc în sălile Academiei (Universitate) de la București o expoziție domnească, prin care Carol I și-a prezentat propria colecție de artă, iar în anul 1870 a avut loc tot la București a treia Expoziție a artiștilor în viață.

Preambul mediatic
Expozițiile artiștilor în viață erau programate pentru a fi organizate în luna mai a fiecărui an. Data începerii lor nu era una fixă, însă în anul 1870 acest eveniment intrase deja în conștiința publică, fapt pentru care a fost așteptat de majoritatea artiștilor plastici, ca și de publicul larg. Periodicul Informațiunile Bucureștene începuse deja să atenționeze pe cititorii săi de iminența deschiderii expoziției.

Astfel, începând încă din data de 15 martie 1870, au apărut în fiecare număr notițe al căror subiect informa despre manifestarea mult așteptată. În prima din 15 martie: "La 1 Mai urmează să se deschidă esposițiunea artiștilor în viață și încă nu vedem publicat de D. Aman, Directorul Școalei de bele arte, acest concurs. De ce On[orabile] Domnule Aman?" A doua din 30 martie: "Tot nu știm ce s'a regulat cu esposițiunea noastră artistică. D. director Aman n'a publicat nimic, nici că da! nici că ba!" În 18 aprilie: "Esposițiunea de pictură tot va avea loc în anul acesta deși cu oarecare întârziere: ni se pare că va fi deschisă în iunie" În numărul din 23 aprilie se menționa că data deschiderii va fi 15 iunie. Anunțul final a fost dat în numărul din 8 mai: "ESPOSIȚIUNEA ARTIȘTILOR ÎN VIAȚĂ va avea loc pe 15 iunie viitor. Aviz d-lor pictori, sculptori, arhitecți, etc."

Același periodic a anunțat cu o zi înaintea vernisajului că "... Esposițiunea artiștilor în viață se anunță a fi briantă. Peste 100 tabele [tablouri - n.r.] sunt primite. Arhitectura va străluci ca niciodată, sculptura însă crede că va fi prea puțin reprezentată. Toți artiștii cunoscuți plus junii artiști cari espun pentru prima dată și vr'o 30 de pânze ale d-ului Grigorescu vor face din esposițiune un salon prețios."

Prin adresa nr. 33/ 1 iunie 1870, Theodor Aman a solicitat Ministerului Instrucțiunii punerea la dispoziția organizatorilor a sălii celei mai luminoase de la Academie (adică de la Universitate) până cel târziu la 10 ale lunii, pentru panotarea lucrărilor. Aman s-a ocupat intens de toate detaliile necesare unei bune desfășurări a manifestării. Astfel, în data de 9 iunie a cerut forului tutelar tipărirea a 300 de cataloage - numite de el librete; pe 12 iunie a dat spre publicarea în Monitorul Oficial a anunțului deschiderii expoziției și pe 13 iunie a trimis Ministerului 25 de librete cu o adresă prin care explica modul de decontare a cheltuielilor la data închiderii manifestării.

După deschiderea expoziției de pe data de 15 iunie 1870, la câteva zile, Informațiunile Bucureștene a publicat cele dintâi observații, dând și un sumar al exponatelor bazat pe catalogul pe care Theodor Aman l-a făcut cu această ocazie:
 "... Cu începere de la 15 Maiu publiculu poate visita în fiecare zi, de la orele 10 înainte, catalu alu doilea, la Universitate. Vomu face locu în colonele foiei noastre unei serii de articole în privința opereloru espuse. Deocamdată ne mărginim a da la vale numele opereloru espuse. Din acestu catalogu se va vedea:
 Că mai totă esposițiunea este  ocupată de ingeniosulu pictore Grigorescu
 Că suntu câte-va nume necunoscute în salonulu din urmă
 Că Iașii n'au trămisu nimica, ceea ce e forte regretabilu
 Că sculptura e mai pucinu representată de câtu în anulu trecutu
 Că arhitectura, din contra, nu numai numără de astă dată mai mulți esposanți dar, ceea ce e esențiale, operele espuse suntu de valore multu mai mare în genere de câtu cele din anii din urmă
 Că între esposanți începu a figura unii dintre junii care au trecutu prin scola de belle-arte locală"

Artiști și lucrări expuse
La acestă expoziție au participat șaisprezece artiști plastici: Alexandru Emanoil Florescu, Petru Verussi, Gheorghe Tattarescu, Nicolae Grigorescu, Constantin I. Stăncescu, Theodor Aman, Constantin Lecca, Sava Henția, Iacovache Constantinescu, Louis Ghilardeli, Principesa Alexandrina Constantin Ghica, Dumitru Marinescu, Ecaterina Polizu, George Popescu, Henric Trenk, Mihail Babic, Mihail Dan și trei arhitecți - Filip Montoreanu, Alexandru Freiwald și Alexandru Orăscu.

Lucrările Secțiunii de Pictură
 Theodor Aman - Teleleici vânzând bijuterii în Harem, Un pescar;

 Iacovache Constantinescu - Portretul domnului I., Portretul părintelui Ghenadie, Portretul domnului N., Portret după natură - studiu și un tablou  intitulat Vânat - natură moartă imaginând niște rațe sălbatice;
 Alexandru Emanoil Florescu (membru al Comitetului Academic de Belle-Arte) - portretul spătarului Constantin Ghica; portretul Elenei Ghica (soția lui Grigore Vodă Ghica al Moldovei) miniatură pe fildeș;
 Louis Ghilardeli - Interiorul unui salon în zi de vară - compoziție ideală - pictură scenografică;
 Principesa Alexandrina Constantin Ghica - Portret de copil;
 Nicolae Grigorescu - (27 de lucrări) - La amândouă le place jocul; O floare între flori; Car cu boi; Lăptărița; Fructe diverse; Studiu de peisaj; Femeie torcând; Limonagiul; Portret; Portretul marelui ban Năsturel Herescu; Portretul doamnei A.C.; O bătrână cârpind; O bătrână în repaos; Tipuri de țigani din București; Buchet de flori de câmp; Studiu de roze; Un saltimbanc; Natură moartă, potârnichi și prepelițe; Natură moartă - obiecte de bucătărie și legume; Natură moartă - lămâi; Natură moartă cu fructe; Peisaj din Vâlcea - corturi țigănești la asfințitul soarelui; Studiu doi bețivi; Fructe piersici, struguri etc.; Bordeie țigănești (Orșova); Peisaj - o rovină;
 Sava Henția - Portretul D. Grant; Portretul D. Caligari;
 Constantin Lecca - Bătălia de la Călugăreni;
 Dumitru Marinescu - Fructe, struguri;
 Ecaterina Polizu - două portrete, pastel;
 Gheorghe Popescu - Costum românesc din Brașov;
 Constantin I. Stăncescu - portrete în creion și pastel Vasile Alecsandri, Eliade Rădulescu, Matei Millo, M. Pascaly (desen). Pasteluri: portretul d-lui P. Alexianu, portretul d-lui M. George Alexianu, portretul d-nei D.M., preot, o bătrână (portret studiu), portret Dominican (portret studiu);
 Gheorghe Tattarescu - Agar cu fiul său Ismail, portret d-na Șeicaru;
 Henric Trenk  - Piquet pe marginea Dunării; Vârful crucii la Rucăr;
 Petru Verussi - Portret Carol I (ulei); portret G. Demetriade (desen).

 Mihail Dan - Portretul doamnei Darvary, Portretul doamnei Z. Darvary, Portretul lui I. Darvary.

Lucrările Secțiunii de Sculptură
 Theodor Aman - o masă cu portretele prinților României în basorelief, Traian și Decebal;
 Mihail Babic - Un dulap de stejar.

Lucrările Secțiunii de Arhitectură
 Alexandru Freiwald - fațada caselor d-lui P. Grădișteanu;
 Filip Montoreanu - Un proiect de hotel particular, Planul general, Planul primului etaj, Fațada spre curtea principală (de onoare), Fațada văzută dinspre strada Franklin, Planul grădinii, Fațada văzudă dinspre strada Clemenței, Secțiune după liniile A. B., Secțiune după liniile C. D., Secțiune după liniile E. F.,  Un proiect de Amfiteatru de istorie națională și Grădina Botanică, Planul general cu sala de zoologie, sala de mineralogie și sala de botanică, toate având câte un cabinet pentru profesori și un vestibul;
 Alexandru Orăscu - Proiect pentru Palatul Justiției, Proiect pentru liceul din Ploiești, Perspectiva din dreapta a liceului din Ploiești, Secțiunile edificiului din Ploiești, Monument funerar pentru familia Greceanu, Interiorul unei galerii de la Mariemburg în timpul cruciaților. și: Fațadă pentru Podul Mogoșoaiei, Fațadă pentru strada Carol I, Secțiune după liniile A. B.,  Fațadă pentru strada Stavropoleus, Amplasamentul pentru fațada din strada Stavropoleus, Planul parterului din strada Stavropoleus.

Premiile expoziției

În data de 3 iulie 1870, juriul manifestării a început deliberarea în vederea acordării premiilor. Ca și la expozițiile precedente, nu a fost identificată o operă care să întrunească sufragiile juriului pentru acordarea distincției supreme - Medalia de Onoare:
 "Deși s-a stabilit că Exsposițiunea din Anul acesta este în progres în raport cu celelalte două Esposițiuni trecute, după o lungă deliberare juriul a luat decisiunea d'a nu se da însă Medalia de Onoare nici unui Esposant; având deplină convicțiune că la Esposițiunea noastră viitoare opere și mai marcante prin natura lor vor veni să dispute această unică onoare acordată unei singure opere din toată Esposițiunea."

Juriul a apreciat calitățile deosebite ale lucrărilor lui Nicolae Grigorescu și i-a acordat Medalia de clasa I-a cu precizarea că aceasta i-a fost dată "... pentru ansamblul operilor sale și în parte pentru Portretul Marelui Ban Constantin Năsturel Herescu." Această afirmație denotă faptul că membrii juriului nu s-au putut detașa de viziunea savantă ce reieșea din acest portret, ca de altfel din întrega creație de până atunci a pictorului român. Acest lucru reiese și din celelalte premii care s-au dat. La capitolul pictură (și desen) i s-a acordat Medalia de clasa a II-a pictorului Constantin I. Stăncescu pentru portretul desenat al lui  Ion Heliade Rădulescu; Medalia de clasa a III-a a fost atribuită tot pentru portrete, dar în ulei, unor absolvenți ai Școlii de Belle-Arte - Mihail Dan, Sava Henția și Iacovache Constantinescu. Sava Henția participase la concursul de străinătate (de acordare a bursei) al școlii, concurs pe care l-a și câștigat cu compoziția Orfeu și Euridice.

Mențiunile juriului au fost date unor amatori cu excepția lui Petru Verussi, care era un pictor profesionist, pentru portretul lui Carol I. Ceilalți au fost Alexandru Emanoil Florescu pentru miniaturile din fildeș, prințesa Alexandrina Constantin Ghica și Ecaterina Polizu, ambele pentru portretele realizate în tehnica pastelului.

Ca secțiunea sculptură, Theodor Aman a primit Medalia de clasa a II-a pentru o masă în stil baroc pe blatul căreia au fost figurate în relief efigiile domnitorilor din vechime. Mihail Babic a luat mențiune pentru un dulap sculptat.

Secțiunea arhitectură a avut doi laureați la egalitate, ambii primind Medalia de clasa a II-a - Alexandru Orăscu pentru proiectul Palatului de Justiție și Filip Montoreanu pentru  proiectul de reședință particulară.

Toate medaliile acordate au fost acoperite cu bani: 100 de galbeni pentru clasa I-a, 50 pentru clasa a II-a și 25 de galbeni pentru Medalia de clasa a III-a. În data de 8 iulie 1870 a fost eliberată suma de 375 de galbeni pentru plata premiilor. Peste câteva zile de la această dată, au mai fost plătiți 26 de lei și 68 de bani pentru confecționarea a celor opt cutii ale medaliilor.

Decernarea medaliilor
Ceremonia de acordare a medaliilor și a recompenselor financiare a fost stabilită a se desfășura în data de 12 iulie 1870 la ora 12 la Palatul Academiei, astăzi clădirea Universității din București. Comitetul de organizare a trimis o adresă în ziua de 8 iulie la Monitorul Oficial prin care s-a solicitat publicarea pe prima pagină cu litere mari, în trei numere consecutive, anunțul evenimentului. Acesta a apărut pe prima pagină cu litere obișnuite în doar două apariții ale monitorului - nr. 150 din 10/22 iulie și nr. 151 din 11/23 iulie.

În dimineața zilei de 12 iulie, periodicul Informațiunile Bucureștene le-a amintit cititorilor săi care erau premianții la secțiunea pictură. Autorul notiței a felicitat organizatorii și concurenții spunând: "Bravo laureaților și bravo juriului! La anul sperăm ca lupta să fie între d-nii Aman, Tătărescu, Grigorescu, cine să ia medalia de onoare! Ce diferență între anul când d-nii Cretzulescu și V.A. Urechia înființează școalele de belle-arte, provocând surâsul incredulilor, și 22 între anul curent! E pur si muove!"

Redactarea dării de seamă a fost făcută la Ministerul Cultelor și Instrucțiunii Publice și a fost trimisă în ziua de 13 iulie la Monitorul Oficial pentru publicare. În discursul său, Theodor Aman nu a mai făcut digresiuni de istoria artei, ci s-a referit punctual la expoziția care tocmai ce și-a ales câștigătorii, precum și la lucrările prezentate. El a salutat apariția lui Nicolae Grigorescu în arta plastică bucureșteană. Având la bază experiența impresionistă franceză, mai tânărul pictor român a reprezentat din acest an începutul declinului pentru Theodor Aman, cu toate că opera cofondatorului Școlii de Belle-Arte era variată și era încă pe gustul amatorilor de artă. Astfel, Aman a spus că "... pe lângă artiștii exposanți de la cele două din urmă exposițiuni s'a mai adăogat anul acesta, cu un succes eminent, D. Grigorescu, elev al școalei francese, etalând înaintea noastră un gen și o manieră nouă care cu timpul va da resultate fericite în școala română." Aman era unul dintre puținii români care, în loc să fie invidios pe cei mai talentați  și mai ales, mai tineri, el se bucura de succesul lor. Cu generozitate, el a amintit și participarea la această expoziție și a unor tineri absolvenți ai școlii pe care o conducea. Nu i-a nominalizat, dar a menționat că ei tinerii au fost remarcați și unii chiar premiați. În acest fel, Aman a reușit să evidențieze reușitele și progresele școlii de artă din București. În mod similar, fără a nominaliza, el a făcut apel la cei cu stare și la patronii artiștilor pentru ca aceștia să-și reunească eforturile într-un mod sincron cu acțiunile guvernului pentru susținerea mișcării artistice naționale:
 "... Inițiativa privată D-lor, este însă motorul cel mai puternic al progresului societăților moderne; când dară și la noi, pe lângă încurajerile guvernului, am putea să vedem alăturându-se și acelea ale particularilor opulenți? Atunci progresul ar fi și mai repede și esposițiunile noastre ar întruni opere mai capitale și mai numeroase."

Carol I era atras de viața artistică și care urmare, el a vizitat expoziția cu două zile înaintea festivității de premiere împreună cu Theodor Aman și  Petre P. Carp care atunci ministru interimar al Cultelor și Instrucțiunii Publice.

După discursul lui Aman, la ceremonia de premiere a luat cuvântul directorul general al Ministerului - Constantin Esarcu. El a amintit rolul artei în societate și rolul ei de a emoționa și de a înălța spiritul. Esarcu a evidențiat rolul pe care-l joacă anatomia umană ca bază a realismului și a tematicii istorice:
 "... Studiul figurei umane, studiul nudului, studiul academic aplicat cu preferință la subiectele istorice, iată ceea ce noi punem mai presus de studiul care dă artistului aceea măestrie în a represinta obiectele plastice ce o observăm în discipolii școalei realiste. De ar lucra artiștii noștri în această direcțiune, museele și monumentele noastre ne vor procura nu numai o plăcere ochiilor, dar vor deveni în acel timp puternice mijloace de instrucțiune și educațiune naționala."

Achiziții

Achizițiile statului
Juriul manifestării a propus achiziționarea de către stat a următoarelor lucrări:

1. Teleleici vânzând bijuterii într-un harem a lui Theodor Aman. Prețul de achiziție a tabloului nu a fost menționat. În procesul verbal al ședinței era însă specificat că "... Juriul informându-se apoi că prețul ce Domnu Aman cere pentru Tabloul său este ridicat pentru mijloacele de care dispune Ministerul în anul acesta ca să dea operelor de Artă, a exprimat dorința d'a se înlocui cumpărarea menționatului Tablou cu a Tabloului Vlad Țepeș (Bătălia cu facle) care a și fost espus la o esposițiune anterioară și a cărui cumpărare ar fi mult mai avantajoasă pentru Museu ca un Tablou istoric, cu 3000 lei.".

Cum tematica istorică a fost practic inexistentă la această expoziție, exceptând tabloul lui Constantin Lecca intitulat Bătălia de la Călugăreni, era de presupus ca membrii juriului să propună achiziționarea acestuia din urmă pentru Pinacotecă. Theodor Aman aflându-se în juriu și fiind informat că bugetul de achiziții al Ministerului nu era prea mare, a făcut o adresă pe data de 6 iulie 1870 prin care a anunțat că poate vinde lucrarea evaluată la 3000 de lei cu doar 2475 de lei, adică exact suma care era disponibilă. Ca urmare, Bătălia cu facle a lui Vlad Țepeș a fost cumpărat, Aman fiind invitat să-l depună la Pinacotecă. Din cauză că întreg bugetul a fost dat pentru lucrarea lui Aman, cele două tablouri ale lui Gheorghe Tattarescu și Nicolae Grigorescu urmau să fie cumpărate de către stat la o dată ulterioară. Conform datelor de arhivă rezultă că pictura lui Aman nu a fost plătită în anul 1870. Există mențiuni documentare prin care tabloul lui Aman nu a fost cumpărat până la urmă de către stat.

2. Potârnichi și prepelițe a lui Nicolae Grigorescu cu 1500 de franci. După un an de la închiderea Expoziției artiștilor în viață din anul 1870, Theodor Aman prin adresa nr. 17 din ziua de 12 aprilie 1871, a amintit Ministrului Cultelor că în anul precedent au fost propuse pentru achiționare tablourile lui Nicole Grigorescu și Gheorghe Tattarescu. Tot prin acestă adresă, a anunțat că artiștii în cauză vor face petiții ministerului în nume propriu. În data de 3 iunie 1871, Grigorescu a depus o cerere în care a amintit rezultatul deliberării juriului manifestării prin care acesta a decis cumpărarea tabloului său și ca urmare a cerut eliberarea banilor. Ca urmare, Directorul Constantin Esarcu a tărăgănat achitarea sumei cerute. Grigorescu a revenit după o lună de zile, în data de 9 iulie 1871, cu o nouă cerere prin care a cerut suma de 2000 de lei pe lucrare, considerând că suma inițială de 1500 de lei era prea mică și oricum, s-a bazat că fusese uitat cuantumul ei. Mărirea nejustificată a sumei a fost amendată de noul ministru al cultelor - Christian Tell, care a menționat în apostila sa că:
 "... Deși juriul academic a prețuit acest tablou cu una mie cinci sute No. 1500 l[ei] n[oi], după cum s-a constatat din priscriptul verbal alăturat la raportul No. 52 al Direcției Pinacotecei din 6 Iuliu 1870, totuși Ministerul intrând în tocmeală de cumpărare a lui cu Dlu Grigorescu na putut obține după toate insistențele alt preț decât cel cerut de suplicant, adică două mii No. 20001.n. cu care preț decidem a se cumpăra pe seama pinacotecei."

Nicolae Grigorescu a fost anunțat printr-o adresă în ziua de 10 iulie 1871 că achiziționarea a fost aprobată și că este rugat să depună la muzeu lucrarea. Similar a fost anunțat și directorul muzeului - Theodor Aman, că tabloul lui Grigorescu urma să-i fie predat. Astfel, Theodor Aman a anunțat forul tutelar că lucrarea a fost predată și că a trecut-o în inventar cu numărul 99.

3. Agar cu fiul său Ismail în pustiu a lui Gheorghe Tattarescu cu 2400 de franci. În ziua de 19 mai 1871, Gheorghe Tattarescu a făcut o adresă de întâmpinare la Minister pentru soluționarea achiziției decisă cu un an înainte cu ocazia Expoziției artiștilor în viață. Petiția lui Tattarescu are două referate: unul semnat de Constantin Esarcu pentru soluționare și o alta, datată cu 6 noiembrie 1871, ce era semnată de directorul Ghidionescu prin care petiția a fost clasată: "... La dosar pentru că Dlu Tatarescu, n'a convenit a vinde acest tablou pe prețul ce i s'a oferit." Ca urmare, artistul a fost invitat să-și recupereze lucrarea ce nu a obținut aprobarea pentru a fi cumpărată.

4. În primăvara anului 1871, Constantin Lecca a oferit lucrarea Bătălia de la Călugăreni pentru a fi achiziționată de către Ministerul Cultelor:
 "... Este cunoscut că Istoria se întipăresce mai bine în memoria unui Poporu prin mijlocul Artelor care reproducu faptele gloriose ale Străbunilor. Eu, Domnule Ministru, nu me presintu cu alte titluri, decât cu acela de a fi celu dintîiu Pictoru Românu care s'a ocupatu cu genul Istoricu. Ve rogu dar, Domnule Ministru, ca vechiu Pictoru și Profesoru, se bine voiți a lua în considerație meritele Tabloului ce am onore a Ve presenta, și care representă memorabila Bătălie de la Călugăreni, și a face aquisițiunea Tabloului pentru Pinacoteca Statului. "

Constantin Esarcu a propus consultarea Comitetului Academic al Școlii de Belle-Arte și l-a însărcinat pe Theodor Aman pentru convocarea acestuia. În ziua de 27 mai 1871, Comitetul Academic a luat hotărârea de cumpărare a lucrării cu suma de 200 de galbeni făcând următoarea motivație: "... tabloul este unul dintre puținele opere originale ce s'a făcut de Artiștii Romăni" și că acesta "... prezintă, prin subiectul său Istoric și prin esactitatea costumelor, un interes pentru Museul nostru tradițional."
Avizul dat de către Comitet nu a fost suficient, astfel încât Comitetul Permanent al Instrucțiunii Publice a făcut o notă prin care a specificat ce sume poate da pentru achiziții: 1. Agar în pustiu pentru 70 galbeni; 2. Mihai Viteazul la Călugăreni pentru 85 galbeni; 3. Procesiunea înmormântării Mintuitorului pentru 120 galbeni. În data de 4 noiembrie, pictura lui Constantin Lecca a fost cumpărată cu acceptul autorului pentru suma de 80 de galbeni. Conform unei adrese nr. 68/6 noiembrie 1871 s-a confirmat primirea picturii lui Lecca, lucrare care a intrat ca exponat al muzeului cu nr. 107.

Achiziții private
1. Ca urmare a Expoziției artiștilor în viață din anul 1870, Eforia Spitalelor Civile, căreia îi aparținea de fapt Portretul marelui ban Năsturel Herescu, i-a comandat lui Nicolae Grigorescu încă două portrete unor filantropi Ghiculești ai Eforiei: portretul lui Grigore I Ghica și Grigore al IV-lea Ghica.

2. Pictura O floare între flori a fost achiziționată de Menelas Ghermani din vitrina lui Alexius Gebauer. În anul 1962, tabloul se afla la Muzeul Memorial "Nicolae Grigorescu" de la Câmpina. Astăzi, el se află la Muzeul Național de Artă al României.

Tabloul a participat în octombrie 2011 - ianuarie 2012 la Expoziția monografică Nicolae Grigorescu - L'Age de l'Impressionnisme en Roumanie. Nicolae Grigorescu (1838-1907) la Hôtel de Ville din Bruxelles.

3. Tabloul Lăptăreasa a fost cumpărat de N. Lahovari, Ministru de Justiție, din vitrina magazinului lui Alexius Gebauer. Există descrierea în amănunt a lucrării făcute de Sava Șoimescu: "... Fata era rezemată de un mur... îmbrobodită la cap, încinsă cu un șorț, ținând mâinile în scurteica îmblănită cu pisică neagră... (având în prejmă, n.r.) o oală acoperită de o groasă pânză (cu) litru de tinichea purtând pe margini urme de lapte". Inedit, fata este plasată într-un peisaj de iarnă. În anul 1962 nu se mai știa nimic despre acest tablou.

4. O țărancă torcând intitulată și O femeie torcând a fost în colecția lui Mihail Kogălniceanu în anul 1870. În anul 1962 se afla într-o colecție particulară și purta numele de Veruța din Dragoslavele. Tabloul corespunde cu descrierea pe care a făcut-o Sava Șoimescu.

5. V.A. Urechia a fost autorul unei notițe în care menționa că văzuse el însuși tablourile în atelierul pictorului român. Lucrarea La amândouă le place jocul a fost achiziționat de C. Filitti. Ea a participat la Expoziția artiștilor în viață  din anul 1870 și ulterior, în anul 1957, la Expoziția retrospectivă dedicată împlinirii a 50 de ani de la decesul artistului.

Decontări financiare
În ziua de 15 iulie 1870, Theodor Aman a solicitat Ministerului să-i deconteze suma de 38 de lei folosiți pentru tipărirea diplomelor de premiere. A prezentat de asemenea situația cataloagelor: 25 au fost date ministerului, 48 au fost date gratuit elevilor Școlii de Belle-Arte și expozanților, 175 au fost vândute cu 50 de bani exemplarul și au mai rămas 48 de bucăți. Beneficiul rezultat din vânzarea cataloagelor a fost de 89 de lei și 50 de bani.

Aman a făcut și lista cheltuielilor care s-au făcut pentru organizarea expoziției. Totalul cheltuielilor s-au ridicat la 179 de lei și 38 de bani. În această sumă au fost incluse și cheltuielile cu consumabilele - 40 de șuruburi, 46 de belciuge, sfoară subțire și groasă, 50 de recipise ce au fost date artiștilor la predarea de lucrări sau pentru activițățile de întreținere a spațiului expozițional. A mai fost menționată și o tablă de 2/2 stânjeni lungime și 1/2 stânjeni lățime. Aceasta a jucat rolul de afiș și era pusă la intrarea în sala de expoziție. Pe ea era înscris titlul expoziției și a fost criticată de Iacob Negruzzi în paginile revistei Convorbiri literare de la Iași:
 "... Deasupra micii galerii de tablouri din Academia din București se citește titlul pompos: Esposițiunea artiștilor în viață. Nu s'ar crede după această firmă că în șir de secole provinciile Române au avut pictori și sculptori vestiți că în academia de București se expun numai operele artiștilor ce trăiesc încă, pentru a se putea judeca dacă ei au urmat, ajuns sau întrecut pe nemuritorii lor predecesori ? Așa însă iubește generațiunea presentă impodobi cu titluri și numiri strălucite niște mici merite îndoielnice și oricât ar protesta foaia noastră contra acestin abuz, el își urmează calea cu o consecvență imperturbabilă. Ce am crede noi despre cei bătrâni când, expunând niște icoane de altar nou zugrăvite, ar fi zise că fac o esposițiune a artiștilor în viață? ce vor zice urmașii noștri despre noi? (...)"

Analiza critică

Reverberațiile critice ale momentului

Negativismul lui Iacob Negruzzi
Cu ocazia expoziției au apărut și comentariile și criticile în presa acelor vremuri. Iacob Negruzzi a scris în paginile revistei Convorbiri literare de la Iași un articol total defavorabil manifestării expoziționale bucureștene din acel an. Astfel, el nu a găsit nicio lucrare care să corespundă unor înalte cerințe de calitate pe care o operă ar trebui s-o aibe. El a găsit fiecărui artist un cusur, astfel tabloul lui Theodor Aman intitulat Teleleici vânzând bijuterii într-un harem, personajele figurate i s-au părut inexpresive, stereotipe și reci, eclerajul defectuos și întreaga compoziție i s-a părut neterminată. Tabloul Pescarul de același autor, l-a considerat "mai slab încă în idee și în formă", el având un fod incert astfel încât nu se poate distinge dacă este reprezentată acolo o casă sau o stâncă și "umbrele sunt greșite". În mod similar pionierilor cronicii plastice din acele timpuri, Negruzzi era adeptul mimesis-ului nealterat neputându-se detașa de subiect, de veridicitatea și recognoscitabilitatea elementelor de compoziție. Din aceste motive, dacă un personaj sau obiect nu are trăsături comune cu modelele din natură, lucrarea de artă nu este reușită și artistul trebuia criticat. Cronicarii nu puteau înțelege în acea epocă licențele artistice și se așteptau ca rezultatul creației lor să fie o reproducere fidelă a realității.

Negruzzi a împărțit cu mare generozitate săgețile sale otrăvite tuturor participanților la expoziție. Până și lui Constantin I. Stăncescu i-a făcut comentarii defavorabile considerând că toate portretele desenate de către acesta au fost "bine executate" dar "altă valoare artistică nu trebuie căutată la ele". Constantin Lecca a expus un "tablou mai vechi, cunoscut demult" - Bătălia de la Călugăreni, și meritul "... a fost contestat chiar de aceia care la un tablou caută mai mult Românismul decât arta" și de aceea Negruzzi a fost decis să-l treacă sub tăcere. Opinia sa în acest caz a intrat în conflict cu cea a lui Constantin Esarcu care în discursul său a îndemnat artiștii să abordeze tematica istorică, tocmai pentru a îmbogăți fondurile de lucrări educative ale muzeelor, adică de stimula tocmai românismul criticat cu atâta aplomb de Negruzzi. Pe de altă parte, Bătălia de la Călugăreni a fost criticată vehement într-un mod similar lucrărilor lui Theodor Aman.

Pe ceilalți - Ecaterina Polizu, Demetriu Marinescu, Sava Henția, Iacovache Constantinescu, Petru Verussi, Alexandru Emanoil Florescu și  Mihail Dan, Negruzzi i-a pomenit ca un grup care a făcut "... portrete și desenuri, unele mai bine altele mai puțin bine executate". Peisajele lui Henric Trenk aveau "merite relative" și paradoxal, Gheorghe Tattarescu a fost agreat și chiar lăudat cu pictura Agar cu fiul său Ismail în deșert spunând că "... pustiul, figurele, espresiunea, gruparea, toate sunt bune", chiar dacă se vede un copil cu un cap cam mare, culoriile prea țipătoare și contrastul mult prea puternic. Cu tot acest comentariu dubitativ, Negruzzi a opinat că pictura lui Tattarescu a fost singura care a adus o ideatică solidă fapt care l-a făcut să fie dispus să ignore toate defectele: "... peste asemenea greșeli de formă îți e posibil a trece mai ușor când te găsești în față cu o idee lucru ce, în toate tablourile ce am menționat pân acum s'ar căuta în zadar".

Comentariile critice vis-a-vis de picturile lui Nicolae Grigorescu le-a lăsat spre sfârșitul articolului. Toate lucrările acestuia le-a considerat neterminate cu toate că-l cunoștea pe pictor de pe vremea când acesta picta la Mănăstirea Agapia și mai apoi cu ocazia Expoziției Universale din anul 1867 de la Paris. Negruzzi nu s-a sfiit să-i dea lui Grigorescu sfaturi:
 "... Dintre tablourile D-lui Grigorescu acelea de genere ne par preferabile și socotim că la acestea ar trebui pictorul să se afle mai cu seamă. Florile sale lăudate și premiate nu ne-au plăcut. Buchetul de flori de câmp atât de lăudat, nu e bine: florile sunt șterse și mai cu seamă acelea din vârf nu sunt decât pete albe. Altul representând fructe, piersici, struguri, ar fi bine în grupare și în colori, însă nu e isprăvit - păcatul generației. (...) Marele ban Constantin Năsturel ar fi prea bine dar și aici șalul cu cari e încins nu e isprăvit în detaliu... Adevăratul tărâm al D-lui Grigorescu ne pare a fi așa-numitul genre. Femeea care toarce e bine fără contestare. Carul cu boi asemenea. Privind tabloul îți este ca cum ai ceti un pastel de al lui Alecsandri: natura ți se presintă ochilor cu toată realitatea ei, ce-i drept nu așa cum o vede ochiul omului fără închipuire sau fără păsare, dar cum o adâncește privirea mai pătrunzătoare a artistului."
Iacob Negruzzi a încheiat articolul critic cu comenatrii pe un ton superior și disprețuitor, adevărate remarci satirice la adresa tuturor expozanților spunând că "Începutul galeriei e mic, dar e un început". Parafrazând discursul ministrului de la ediția precedntă a expoziției prin care s-a menționat că numele "Amanilor, Tătăreștilor și Lecilor vor rămâne consemnate în istoria artei naționale", el a contraatacat "... Cu asemenea cuvinte și asemenea comparațiune se strică micii noștri începători, nu se încurajează. Aceste cuvinte dovedesc nu numai lipsă de modestie dar chiar lipsă de pudoare".

Articolul lui Negruzzi a declanșat reacția lui V.A. Urechia care a publicat un articol în periodicul Informațiunilor Bucureștene din primele zile ale lunii septembrie.

Criticul de artă Adrian-Silvan Ionescu a socotit că toate opiniile negative ale lui Negruzzi au fost rezultatul vastelor cunoștințe plastice și a rafinamentului delicat de care acesta a dat dovadă. În plus, Silvan Ionescu a apreciat că negativismul acestuia a venit și dintr-un sentiment de frustrare cauzat de faptul că la expoziție nu au participat niciunul dintre artiștii plastici din Moldova. Același critic a adus o ipoteză rafinată în susținerea unei astfel de motivații, considerând că Negruzzi a ironizat foarte subtil manifestarea expozițională din titlul cronicii sale spunându-i Esposițiunea artiștilor în viață la București și nu de la București, în sensul că bucureștenii se revendicau a fi doar ei artiști în viață.

Aprecierile colocviale ale lui Laerțiu

Publicistul Alexandru Lăzărescu a semnat sub pseudonimul Laerțiu o lungă cronică plastică care s-a desfășurat în trei numere ale periodicului Informațiunilor Bucureștene. Cronica sa, cu multe divagațiuni descriptive fără a ajunge la profunzimi analitice, era scrisă cu ironii iefitne și sarcasme într-un stil colocvial ca atunci când s-ar adresa ca un conferențiar de catedră unui auditoriu neavizat. Elocvent în acest sens este comentariul referitor la picturile lui Gheorghe Tattarescu despre care zicea că "... toate figurile d-lui Tătărescu respiră aer de smirnă și tămăie, [au] tonul unor sfinte moaște și [în] expresiunea ochilor extazul îngerilor". Astfel, el a etichetat lucrările ca fiind prea finisate, prealinse, ele fiind doar niște mușamale. Portretul domnitorului Carol I de Petru Verussi, al cărui nume nu-l amintește deoarece nu l-a putut descifra, este "o majestuoasă mușama" și Bătălia de la Călugăreni a lui Constantin Lecca este o "cutezătoare mușana". Încercând să evite o critică directă, bazată pe o analiză plastică coerentă - de care nu era într-un mod evident capabil, Laerțiu a vrut în opinia lui Silvan Ionescu, să desființeze participanții pe care nu-i agreea.

La capitolul aprecieri pozitive, l-a prețuit pe Iacovache Constantinescu căruia i-a prevăzut o carieră strălucită. Nicolae Grigorescu a fost cel care a primit din partea sa cele mai multe evaluări laudative:
 "Ce voiți, domnilor, să vă producă Grigorescu? Portretul figurilor, realitatea fructelor, naivitatea juneței, candoarea copilăriei, aspectul naturei, costume, deprinderi, vicii, natură moartă? Are la dispozițiunea Dv. pentru toate dorințele. Se produce, se variază, se înmulțește sub toate formele și nuanțele."
Referitor la Portretul marelui ban Năsturel Herescu, acest tablou a fost considerat ca demn de un mare maestru, deoarece el, artistul, era înzestrat cu "... focul geniului". Afirmația i-a aparținut lui Laerțiu

Echilibrul lui Ange Pechméja
Nemaifiind expozant, Ange Pechméja a fost mai echilibrat în comparație cu confrații săi din cronica plastică. El a publicat două articole în revista Les Pays Romain abordând un ton echilibrat fără excese critice. În primul articol a început prin a enumera lucrările care au fost expuse - 100 din care 28 aparțineau lui Nicolae Grigorescu. De fapt, pictorul român avusese doar 26. A început prin a comenta activitatea lui Theodor Aman la care i-a apreciat compoziția și personajele pline de mișcare din harem, obiectând în ceea ce privește desenul și monotonia paletei cauzată de dorința pictorului de a realiza cu lumină difuză, intimitatea și căldura unui interior.

Vis-a-vis de opera lui Constantin I. Stăncescu, Ange Pechméja și-a manifestat rezerva față de tehnica folosită care duce la un aspect trist, uneori chiar lugubru, modelelor, chiar dacă l-a salutat ca pe un maestru al portretelor în cărbune.

Analizând Portretul marelui ban Năsturel Herescu, Pechméja l-a plasat pe Grigorescu printre maeștrii penelului, opinând că această manieră de portretizare amintește de Gustave Courbet și François Bonvin. Ca argumente, el menționează stilul de lucru grosier și brutal care face ca lucrarea să devină plăcută și armonioasă privită de la distanță. Astfel, Ange Pechméja a insistat asupra facturii sale magistrale și a spus că:

"... acest portret este desigur însuflețit de toată viața de care dispune arta. Este executat cu fermitate, cu o siguranță de penel, admirabile. Îndrăzneală, vigoare și soliditate, aceste trei calități eminente se afirmă aici în chip strălucit. Pasta frământată, amintește factura lui Coubert... nimic dulceag, nimic lins, dar nici aproximativ, căci cu toate îndrăznelile penelului, desenul rămâne pur și corect. Văzut prea de aproape, lucrul pare brutal, contextura aspră, dar dacă ne așezăm la distanța voită, toate aceste vehemențe dispar pentru a se contopi într-un efect a cărui armonioasă suavitate nu poate fi comparată, decât cu justețea sa. Accesoriile sunt dispuse și tratate, pentru a pune în valoare esențialul, căruia artistul le-a subordonat în modul cel mai logic. Atitudinea personajului este de o simplitate și de o naturaleță desăvârșită."--- Ange Pechméja: Exposition de 1870, București, 1870

Etalându-și cunoștințele teoretice, Pechméja a făcut în articolul său, trimiteri la marii maeștrii din vechime, exprimându-și așteptările ca Nicolae Grigorescu să le folosească lecția. Dacă nu o va face, a atras atenția că abuzează de griul violaceu la reprezentarea carnației și sugerează folosirea tonurilor albăstrui și aurii, așa cum au făcut-o Van Dyck, Rubens, Tițian sau Rembrandt. Cronicarul nu a gasit în expunerea sa de motive doar modele ale Renașterii sau din secolul de aur al picturii olandeze, ci chiar și din epoca modernă, făcând referiri la Diaz de la Pena și Delacroix care au abordat altfel decât Grigorescu figurarea trandafirilor, nu cu variații locale reduse, de la alb cretos la roșu violet sau de la gri la verde tern, ci cu tușe aurii.

Pechméja a etichetat drept "delicate bijuterii ce și-ar avea locul în orice muzeu", lucrările Torcătoarea, La amândouă le place jocul, Lăptărița, Bătrână în repaos, Micii țigani și Carul cu boi. De asemenea, Pechméja a considerat că Grigorescu a etalat prea multe tablouri și s-a deconcentrat abordând o tematică prea diversă. Trebuia să se concentreze la două-trei compoziții solide și mari. Pentru că picturile pe care Nicolae Grigorescu le-a prezentat la această expoziție i se par a fi doar "măruntișul talentului său", comentatorul a recomandat pictorului să se dedice în viitor scenelor cu tematică istorică sau a horelor țărănești în stilul petrecerilor lui Teniers. În continuare, a recomandat scenele de interior în clarobscur în maniera lui Rembrandt sau nudurile. Adrian-Silvan Ionescu a fost surprins în analiza pe care a făcut-o periplului cronicilor expoziției de faptul că Pechméja nu a intuit formidabilul potențial creator, precum și noua orientare înnoitoare a artei picturii din România pe care Grigorescu era gata s-o ofere, mergând pe un drum total nou. Prin comentariul său, Pechméja încerca fără să vrea, să-l atragă pe căile mult bătătorite de toți pictorii de până atunci. Astfel, obtuzitatea sa s-a dovedit în final plină de sensibilitate prin sfatul pe care l-a dat:
 "... Deci, el [Grigorescu] să nu se calce pe laurii încă discutabili; elogiile pe care le-a primit să nu-i umfle prea tare inima și să se grăbească a-și afirma valoarea într-o operă suficient de mare pentru care întregul său talent are toată libertatea de actiune."

Ceilalți participanți au beneficiat de aprecieri generoase, într-un mod total diferit față de analizele intolerante cu care Pechméja i-a apostrofat la Expoziția artiștilor în viață din anul 1865.

Justețea lui Savva Șoimescu
În revista Presa a apărut un studiu semnat de Savva Șoimescu care s-a întins pe parcursul a șase numere - șase părți. În prima parte a articolului Șoimescu a făcut o disertație apreciabilă despre ingerința elementului politic în viața cotidiană, fapt care a dus la scăderea interesului publicului pentru arte. În a doua parte a evocat pe vechii maeștri și pe protectorii acestora care au contribuit la dezvoltarea plasticii. În disertația sa, Șoimescu a atras atenția asupra greșelii de a se face comparații și legături cu situația artelor în alte țări. Astfel, Savva Șoimescu a fost primul cronicar din acele timpuri care a avut o opinie justă despre modul de înțelegere a operelor de factură locală și nu cu fel și fel de trimiteri spre alte zone ce au tradiții diferite.

 "... Vom fi departe de a căuta frumosul în operile artiștilor noștri prin comparațiune cu alte opere sau cu cele ce am văzut unii-alții prin străinătate. Nimic mai eronat decât a ne raporta prea mult la cele din străinătate. Chiar esteticește vorbind, frumosul nu se poate căuta prin comparațiune între diversele tablouri, ci după principiile estetice și expresiunea ce fiecare operă are în sine. La noi societatea este jună în privința artelor și gustul frumosului acum începe a se deștepta cu toată aureola sa juvenilă. Fiecare din noi a călătorit mai mult sau mai puțin prin strainătate și a văzut multe. Ca să judecăm însă despre ale noastre treburi să reintrăm în spiritul nostru și să judecăm prin noi înșine, având de conducător numai amorul pur al frumosului și regulele estetice."

Cronicarul Șoimescu a prezentat și o statistică a manifestării arătând ca au fost prezente 93 de exponate din care  au fost două sculpturi, 28 de proiecte de arhitectură și șaizeci și trei de picturi. În partea a treia a studiului și încă o treime din a patra parte, a comentat într-un mod elogios cele două picturi realizate de către Theodor Aman, apoi tablourile lui Louis Ghilardeli și Iacovache Constantinescu. Cea mai mare parte a din articol l-a consacrat picturilor lui Nicolae Grigorescu manifestând un entuziasm absolut:

 "... Talentul și meritele acestui pictor au fost aplaudate de tot publicul care a visitat operele sale, și chiar de bărbați speciali și cunoscători ai artei. Ceea ce ne face să vedem scânteia geniului în acest artist este chiar rapiditatea concepțiunilor sale și abilitatea cu care înhață momentele cele mai fericite ale objectelor naturii. Frăgezimea sentimentelor pe care le traduce cu atâta naturalețe și fidelitate în operele sale, ne face a vedea în acest pictor un elev distins al școalei realiste, care însă nu a uitat farmecul ce dă idealizarea frumuseților naturii."

Dintre toți expozanții, singurul la care a avut o critică negativă a fost Gheorghe Tattarescu. Astfel, el i-a criticat compoziția insuficient de legată și expresiile nepotrivite ale personajelor figurate.

În cea de a cincea parte a studiului, comentariile critice au vizat secțiunea de sculptură și de arhitectură. Referitor la proiectul pentru casa lui C. Boierescu de pe strada Clemenței, realizat de Filip Montoreanu, a fost descris în amănunțime și a fost considerat ca o contribuție remarcabilă pentru stilul arhitectonic al Bucureștiului. În ultima parte, Șoimescu a elogiat în special proiectul pentru Palatul de Justiție. Concluzia finală a cronicarului a fost că:
 "... Din toate cele descrise până aici despre pictură, sculptură și arhitectură resultă că dacă începutul e modest în comparațiune cu alte state, speranța însă în viitor este mare. Gustul bellelor-arte a început a se deștepta și la noi și geniul artistic a se opri în calea noastră și a fi bine primit. Una din probele cele mai evidente este afluența mulțimei vizitatorilor în Sala Universității în curs de o lună neîntreruptă. Fie ca timpul să-și facă datoria și să ne conducă din an în an mai departe pe această frumoasă cale a bellelor-arte care îndulcește năravurile, ascut spiritul și înalță moralul."

Critica posterității
În parcursul timpului, mișcării artistice naționale din secolul al XIX-lea nu i s-a stablit un studiu devifinitiv și exhaustiv, cu atât mai puțin manifestărilor expoziționale oficiale cum este Expoziția artiștilor în viață. O încercare de sistematizare pe perioada de 53 de ani de la momentul 1865 când a avut loc prima Expoziție a artiștilor s-a făcut de câțiva cercetători ai Institutului de Istoria Artei, de abia în anul 1980. Cei patru autori de marcă în domeniu au fost Theodor Enescu, Ioana Vlasiu, Carmen Liiceanu și Irina Fortunescu. Aceștia au elaborat documentul, dar acesta nu a văzut lumina tiparului.

În secolul al XX-lea, majoritatea istoricilor de artă, cu puține excepții, au tratat subiectul în comentariile lor marginal, în funcție de obiectivul pe care-l aveau de analizat. Cel mai adesea a fost amintită Expoziția din anul 1865, prima din serie, și rareori pe una din ultimele ce erau mai celebre deoarece erau legate de scandalul secesiunii artiștilor independenți.

George Oprescu a dedicat mai multe paragrafe expozițiilor din 1864 și 1865 în studiul său intitulat Crearea Școalelor de Arte Frumoase în țările române. Tot el, a amintit de cele din 1865 și 1867 (de fapt 1868!), 1870 și despre cele ale Societății Amicilor Bellelor Arte din 1873 în Pictura românească în secolul al XIX-lea.

Despre Expozițiile artiștilor plastici s-a mai vorbit tangențial sau mai pe larg în biografiile pictorilor din acea epocă, în cazul în care au participat sau au câștigat medalii. Un aport important l-a avut Petre Oprea care a scris un studiu despre Cronicari și critici de artă plastică în presa bucureșteană din secolul al XIX-lea.

Articolul de față a fost creat cu preponderență după ultimele studii și documente de arhivă inedite, pe care Adrian-Silvan Ionescu le-a adunat în lucrarea Mișcarea artistică oficială în România secolului al XIX, București, 2008.

Barbu Brezianu
Criticul Barbu Brezianu a comentat pe larg atitudinea pe care Constantin I. Stăncescu a avut-o cu ocazia Salonului Oficial de la Ateneul Român din luna februarie 1870. Comentariile lauditative cu conotații de critică de artă autentică pe care Stăncescu le-a făcut cu privire la pictura pe care Nicolae Grigorescu o afișa după sosirea sa de la Paris, au surprins pe majoritatea criticilor și istoricilor de artă din secolul al XX-lea, știindu-se cu precizie că Stăncescu după doar câțiva ani a devenit adversarul ireconciliabil al lui Ștefan Luchian căruia îi reproșa aceleași defecte pe care le-a justificat elogios la Grigorescu. Stăncescu a prefațat prima apariție publică a operelor lui Grigorescu de la Expoziția artiștilor în viață din data de 15 iunie 1870.

În continuare, Brezianu a amintit că juriul expoziției a acordat Medalia de Onoare clasa I-a pentru Portretul marelui ban Năsturel Herescu. Această medalie  de Onoare clasa I-a a fost menționață de majoritatea comentatorilor, un exemplu contemporan fiind Iulia Iliescu și Marina Motroc în Viața și opera lui Grigorescu, Editura Monitorul Oficial R.A., București, 2009. George Oprescu a făcut precizările de rigoare specificând fără drept de apel cu argumente certe bazate pe surse de documetare primare că Medalia de Onoare specificată la Regulamentul Expozițiilor artiștilor în viață (1864) Capitolul al III-lea nu a fost acordată.

Ca majoritatea comentatorilor Expoziției din anul 1870, Brezianu a făcut largi considerații interpătrunse cu comentariile cronicarilor din acele vremuri asupra portretului lui Năsturel Herescu. Mai mult de atât, pornind de la aprecierile răutăcioase ale lui Iacob Negruzzi și datorită faptului că acesta cunoscându-l pe Grigorescu de la Mănăstirea Agapia, i-a adus totuși niște elogii. Astfel Negruzzi a făcut pentru prima oară o paralelă între opera pictorului român și poezia lui Vasile Alecsandri. Această paralelă, după spusele lui Brezianu, a dus ca ani de zile după închiderea Expoziției artiștilor în viață din anul 1870, Grigorescu să fie considerat exponentul culturii oficiale și un premergător al mișcării literare semănătoriste. Un argument plauzibil adus de Brezianu a fost că Grigorescu a făcut mai multe proiecte de copertă pentru revista Semănătorul. Apropierea făcută de Negruzzi a durat până în anul 1929, moment în care Nicolae Iorga a făcut o paralelă între Grigorescu și Mihai Eminescu:
 "... Dacă în Alecsandri se află acea notă plăcută, dar fără profunzimi a unui pictor ca Aman - viziunea minunat de adevărată a unui Grigorescu va găsi în poezie o corespondență de o înaltă semnificație estetică și totodată filozofică, în Mihai Eminescu" --- Nicolae Iorga

George Oprescu
George Oprescu a făcut în monografia vieții pictorului Nicolae Grigorescu o serie de comentarii asupra lucrărilor pe care acesta le-a expus la Expoziția artiștilor în viață din anul 1870. Astfel, el l-a considerat pe Ange Pechméja un pictor distins și un comentator desăvârșit. El a vorbit mai reținut, în analiza sa, despre cromatica și armonia tonurilor de culoare pe care le considera că ar fi tributare unor reguli ce nu au fost respectate. În opinia criticului George Oprescu, aceste ultime afirmații nu erau în totalitate adevărate. Pentru argumentarea lor, Pechméja a făcut uz de stilul lui Delacroix. Oprescu a spus că Ange Pechméja nu a ținut cont de faptul că marele colorist francez nu lucra în mod schematic și acordurile coloristice depindeau întotdeauna de starea lui de spirit. Delacroix recurgea la stridențe cromatice doar atunci când dorea să evidențieze ceva sau când voia să dea expresivitate lucrărilor.

Criticul a făcut o analiza exhaustivă a comentariilor făcute de cronicarii de atunci și, în special, a Portretului marelui ban Năsturel Herescu, a tabloului O floare între flori și Corturile de țigani la apusul soarelui. Oprescu a încheiat analiza asupra criticii lui Pechméja considerând că portretul lui Năsturel Herescu este una dintre lucrările care a ajuns pe culmile artei în România, indiscutabil o capodoperă.

Krikor Zambaccian
Colecționarul și criticul de artă Krikor Zambaccian l-a considerat pe Nicolae Grigorescu ca cel mai mare pictor român, deoarece el a dat direcția vie a picturii românești, el a emanicipat academismul convențional și strâmt. Principalul argument pe care l-a adus în susținerea acestei afirmații a fost diferența evidentă dintre operele pe care pictorul le-a expus la Expoziția artiștilor în viață din anul 1870 în comparație cu cele ale contemporanilor săi. Al doilea argument vizibil în presa acelor vremuri este că Grigorescu a fost considerat de o parte a criticilor săi ca un revoluționar și ca un artist care nu știe să deseneze. Zambbacian a reiterat neputința contemporanilor lui de a înțelege arta care era văzută sub unghiul unui realism ieftin. Publicul amator de artă nu se preocupa de esența lucrurilor, ci mai mult de aspectul exterior și de o imitație a naturii și nu de expresia ei.

Adrian-Silvan Ionescu
Expoziția artiștilor în viață a devenit o obișnuință anuală și publicul interesat de artă aștepta cu nerăbdare evenimentul, fapt care poate fi văzut în reflectarea lui în presa acelor timpuri. Cei interesați aveau acces la lista artiștilor care participau la manifetare, ei fiind informați încă de la începutul anului cu adresele expozanților în publicația Informațiunile Bucureștene. Chiar dacă sculptorii, pictorii sau arhitecții erau incluși în categoriile altor practicanți de alte meserii așa cum erau librarii, litografii sau fotografii, cu toții erau până la urmă încadrați în sfera culturii.

Cea mai mare emulație a vieții artistice a făcut-o prezența pe simezele expoziției a operelor lui Nicolae Grigorescu. Picturile artistului au uimit publicul și critica de specialitate. El a fost criticat și în același timp elogiat pentru diversitatea de motive plastice pe care le-a etalat. Fiind foarte apreciat, apariția lui în peisajul artistic bucureștean a marcat începutul declinului lui Theodor Aman din preferințele cunoscătorilor și amatorilor de artă.

Note
  Alexius Gebauer (1815 - 1889) (vezi Constantin Gebauer), era vecinul lui Nicolae Grigorescu care locuia în Pasajul român nr. 7. El era profesor de pian și deținea pe Podul Mogoșoaiei un magazin de muzică. Alexius Gebauer i-a intermediat artistului ocazia primei expoziții personale în cadrul magazinului de muzică. Alexius avea și o revistă intitulată Eco musicale di Romania. Discursul elogios de la Ateneul Român a lui Constantin I. Stăncescu din anul 1870 a fost publicat în acestă revistă. În prăvălia lui Gebauer, erau expuse adesea tablouri de vânzare. Nicolae Grigorescu a beneficiat și el de acest mod de legătură cu publicul care se perinda în acele vremuri la promenadă.

Referințe

Bibliografie
 Adrian-Silvan Ionescu: Mișcarea artistică oficială în România secolului al XIX-lea, Noi - media print (NMP), București, 2008, pag. 127 - 140, ISBN 978-973-1805-18-4. Cartea a apărut cu sprijinul Administrației Fondului Cultural Național și a următorilor: Cătălina Macovei (Academia Română), Roxana Theodorescu (Muzeul Național de Artă al României), Adriana Ioaniuc (Complexul Muzeal Național "Moldova" din Iași), Rodica Rotărescu și Mircea Hortopan (Muzeul Național Peleș), Ionel Ioniță și Aura Popescu (Muzeul Municipiului București), Crișan Mușețeanu (Muzeul Național de Istorie a României), Florin Sicoe (Muzeul Județean de Artă Prahova "Ion Ionescu-Quintus"), Florin Rogneanu (Muzeul de Artă din Craiova), Russel Lewis (Chicago History Museum), Ioana și Alecu Beldiman, Gabriel Badea-Păun.
 Mircea Popescu: Sava Henția, 34 p., Editura de Stat pentru Literatură și Artă, 1954
 Barbu Brezianu: Nicolae Grigorescu, București, 1959
 George Oprescu: Nicolae Grigorescu, 2 vol., București, 1961-1962
 Iulia Iliescu și Marina Motroc: Viața și opera lui Grigorescu, Editura Monitorul Oficial R.A., București, 2009, ISBN 978-606-539-105-5

Legături externe
  Adrian-Silvan Ionescu - Mișcarea artistică oficială în România secolului al XIX-lea - Cartea de artă, Ziarul Financiar - Ziarul de Duminică, articol din 9 februarie 2009, accesat 10 octombrie 2017

Expozițiile artiștilor în viață
Nicolae Grigorescu
1870 în România


Mustafa Kemal Karhan (d. 6 Aralık 1924, İzmir, Türkiye - ö. 6 Haziran 2018, İzmir, Türkiye), Türk siyasetçidir.

Buca Orta Okulu ve İzmir Atatürk Lisesi'nden mezun oldu, İstanbul Teknik Üniversitesi (İTÜ) Makine Fakültesi'ne bağlı Gemi İnşaatı şubesinden 1948 yılı Haziran döneminde mezun oldu. Öğrenci numarası 623'tür. 1951 Hollanda'da görgü ve bilgisini arttırdıktan sonra  Makine Fakültesi Gemi İnşaatı II kürsüsünde asistanlık görevine başladı.

 1952 yılında İstanbul Teknik Üniversitesi'nde doçent oldu.
 12 Ocak 1959 - 15 Subat 1960 tarihleri arasında Gemi Mühendisleri Odası Yönetim Kurulu Başkanlığı yaptı.
 1963'te ABD'deki Kaliforniya Üniversitesinde iki yıl süren öğretim üyeliği yaptı.
 1966 senesi sonunda Ege Üniversitesi Fen Fakültesi Matematik Kürsüsü'ne Rasyonel Mekanik Profesörü olarak atandı.
 1968 yılında Ege Üniversitesi Mühendislik Bilimleri Fakültesi'nin kurucu dekanlığını yaptı.
 1970'lerin başında ara insan gücü yetiştirme işine girişerek fakülteye bağlı, İzmir, Balıkesir ve Denizli'de 2 yıllık ön lisans okulları kurdu.
 1973/1974 öğretim yılında İlter Akat ve Gündüz Balkan ile birlikte Ege Üniversitesi Mühendislik Bilimleri Fakültesi bünyesinde Endüstri Mühendisliği Bölümünü kurudu.
 15 Ekim 1981 - 6 Aralık 1983 tarihleri arasında Danışma Meclisi İzmir Üyeliği yaptı.
 1981 yılında Ege Üniversitesi Makina Mühendisliği Dekanlığı görevini yaptı.
 1981 yılında ana hedefleri arasında bir Yükseköğretim Kurulunun oluşturulması olan yükseköğretim ile ilgili bir kanun hazırlanması için YÖK Kurucu Başkanı Prof. Dr.İhsan Doğramacı ile birlikte çalıştı.
 Ege Üniversitesi Rektör Yardımcılığı, YÖK Başkanvekilliği yaptı.
 14 Aralık 1987 - 20 Ekim 1991 tarihleri arasında 18. dönem İzmir Milletvekili olarak görev yaptı.

Kaynakça

1924 doğumlular
İzmir doğumlular
2012 yılında ölenler
İzmir'de ölenler
İstanbul Teknik Üniversitesinde öğrenim görenler
Türk mühendislik akademisyenleri
TBMM 18. dönem İzmir milletvekilleri
TBMM 1981 Danışma Meclisi İzmir üyesi
İzmir Atatürk Lisesinde öğrenim görenler
TBMM Millî Eğitim, Kültür, Gençlik ve Spor Komisyonu Başkanları
Avrupa Konseyi Parlamenter Meclisi Türk Grubu
Yükseköğretim Kurulu başkanvekilleri
Ege Üniversitesi dekanları
Kenan Evren tarafından atanan Yükseköğretim Kurulu üyeleri
Anavatan Partisi mensubu siyasetçiler
İstanbul Teknik Üniversitesi öğretim üyeleri
Ege Üniversitesi öğretim üyeleri
Resim aranan siyasetçiler
Ege Üniversitesi rektör yardımcıları
Yeni Buca Mezarlığı'na defnedilenler

Kemal Karhan


An Pappophorum caespitosum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Robert Elias Fries. An Pappophorum caespitosum in nahilalakip ha genus nga Pappophorum, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pappophorum

Pappophorum caespitosum


Go Oiwa (født 23. juni 1972) er en japansk fodboldspiller.

Japans fodboldlandshold

|-
|2000||3||0
|-
!Total||3||0
|}

Eksterne henvisninger

Japan National Football Team Database

Fodboldspillere fra Japan
Fodboldtrænere fra Japan

Go Oiwa


London SS is a British rock group founded in March 1975 by drummer Geir Wade, bassist John Brown, guitarist Mick Jones, and guitarist Eunan Brady (formerly of the Hollywood Brats). They later became associated with the then new punk rock scene when the Sex Pistols broke in early 1976. In 2012 Brady put together a new lineup, featuring himself along with Jimi McDonald, Taj Sagoo, Michael Kane, and Andi Emm.

History
The origin of the name "London SS" is disputable. Geir Wade claims to have been the first to propose it:

The group's name caused disquiet in some quarters, because "SS" was generally understood to refer to the Schutzstaffel, the infamous paramilitary force of Nazi Germany which ran the Nazi concentration camps and perpetrated war crimes and atrocities all over Nazi-occupied Europe. This came to haunt Mick Jones (who is Jewish) when The Clash became Britain's premier left-wing political band. When questioned about the name, Tony James stated:

The London SS recruited Kelvin Cyril Blacklock to front their band. Blacklock's arrival led to Geir Wade and Mick Jones's departures. The band then changed its name to Violent Luck.

The second lineup of The London SS started with Blacklock and James.
The band spent most of their short history auditioning potential members. Besides Blacklock and James, guitarist Brian James (no relation to Tony James) was the only other semi-permanent member at this time. Other musicians who played with them included Matt Dangerfield and Casino Steel, then members of The Hollywood Brats, who would later go on to play in The Boys.

Recordings
London SS's only recording was a demo featuring James, Jones, James, and Hot. Musically, they played straightforward rock 'n' roll and covered 1960s R&B. An example of this is their song "1–2 Crush on You", which was later recorded by The Clash.
The reformed version did release a limited edition Demo CD, entitled "High Jinks On A Low Budget" which was sold at The Rebellion Festival in 2013, following their successful gig there.They also recorded an EP, whilst they were signed to the French label, Combat Rock Records. The E.P. is entitled "No Beards, No Beerguts, No Beginners"

Later bands featuring members of The London SS
Brian James and Rat Scabies joined Johnny Moped guitarist Ray Burns and backed up music journalist Nick Kent in the shortlived Subterraneans. James and Scabies later formed The Damned. Tony James joined the band Chelsea with Billy Idol and the two later started Generation X. According to Chelsea drummer John Towe,

Jones and Simonon teamed up with Joe Strummer and founded The Clash. Ultimately, The London SS members were more famous for what they did later than they were for anything that they accomplished during the band's existence. As described by music critic Dave Thompson, the band is "regarded as the testing ground-cum-meeting place for what became a who's-who of punk".

References

The Clash
English punk rock groups
Protopunk groups
Musical groups from London
Musical groups established in 1975
Musical groups disestablished in 1976
British musical quartets

London SS


Vlková este o comună slovacă, aflată în districtul Kežmarok din regiunea Prešov. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 776 de locuitori.

Istoric
Localitatea Vlková este atestată documentar din 1278.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Vlková