XO, Kitty  é uma série de televisão de comédia dramática criada por Jenny Han para a Netflix, lançada em 18 de maio de 2023. A série é um spin-off da série de filmes To All the Boys (sendo ela uma adaptação da trilogia de livros de Han, To All the Boys I've Loved Before) e marcada como a primeira série de televisão da Netflix a ser derivada de um filme original da plataforma.

Han atua como escritora e produtora executiva, além de showrunner. A trama apresenta Kitty Song Covey em sua própria jornada para encontrar o amor verdadeiro e conhecer melhor o passado de sua mãe. Anna Cathcart reprisa o papel-título. A série recebeu críticas positivas dos críticos.

Em junho de 2023, a série foi renovada para uma segunda temporada.

Sinopse
Kitty Song Covey, que acredita ser extremamente conhecedora do amor, se muda do outro lado do mundo para a Coreia do Sul, com o objetivo de se reconectar com seu namorado de longa distância, Dae. Ela descobre, no entanto, que um relacionamento é muito mais complexo quando são seus próprios sentimentos amorosos que estão em risco.

Elenco

Principal
Anna Cathcart como Katherine "Kitty" Song Covey
Choi Min-young como Dae-heon Kim
Anthony Keyvan como Quincy "Q" Shabazian
Gia Kim como Yuri Han
Sang Heon Lee como Min Ho
Peter Thurnwald como Professor Alex Finnerty
Regan Aliya como Juliana
Théo Augier Bonaventure como Florian

Recorrente
Yunjin Kim como Diretora Ji-na Lim
Michael K. Lee como Professor Daniel Lee
Jocelyn Shelfo como Madison Miller
Lee Sung-wook como Sr. Kim
Lee Hyung-chul as Sr. Han
Ryu Han-bi como Eunice
Sunny Oh as Mi-hee

Convidado
John Corbett como Dan Covey
Sarayu Blue como Trina
Han Chae-young como Dami, mãe de Min Ho
Ok Taec-yeon como Ocean Park
Chaerin do grupo Cherry Bullet como Lulu

Episódios

Produção
Em março de 2021, foi anunciado que um spin-off da franquia To All the Boys estava em desenvolvimento, sendo cada episódio uma comédia romântica de meia hora. A série seria desenvolvida como exclusiva da Netflix, da Awesomeness e da ACE Entertainment. A autora original dos livros, Jenny Han, foi revelada como sendo a criadora, escritora e produtora executiva, além de escrever o roteiro do piloto com Siobhan Vivian. Anna Cathcart também estaria reprisando seu papel como Kitty Covey. Seis meses depois, a Netflix encomendou dez episódios junto com o anúncio de outros membros da equipe. Sascha Rothchild e Matt Kaplan se juntaram a Han como produtores executivos, enquanto Rothchild também seria showrunner juntamente com Han. Em 5 de abril de 2022, Choi Min-yeong, Anthony Keyvan, Gia Kim, Sang Heon Lee, Peter Thurnwald, e Regan Aliyah foram escalados como regulares da série, enquanto Yunjin Kim, Michael K. Lee, e Jocelyn Shelfo se juntaram ao elenco em papéis recorrentes. Nessa data, a produção havia começado em Seul. Gia Kim e Sang Heon Lee, os atores que interpretaram Yuri e Min Ho, respectivamente, são irmãos na vida real. Em 14 de junho de 2023, a Netflix renovou a série para uma segunda temporada.

Lançamento
XO, Kitty foi lançado na Netflix em 18 de maio de 2023.

Recepção
O site agregador de resenhas Rotten Tomatoes relatou um índice de aprovação de 83% com uma classificação média de 5,8/10, com base em 18 resenhas críticas. O consenso crítico do site diz: "Uma modesta e doce extensão de todos os filmes que os fãs já amaram, XO, Kitty mira direto no coração e encontra seu alvo." O Metacritic, que usa uma média ponderada, atribuiu uma pontuação de 67 de 100 com base em sete críticos, indicando "críticas geralmente favoráveis".

Embora a série tenha tido uma alta audiência na Netflix em mais de 50 países, recebeu atenção mínima na Coreia do Sul, onde a série se passa. Uma razão citada para isso foi que o sucesso global da mídia sul-coreana fez com que o povo do país não se importasse com sua representação em produções estrangeiras. Outra explicação foi que séries de suspense e ação são mais populares do que séries de romance na Coreia do Sul.

Séries de televisão de drama romântico da década de 2020
Séries de televisão de drama romântico dos Estados Unidos
Séries de televisão sobre casais
Séries de televisão sobre adolescentes
Webséries da Netflix

XO, Kitty


"දි ඇඩ්වෙන්චර් ඔෆ් බ්ලැක් පීටර්" යනු සර් ආතර් කොනන් ඩොයිල්ගේ ෂර්ලොක් හෝම්ස් කථාවකි. මෙය ද රිටර්න් ඔෆ් ෂර්ලොක් හෝම්ස් හි ඇතුළත් වුවද, මුලින් එය 1904දී ස්ට්‍රෑන්ඩ් මැගසින් සහ කොලියර්'ස් යන සඟරාවන්හි ප්‍රකාශයට පත්කෙරිණි.

දි ඇඩ්වෙන්චර් ඔෆ් බ්ලැක් පීටර්


Luke Ayodele Amos (født 23. februar 1997) er en engelsk fodboldspiller der spiller for Tottenham Hotspur.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Tottenham Hotspur F.C.

Luke Amos


Arvato er en global service-virksomhed med hovedsæde i Gütersloh, Tyskland. Arvatos tjenester omfatter kunde support, it, logistik og økonomi. historien om Arvato går tilbage til Bertelsmanns industri service division. Det nuværende navn blev indført i 1999. i Dag, er Arvato en af de otte divisioner af Bertelsmann, som udgøre medie, service og uddannelse-gruppen. I 2016, havde Arvato 68,463 medarbejdere og en samlet omsætning på 28,6 milliarder DKK.

Historie

Arvatos tidlige år
Bertelsmann blev i 1835 stiftet som et forlag af Carl Bertelsmann. Virksomheden voksede støt i det kommende årti. Efter 2. Verdenskrig, udviklede virksomheden sig fra en mellemstor virksomhed, til et stort selskab. For at møde efterspørgslen fra bogklubben Lesering og studiet Schallplattenring, ekspanderede Bertelsmann i midt-1950'erne, sit lager samt shipping kapacitet ekspontielt. I 1959, blev Kommissionshaus Buch und Ton et etableret for gøre virksomhedens produktion- og serviceinfrastruktur tilgængelig for andre forlag. Bertelsmann nød godt af stordriftsfordelene fra dette. På Lersering hovedkontoreret blev et punch-card indeks erhvervet fra Lufthansa, hvilket senere dannede grundlag for informations technologien bag Arvato. Igennem de første par år var, Reinhard Mohn enemæssig af Kommissionshaus Buch und Ton. I 1968 blev virksomheden en del af de nyligt stiftede Vereinigte Verlagsauslieferung (VVA). Formålet var at levere printet materiale og optagelser "for kunden i kundens navn".

Forretningens transformation
Bertelsmann åbnede i 1948 op for sin print forretning for udefrakommende kunder, på en meget lignende måde, ved at stifte et nyt selskab kaldet Mohndruck. Efter at have købt kraftfulde maskiner hvilket krævede en høj kapacitetsudnyttelse, Bertelsmann anskaffede sig flere og flere ordre fra andre virksomheder i løbet at 1960'erne. I1970'erne og 1980'erne, Bertelsmann stiftede og opkøbte flere print og logistik virksomheder i Frankrig, Storbritannien, Spanien og andre europæiske lande. Disse blev en del af print og industri service divisionen i Bertelsmann. Fra 1976, var denne branch ledet af Mark Wössner, som senere blev Bertelsmanns CEO. Under hans lederskab, forsatte udvidelsen af selskabet. F.eks. så trængte Bertelsmann i 1983 ind på markedet for distribution af software og hardware. Indtil midt 1980'erne, stod print- og industriservice divisionen for mere end 20 procent af salget i hele  Bertelsmann koncernen. I slutningen af 1980'erne, øget virksomheden deres tilstedeværelse i USA. I 1990'erne, vandt Bertelsmann to større klienter til en ny service virksomheden begyndte at udbyde: Først introducerede Bertelsmann deres loyalitets program; Miles & More påvegne af Lufthansa i 1993. Dernæst, blev Bertelsmann ansvarlig for kundeservicen i Tyskland, Østrig og Schweiz, ved launchen af Microsoft Windows 95.

Nyt navn og omstrukturering
I 1996, blev Bertelsmanns print- og industriservice division spundet som værende legalt uafhængige af aktieselskabet kaldet Bertelsmann Industrie. Bertelsmann ønskede at ekspandere deres service forretning yderligere. På dette tidspunky havde Bertelsmann Industrie ca.12.600 ansatte på verdensplan og generede salg årligt for 3,28 milliarder tyske d-mark. I 1999, blev virksomheden endelig omdøbt til Bertelsmann Arvato hvilket illustrerer transformationen af print- og industriservice division til en international kommunikations og medie service udbyder. Navnet Arvato er et såkaldt neologisme uden særlig betydning. Under lederskab af Gunter Thielen (som blev Bertelsmann CEO i 2002), blev Sonopress fremstilling af LP'er og CD'er integreret ind under Arvato, det samme gjorde encyklopædi forlagene. Med indvielsen af Hartmut Ostrowski som CEO for Arvato i 2002, fjernede virksomheden Bertelsmann som præfiks i virksomhedsnavnet, men de forsatte med at bruge det i logoer. Arvato fik omstruktueret sin forretning, i divisionerne; print, distribution og logistik services, samt medielagering og informationsteknologi.

Ændringer i forretningsmodellen
På grund af en lavere volumen af aviser, magasiner og kataloger, Arvato, Axel Springer og Gruner + Jahr stiftede et joint-venture fra dele af print forretningen; med navnet Prinovis. I 2005 sørgede de tre grundlæggere for at, alle dybtryk print aktiviteter blev en del af forretningen. Hvilket gjorde at de var markedsleder på det europæiske print marked, fra begyndelsen. På samme tid trådte Arvato ind på markedet for services i den offentlige sektor.
En af de første kunder var distriktet; East Riding of Yorkshire hvor Arvato f.eks. varetog lokale skatter og velfærds betalinger. I de følgende år, blev distribution og logistik mere og mere vigtigt: Arvato Direct Services and Logistics Services blev fusioneret med Arvato Services.
Arvato vandt specielt i Tyskland flere kunder til denne division, herunder forlag samt virksomheder informationsteknologi industrien. I 2007/2008 afløste Hartmut Ostrowski, Gunter Thielen som CEO af Bertelsmann, så Rolf Buch flyttede kom nu til roret i Arvato. Under hand lederskab startede Arvato deres loyalitets programmer, som f.eks. DeutschlandCard. Mens Ostrowski fokuserede på den internationale ekspansion, styrkede Buch Arvato's tilstædeværelse på det tyske marked.

Reintegration af stabsfunktioner
I 2010'erne, Arvato omstruktureret sine aktiviteter igen: Først og fremmest, selskabet har erhvervet de resterende aktier i Prinovis fra Gruner + Jahr. Efterfølgende, Bertelsmann fusionerede de fleste af sine print fabrikker til en ny afdeling kaldet Be Printers. Arvato øgede deres fokus på de tre hastigt voksende markeder: high-tech, informationsteknologi og e-handels services, , mens print forretningen stagneret. I slutningen af 2012 i Rolf Buch var overraskende erstattet af Achim Berg, en ekspert til de tidligere nævnte fokusområder. Under hans ledelse, erhvervede Arvato i 2014, det insolvente e-handels selskab Netrada, der førte til en massiv stigning i Arvato ' s position på markedet inden for mode logistik. i midten af 2015, efter to år, forlod Achim Berg, Arvato . Bertelsmann udpegede Fernando Carro som CEO for Arvato; han blev også medlem af Bertelsmanns bestyrelse. Som en del af omstruktureringen, opløste Arvato sin bestyrelse og erstattede den med et executive management team. Bertelsmann overtog nogle stabsfunktioner af Arvato, mens andre blev leveret af Arvatos afdelinger, uafhængigt af hinanden. I 2016, blev Arvato AG fusioneret ind i moderselskabet Bertelsmann SE & Co. KGaA og slettet fra handelsregisteret.

Organisationen
I dag, Arvato er en af otte divisioner i Bertelsmann. Sammen med Bertelsmann Printing Group, der blev grundlagt i 2016, udgør de service divisionen i koncernen. Baseret på et salg af 4,8 milliarder euro i regnskabsåret 2015, Arvato var den anden største division af Bertelsmann efter RTL Group. Lande uden for Tyskland genererede mere end halvdelen af de indtægter, med Frankrig og USA som de vigtigste udenlandske markeder. I 2015, tilhørte præcis 230 enkelte virksomheder samt fem joint ventures og associerede virksomheder Arvato.

I finansåret 2015, Arvato havde 72,457 medarbejdere på verdensplan, en stigning på 1,804 medarbejdere i forhold til tidligere år. Siden 2014 har Arvato  været organiseret i såkaldte solution groups, som blev indført under Achim Bergs æra. Disse fungerer i høj grad selvstændigt, ikke for produkter og teknologi, men i henhold til kundens krav og aktiviteter. Hver solution group ledes af en chief executive officer. Der er i øjeblikket fire solution groups som dækker; customer relationship management, supply chain management, finansielle tjenesteydelser og it-ydelser. Arvatos bestyrelsen består af Thomas Rabe, Bernd Hirsch, Immanuel Hermreck, Thomas Mackenbrock, Rolf Hellermann, Andreas Krohn, Frank Schirrmeister, Frank Kebsch og Matthias Møller.

Services
 Eftersalg Services
Arvato udbyder services som er nødvendie efter et 3. part salg produkt til slutforbrugeren. Disse inkludere reparation og opsætning af enheder. Siden 00'erne, har Arvato hjulpet med at reparere mobil telefoner, f.eks. så er HTC en af deres samarbejdspartnere.
 Selskabes Informations Håndtering
Arvato udbyder mange services som er relateret til logistikken af marketing og salgs materiale, samt andre dokumenter. Arvato organisere produktionen, lagering og distribution af disse. I de senere år har forbindelsen mellem det digitale og printet materiale været mere væsentligt.
 CRM & Kundeservice
Arvato tilbyder også customer relationship management-tjenester. Virksomheden opererer call-centre og varetager f.eks. deres kunders digitale kommunikationskanaler. Data mining processer og løsninger til den offentlige sektor tilbydes på dette område.
 E-Handels Løsninger
E-handel har siden år 2014 været er et strategisk vækstområde for Arvato samt for Bertelsmann. Virksomhedens ydelser spænder fra etablering og drift af websteder til tilhørende infrastruktur og logistik af varer. En af Arvatos kunder på dette område er modehuset Ahlers.
 Finansielle Løsninger
Arvatos finansielle løsninger inkludere betaling forarbejdning, factoring og inkasso services. Endvidere, tilbyder Arvato at varetaget virksomheders kreditvurdering og risikostyring, samt forsikrings tjenester. Finansielle tjenesteydelser har været en af de mest rentable dele af Arvatos forretning, og er også et strategisk vækstområde for Bertelsmann.
 IT Løsninger
Arvato Systems levere mange services indenfor informationsteknologi. Virksomheden er primært, stærkt involveret i cloud services. Arvato udbyder løsninger til medier, handel, and en lang række andre industrier.
 SCM & Logistik
Arvato hjælper sine kunder med supply chain management, dvs. levering af materialer og produkter fra produktionen til forbrugerne. Arvatos portefølje af produkter her indefor omfatter forskellige løsninger, som skræddersyes til de forskellige brancher, f.eks. handels-og modevirksomheder, information, teknologi og high-tech virksomheder eller forlag. Et eksempel på sidstnævnte er Vereinigte Verlagsauslieferung (VVA). Dette område omfatter også business intelligence service.

Kritik

Human resources and wages
Arvatos HR kompensations politikker har i løbet af år 2005 været diskuteret gentagne gange. Arvato Direct Services byggede et call center i Cottbus, Tyskland. Virksomheden blev kritiseret for at søge mere økonomisk støtte fra den lokale arbejdsformidling, end normal. Fagforeningen Ver.di og andre, deler  denne opfattelse. I 2007, Ver.di kritiserede Arvato Services genindførelse af 40-timers arbejdsuger. I år 2012 måtte de ansatte acceptere en lavere løn, på grund af nedskæringer i jobs i Arvato Entertainment. Arvato afviste kritikken i dette bestemte tilfælde, fordi beslutningerne har været drøftet med Ver.di tidligere.

Uregelmæssig kredit score
I 2005, Arvato erhvervede sig kredit-agenturet Infoscore, med hovedsæde i Baden-Baden, Tyskland. Alt data, information og ledelsen af tilgodehavender blev fusioneret med Arvato ' s datterselskab til at danne Arvato Infoscore, et selskab med i alt 1.700 ansatte. Det blev genstand for gentagen kritik på grund af angiveligt tvivlsom kreditværdighed.

F.eks. i år 2012 rapporterede den offentlige tv-station NDR om tilfældet hvor en forbruger, som var blevet nægtet at betale med faktura. Denne beslutning blev truffet af en postordre virksomhed, som er baseret på kreditvurderingen fra Arvato Infoscore. Selvom virksomheden næppe vidste mere end navn og adresse på forbrugeren, og havde ingen andre oplysninger, som kunne identificere forbrugeren. Der blev givet en lav kreditscore baseret på socio-demografiske karakteristika. Ifølge en rapport fra en eu-Kommissær for databeskyttelse i den tyske delstat Baden-Württemberg, blev forældede data brugt til at give denne kredit vurdering. I 2013, lavede en anden offentlige tv-station, WDR, lignende påstande: tv-magasin Markt kontrollerede kredit rapporter af 80 test forbrugere. Bladet konkluderede, at især kreditvurderinger udstedt af Arvato Infoscore ofte ikke var omfattende. Der var et "stort hul" i kvaliteten af information. Desuden Markt påpegede, at klager over udbydere af kredit scor udbydere, som f.eks. Arvato Infoscore var stigende.

Udover kreditvurderingerne, var databeskyttelse hos Arvato Infoscore ogs¨å genstand for mediernes dækning flere gange. I år 2015 kritiserede NDR, et  website for lejere viste personlige og følsomme oplysninger af den som havde indtastet et navn, adresse, og fødselsdato. Uden nogen yderligere kontrol, gjorde Arvato Infoscore f.eks. oplysninger om gæld, beslaglæggelse og afdrag på realkreditlån tilgængeligt. Kritikere sagde, at det åbnede døren for misbrug. Arvato Infoscore argumenterede i stedet for, at en selv-videregivelse til en tredjemand, ikke var tilladt. ikke desto mindre, blev den omstridte hjemmeside blev lukket ned.

I år2016 rapporterede STÅLWIRER, en anden den offentlige tv-station, at Arvato Infoscore håndterede indsamling af bøder for Deutsche Bahn. Som en del af dette, bliver oplysninger om de rejsende, givet videre uden deres kundskab og accept. Advokat Karl-Nikolaus Peifer, klassificerende denne proces som en overtrædelse af beskyttelsen af data og fair-trade loven. STÅLWIRER fremlagde også dokumentation for, at Arvato Infoscore havde brugt oplysninger fra en sådan bøde til at foretage kreditvurderinger af nogle forbrugere.

Henvisninger

Eksterne links
 Official website

Virksomheder fra Tyskland
Etableret i 1996

Arvato


Græsholm også kendt som "Lille Græsholm" er en lille flad holm på 0,8 ha, der er ubeboet. Holmen har blandt andet en strandsø og øen er belagt med store sten. Kystlængden er 0,5 km. Holmen blev tidligere benyttet til høhøst af smeden på Strynø. Skarven har fra 1993 uregelmæssigt ynglet på holmen, som det eneste sted i det Sydfynske Øhav.

Eksterne henvisninger
 Danmarks Miljøundersøgelser: Kolonirugende kystfugle, Græsholm

Øer i Sydfynske Øhav
Langeland Kommunes geografi

Græsholm (Strynø Sogn)


Bostan korkuluğu veya kısaca korkuluk, kuşları ürkütüp ekili ürün veya mahsule yaklaştırmamak amacıyla bağa, bahçeye ve tarlaya dikilen insan kuklası.

Tarım aletleri
Güvenlik
İnsan-kuş etkileşimi

Bostan korkuluğu


Paulo Roberto Ceccarelli é um psicólogo, psicanalista, professor universitário, pesquisador e escritor brasileiro.

Nascido em Mirassol-SP, veio para Belo Horizonte logo após o nascimento. Em 1983, concluiu o curso de Psicologia na PUC Minas. É doutor pela Universidade de Paris VII, membro fundador e sócio de diversas instituições de pesquisa nacionais e internacionais, além de atuar como professor e coordenador de cursos de especialização na área de saúde e sofrimento psíquico, psicologia e psicanálise.

Formação Acadêmica
Antes de iniciar os estudos de Psicologia, Paulo Roberto começou a cursar Engenharia Elétrica na UFMG, em Belo Horizonte. Entre 1979 e 1983, foi aluno da Faculdade de Psicologia da PUC Minas.

Em 1987, concluiu a especialização em Psicanálise: A gênese da Escuta analítica, na UFMG, e, em 1988, a especialização em Clínica. Em 1989, seguiu para um doutorado em Paris, na Universidade Paris VII.

Em 1995, tornou-se Doutor em Psicopatologia Fundamental e Psicanálise, após defender a tese intitulada A formação do sentimento de identidade sexual no transexual. Ao mesmo tempo, completou sua formação teórico-clínica em psicanálise, e trabalhou como psicanalista em instituições francesas ligadas à questão das adicções e saúde mental.

Entre 2008 e 2009, retornou à França atendendo a um convite para dar aulas na Université de Bretagne Occidental, em Brest. Nesse período, fez um pós-doutorado, também na Universidade Paris VII - Diderot, atualmente chamada de Universidade Paris Cité, com o tema Psicanálise e Mitologia.

Biografia
No início de sua vida profissional, Paulo Roberto Ceccarelli foi professor na PUC Minas, entre 1986 e 1988. Em seguida, mudou-se para a França, vivendo mais de 8 anos em Paris. Nesse período, além da pesquisa de doutorado, deu continuidade a sua formação psicanalítica na Société de Psychanalyse Freudienne (SPF), tornando-se membro afiliado dessa instituição. Fez também análise pessoal, supervisão, além de atender como psicanalista em consultório particular.

Quando retornou ao Brasil, instalou-se em São Paulo, onde participou de pesquisas teórico-clínicas em diversas áreas. Foi pesquisador no Laboratório de Psicopatologia Fundamental do Núcleo de Psicanálise do Programa de Estudos Pós-Graduados em Psicologia Clínica da PUC-SP.

É cofundador do Laboratório de Psicopatologia Fundamental do Departamento de Psicologia Médica e Psiquiatria da Faculdade de Ciências Médicas da UNICAMP.

Atuou como consultor e colaborador no projeto PRO-SEX (Projeto de Sexualidade) do Departamento de Psiquiatria e no Ambulatório de Endocrinologia do Hospital das Clínicas de São Paulo.

Ainda em São Paulo, foi um dos fundadores do Grupo TVer, junto com a ex-deputada federal Marta Suplicy, com o intuito de discutir a qualidade da televisão brasileira.

Em 2000, de volta para Belo Horizonte, retomou o trabalho como professor na PUC Minas, função que exerceu até 2020. Tornou-se sócio do Círculo Psicanalítico de Minas Gerais (CPMG).

Em junho de 2009, foi convidado por professores da Universidade Paris VII para participar da fundação da Rede Internacional em Psicopatologia Transcultural.

Em 2016, participou da fundação do Círculo Psicanalítico do Pará (CPPA).

Ceccarelli é diretor científico da Clínica Ampliada de Saúde Mental (CASM), e fundador e coordenador do Instituto Mineiro de Sexualidade (IMSEX), ambos em Belo Horizonte.

Como escritor, publicou obras na área de sexualidade, gênero e transexualidade, atuando também como organizador em outras publicações.

Participação em projetos e associações
O pesquisador é professor e orientador de pesquisas na Pós-Graduação em Psicologia da UFPA e no Mestrado em Promoção de Saúde e Prevenção da Violência/MP da Faculdade de Medicina da UFMG.

É professor e coordenador na Pós-graduação em Sexualidade Humana da Faculdade Santa Casa, em Belo Horizonte. Também coordena e ministra cursos e seminários como membro do corpo docente do Contemporâneo: Instituto de Psicanálise e Transdisciplinaridade, em Porto Alegre,  é professor das especializações do Instituto ESPE e coordenador de programas de formação livre, e coordenador de seminários na PERCURSO - Centro de Estudos e Formação em Psicanálise de Manaus/AM.

Participa de várias associações e comissões com atuação em diversos estados do Brasil e também no exterior. Por 6 anos, foi pesquisador do CNPq.

É membro da Associação Universitária de Pesquisa em Psicopatologia Fundamental, membro do Programa Antártico Brasileiro (PROANTAR), e pesquisador associado do Laboratório Interdisciplinar de Pesquisa e Intervenção Social - LIPIS (PUC-Rio). Foi membro efetivo da Comissão de Direitos Humanos do Conselho Regional de Psicologia da 4ª Região - Minas Gerais.

Publica artigos, textos e trabalhos acadêmicos em seu site, com acesso liberado para todos os usuários.

Bibliografia
Transexualidades (2008) - Coleção Clínica Psicanalítica - Editora Casa do Psicólogo - ISBN 978-85-8040-780-8

Diferenças Sexuais (1999) (organizador) – Editora Escuta - ISBN 978-8571371507

Psicanálise, Sexualidade e Gênero: Um Debate em Construção (2019) - Editora Zagodoni - ISBN 978-85-5524-105-5

Referências

Psicólogos
Psicanalistas do Brasil

Paulo Roberto Ceccarelli


Svijet

Otkrića
 Njemačka astronomkinja Caroline Herschel promatrala i zabilježila Enckeov komet, tada još neprepoznat kao periodičan. To je bilo drugo zabilježeno promatranje ovog kometa.

Osnivanja

Događaji

Nagrade i priznanja

Rođenja

Smrti

Astronomske pojave

Hrvatska i u Hrvata

Otkrića

Osnivanja

Događaji

Nagrade i priznanja

Rođenja

Smrti

Izvori

Vanjske poveznice

Astronomija u 1795.


أبو حمد هي مدينة سودانية في ولاية نهر النيل تبعد 538 كيلو شمال الخرطوم، سكانها من قبيلة الرباطاب الجعلية. تعتمد على الجزيرة مقرات والجزر حولها في كثير من الأشياء (الخضروات بأنواعها، وبعض المعادن، وبعض الآثار) وهي توجد في منحنى نهر النيل في شكل هلال. وتوجد بها سكة حديد وطرق معبدة ومطار صغير .

النشاط الاقتصادي
غالبية أهلها والذين ينتمون لقبيلة الرباطاب يعملون بالزراعة، ولكن في العقد الأخير ازدات الهجرة الداخلية للمدينة بسبب التعدين العشوائي ما أثّر على التركيبة السكانية، وارتفاع معدلات التضخم الاقتصادي .

جزرها
ومن أشهر جزرها وأكبرها الجميلة الرائعة الخلابة التي تسحرك بمناظرها الجزيرة مقرات روعة الخالق الذي أبدعها وشكلها ذات المناظر الطبيعية التي قلّما توجد في السودان. وأيضا جزيرة كجي وكجنقيلي وقعيوه ونوري ويوكل وحجر أبوزيد
فلي كول وعدد جزرها قيل أنه 99 جزيرة.

والجزيرة كجي لها بعض الجزر الزراعية مثل البسيقة والرملة الفوق وأم شعاف ويوكل .

قراها
أكبر الأحياء وأشهرها حى مربع واحد وتنقسم إلى عده أحياء. مربع واحد ـ مربع 2 ـ حي المستشفى ـ القلعة ـ مربع 3 و 4 و 5. القوز ـ السليم - المركز القديم - القوزشرق.
بها عدة أسواق هي: السوق الكبير(السوق التحت) _سوق الجزيرة والسوق الصغير(السوق الفوق) وسوق الجمارك.

مراجع

أماكن مأهولة في السودان
أماكن مأهولة في ولاية نهر النيل

أبو حمد


Ormehug er en dokumentarfilm instrueret af Peter Holmgård efter eget manuskript.

Handling
Videoregistrering af Kom de bagfra's sensuelle og visuelle forestilling Ormehug.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 1992
Dokumentarfilm fra Danmark

Ormehug


An Tristachya nodiglumis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Karl Moritz Schumann. An Tristachya nodiglumis in nahilalakip ha genus nga Tristachya, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Tristachya

Tristachya nodiglumis


Virk er en offentlig webportal, udviklet i samarbejde mellem de erhvervsrettede offentlige myndigheder. Siden fungerer som en digital indgang for virksomhederne til det offentlige og giver adgang til mere end 1.600 typer af indberetninger. Via portalens søgemaskine kan der desuden findes information fra de enkelte myndigheders sider.  Virk er udviklet i samarbejde mellem de offentlige myndigheder. Erhvervsstyrelsen, som er en del af Erhvervsministeriet, administrerer løsningen. Stort set alle virksomheder i Danmark benytter Virk.

Hovedområder
Virk består af 2 hovedområder: Virk Indberet og Virk Data

Virk indberet
Virk indberet er virksomhedernes samlede indgang til de offentlige myndigheder. Alle erhvervsrettede selvbetjeningsløsninger fra myndigheder og kommuner findes her, og det er også her de har den digitale postkasse. Det er på Virk Indberet, virksomhederne fx indberetter moms, indsender årsregnskab, søger om refusion af sygedagpenge eller ændre virksomhedsoplysninger.  Der foretages cirka 3,5 mio. indberetningerne gennem Virk Indberet hvert år.

Virk Data
Virk Data fungerer som indgang til offentlige åbne data udstillet af offentlige myndigheder. Data der er gratis at bruge for alle. Her findes blandt andet Det Centrale Virksomhedsregister, også kaldet CVR. Udover Det Centrale Virksomhedsregister er det på Virk Data muligt at finde og downloade andre datasæt i rå form i datakataloget og få adgang til en markedsplads for løsninger, App Market, som baserer sig på offentlige data. For at gøre det nemmere at komme i gang med at bruge åbne offentlige data har Virk Data fået udviklet en Open Data School, som er gratis at bruge.

Eksterne henvisninger
 Virk Indberet
 Virk Data
 Virk Hjælp

Internetportaler fra Danmark
Offentlig it

Virk


Buer Station (Buer stasjon eller Buer stoppested) var en jernbanestation på Østfoldbanen, der lå i Buer i Halden kommune i Norge.

Stationen blev åbnet som holdeplads 29. juli 1916 og havde betjening med billetsalg og ekspedition af gods indtil 1. december 1959, hvor den blev nedgraderet til trinbræt. Persontogene ophørte med at stoppe ved stationen 30. maj 1965, men det var stadig muligt at senge vognladningsgods dertil i en årrække derefter. Stationen blev nedlagt 16. maj 1968.

Litteratur

Eksterne henvisninger

Stationer på Østfoldbanen
Nedlagte jernbanestationer i Norge
Etableret i 1916
Ophørt i 1968
Jernbanestationer i Østfold

Buer Station


The Wanted er breskírsk strákahljómsveit stofnuð árið 2009. Upphaflega samanstóð hún af Max George, Siva Kaneswaran, Jay McGuiness, Nathan Sykes, og Tom Parker. Fyrsta breiðskífan þeirra var gefin út árið 2010 og náði hún fjórða sæti á UK Albums Chart. Í byrjun 2012 komst hópurinn á vinsældalista í Bandaríkjunum og Kanada með smáskífunni "Glad You Came". Eftir að hópurinn tók sér hlé árið 2014, snéri hann aftur árið 2021 til að flytja góðgerðatónleika fyrir hljómsveitarmeðliminn Tom Parker sem að hafði greinst heilaæxli árið 2020. Parker lést þann 30. mars 2022.

Útgefið efni

Breiðskífur
 The Wanted (2010)
 Battleground (2011)
 Word of Mouth (2013)

Tilvísanir

Tenglar

Breskar hljómsveitir

The Wanted


Hizarçayı, Sinop ilinin Gerze ilçesine bağlı bir köydür.

Tarihçe
Köy, 1925 yılından beri aynı adı taşımaktadır. Daha önceleri Çakallı köyüne bağlı bir mahalle iken, 16 Ağustos 1957'de yine aynı köye bağlı Yusufoğlu mahallesi ile birleşerek köy statüsü kazandı.

Coğrafya
Köy, Sinop il merkezine 42 km, Gerze ilçe merkezine 4 km uzaklıktadır. Kavlağanpınarı tümülüsü köy yakınlarında bulunur.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar

Gerze belde ve köyleri

Hizarçayı


An Arisaema yunnanense in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Samuel Buchet. An Arisaema yunnanense in nahilalakip ha genus nga Arisaema, ngan familia nga Araceae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 A. y. aridum
 A. y. yunnanense

Mga kasarigan

Arisaema

Arisaema yunnanense


Frank Kinslow, né en  1946 à Philadelphie, Pennsylvanie, États-Unis, est un essayiste, conférencier et formateur américain dans le domaine du développement personnel. Il est le fondateur de sa méthode quantum entrainment qui s'inscrit dans le courant de la médecine quantique. Il est également chiropracteur, professeur de sourds, il a également été professeur adjoint à Université des Everglades à  Sarasoti. Ces livres sont traduits dans de nombreuses langues.

Biographie
Enfant, Frank Kinslow a vécu au Japon à Yokohama où il s'entraînait au judo et à la technique pour atteindre la paix intérieure Kinslow, F (2013b) : p. 187. . Au début des années 1970, il devient enseignant en  Méditations Transcendantales, qu'il apprend directement du maître  Maharishi, à la fin des années 1980, cependant, il a commencé à diriger son propre groupe spirituel Kinslow, F. (2013b): p. 188. . Pendant ce temps, Kinslow gagnait sa vie en tant que chiropraticien. Au milieu des années 1990, il s'est retiré d'eux et de ses étudiants spirituels en raison d'un manque de croissance personnelle, puis son mariage s'est effondré et il a cessé de travailler comme chiropraticien, ce qu'il a appelé l'entraînement quantique dans son premier livre, The Secret of Instant Healing, en 2008. Kinslow a depuis publié des livres sur l'entraînement quantique, donnant des conférences et enseignant dans le monde entier.

Un de ses livres a été classé dans les meilleures ventes avec plus de 300 000 ventes en Allemagne.

Publications
français
 Quand Rien Ne Marche… Apprenez à ne rien faire. Edition Le courrier du livre (octobre 2015)
 Le système quantique de Kinslow. Edition Le courrier du livre (avril 2015)
 Eufeeling : L'art de la paix intérieure. Edition Le courrier du livre (février 2014)
 Le mode de vie quantique : Vivre l'état de conscience pure au quotidien. Edition Le courrier du livre (janvier 2013)
 La guérison quantique: le pouvoir de la conscience pure. Édition Le courrier du livre (mai 2012)
 Comment être heureux sans essayer de l'être,

Liens et références externes

Bibliographie
 Hempe, Erno Marius  (2012). Ratgeber Gesundheit Norderstedt, BOD GmbH.
 Schröter, Christian (2013). Das Erfolgsgeheimnis der Homöopathie. Norderstedt.</div>

Notes et références

Essayiste américain du XXIe siècle
Développement personnel
Chiropratique
Conférencier américain
Formateur
Mysticisme quantique
Naissance en 1946
Surdité
Naissance à Philadelphie
Méditation

Frank Kinslow


Baron Birkett, of Ulverston in the County Palatine of Lancaster, is a hereditary title in the Peerage of the United Kingdom. It was created on 31 January 1958 for the prominent lawyer Sir Norman Birkett. He was one of the British judges at the Nuremberg Trials who later served as a Lord Justice of Appeal before becoming a Law Lord.

On 3 April 2015, the title devolved upon Norman Birkett's grandson who became the third Baron, succeeding his father.

Barons Birkett (1958)
William Norman Birkett, 1st Baron Birkett (1883–1962)
Michael Birkett, 2nd Baron Birkett (1929–2015)
Thomas Birkett, 3rd Baron Birkett (b. 1982)

There is no heir to the title.

Notes

References
Kidd, Charles, Williamson, David (editors). Debrett's Peerage and Baronetage (1990 edition). New York: St Martin's Press, 1990

Baronies in the Peerage of the United Kingdom
Noble titles created in 1958
Noble titles created for UK MPs
Barons Birkett

Baron Birkett


1. prosinca
U središtu Ljubljane, unatoč zabrani "mitinga istine", okupilo se nekoliko desetaka osoba, a policija je uhitila 13 osoba koje su odbile poziv da se mirno raziđu.
U Nišu kamenovane slovenske prodavaonice.

2. prosinca
U Srbiji započeo bojkot slovenskih proizvoda, a mnoga srbijanska poduzeća raskinula poslovne ugovore s poduzećima u Sloveniji.

4. prosinca
Predsjedništvo SR Slovenije osudilo sve češće napade na Predsjedništvo SFRJ i njegova predsjednika Janeza Drnovšeka.

7. prosinca
Vođa talijanskih socijalista Bettino Craxi u Washingtonu oštro osudio Jugoslaviju zbog suđenja Azemu Vllasiju, a proces nazvao političkim.

11. prosinca
Skupština Slovenije smatra da nije bit problema Srbija protiv Slovenije, nego Srbija protiv avnojske Jugoslavije, te se protivi zakonu džungle po principu zub za zub, oko za oko, kao protumjeru Srbiji.

12. prosinca
Savez komunista Hrvatske na svom 11. kongresu u Zagrebu opredijelio se za višestranački sustav u Republici. 13. prosinca
Za novog predsjednika CK SK Hrvatske izabran Ivica Račan.

 14. prosinca
Na izbornoj konferenciji SSRN Vojvodine u Novom Sadu predloženo da se u novom Ustavu SFRJ predvidi i mogućnost formiranja novih autonomnih pokrajina, prije svega u Hrvatskoj, gdje bi, po dr. Savi Grujiću, trebale postojati četiri pokrajine: Slavonija i Baranja, Lika, Banija i Kordun, Dalmacija i Istra.

 25. prosinca Po prvi put, nakon 40 godina od završetka 2. svjetskog rata, komunisti građanima Hrvatske čestitali Božić, predsjednik CK SK Hrvatske Ivica Račan čestitao vjernicima Božić preko javnih medija.'''

Izvori

1989/12

Kronologija Domovinskog rata: prosinac 1989.


Aktaş, Adana ilinin Karaisalı ilçesine bağlı bir mahalledir.

Coğrafya
Adana iline 51 km, Karaisalı ilçesine 1 km uzaklıktadır.

Nüfus

Karaisalı'nın mahalleleri

Aktaş, Karaisalı


Pierre François Tardieu, né le  à Paris et mort le  dans la même ville, est un graveur français.

Biographie
Pierre François Tardieu, né le  à Paris, est le fils de Jean Tardieu et le neveu et élève de Nicolas-Henri Tardieu.

Il grave d'après Jean-Baptiste Oudry, notamment une série pour les Fables de La Fontaine et quelques estampes pour L'Histoire Naturelle de Buffon. Il est marié à Marie-Anne Rousselet, également graveuse.

Pierre François Tardieu meurt le  dans sa ville natale.

Notes et références

Liens externes

Naissance en décembre 1711
Naissance à Paris
Décès en janvier 1771
Décès à Paris
Décès à 59 ans
Graveur français du XVIIIe siècle

Pierre François Tardieu


Hagbard (nórdico antiguo: Hagbarðr), fue un legendario vikingo de Escandinavia durante la Era de Vendel (hacia el ), hermano de otro legendario guerrero llamado Haki e hijo del caudillo Hamund; se le menciona como un rey del mar en la mitología nórdica. Aparece en Skáldskaparmál, saga Ynglinga, Nafnaþulur, saga Völsunga y Gesta Danorum.

Gesta Danorum y las sagas
La leyenda de Hagbard menciona que se enamoró perdidamente de Signy, hija del rey Sigar, que era sobrino del rey Siggeir (de la saga Völsunga), una relación amorosa que terminó en tragedia con la muerte de ambos amantes, cuando Sigar quiso ver ahorcado a Hagbard.

No obstante, la mayoría de leyendas sobre Hagbard se consideran hoy día perdidas. En la saga Völsunga, Gudrun y Brynhild tienen una discusión sobre «el más grande de los hombres» haciendo referencia a una leyenda perdida, donde se cita a Hagbard junto a los hijos de Haki, quien no había vengado a sus hermanas todavía matando al infame Sigar (la deuda de sangre con Sigar estaba todavía pendiente y Hagbard no había sido ahorcado aún).

Snorri Sturluson escribió en su obra Saga Ynglinga que Hagbard participaba ocasionalmente en las incursiones vikingas con su hermano Haki. Snorri cita el poema del escaldo noruego Eyvindr Skáldaspillir Háleygjatal, que hace referencia a la leyenda de Hagbard y Signy.

Referencias

Enlaces externos

Héroes de la mitología y las leyendas nórdicas
Guerreros vikingos
Vikingos de Dinamarca

Hagbard


LINS Gal est un sous-marin de classe Gal de la marine israélienne, navire de tête de sa classe.

Conception
La classe Gal a été la première classe de sous-marins de la marine israélienne construite selon ses propres spécifications. Elle supplante les générations précédentes de sous-marins qui ont été employés à partir de 1958 par la marine israélienne : des bateaux de classe S et de classe T britanniques. Quoique rénovés et modernisés, ils restaient des sous-marins dont la conception de la coque remontait à la décennie précédant la Seconde Guerre mondiale.

Après la perte en 1968 de l' (un ancien sous-marin britannique de classe T de la Seconde Guerre mondiale) de nombreuses limitations ont été imposées à ses deux sister-ships restants. Il était clair qu'Israël devrait bientôt acquérir de nouveaux sous-marins. La marine israélienne a donc décidé que sa prochaine génération de sous-marins seraient des constructions neuves. De plus, la marine israélienne avait des besoins particuliers. L'expérience acquise avec les sous-marins existants avait montré l'inadaptation des grands sous-marins océaniques à l'ancienne, construits pendant la Seconde Guerre mondiale. Les futurs sous-marins de la marine israélienne devaient être petits, rapides, modernes.

La réponse à ces besoins fut trouvée dans le sous-marin allemand de type 206A. Sur cette base, la marine israélienne a apporté des changements importants. Les sous-marins de classe Gal étaient petits, silencieux, sûrs et technologiquement avancés pour leur époque. Leur petite taille les rendait très difficiles à détecter et idéaux pour les fréquentes missions côtières de la marine israélienne. Ils avaient un petit équipage, équivalent à un tiers de l'équipage nécessaire pour exploiter les sous-marins plus anciens. Leur autonomie était réduite, mais conforme aux exigences d'une guerre avec des ennemis à proximité d'Israël. Malgré leur petite taille, les sous-marins Gal étaient équipés des meilleures armes, des meilleurs systèmes d'observation, d'écoute et électroniques de l'époque. Petits et sophistiqués, leurs petites dimensions rendaient leur détection difficile. Ces sous-marins avaient la particularité d'être entièrement peints en vert.

Pour des raisons politiques, les trois nouveaux sous-marins de classe Gal ont été construits selon un projet conjoint entre l'Allemagne, la Grande-Bretagne et Israël, en Grande-Bretagne au chantier naval Vickers à Barrow-in-Furness, Angleterre, sous la supervision du chantier allemand Ingenieurkontor Lübeck (IKL) GmbH de Kiel. Trois sous-marins ont été construits au début des années 1970 : les INS Gal (72), Tanin (74) et Rahav (76).

Les sous-marins de classe Gal avaient un déplacement de 420 tonnes en surface et 600 tonnes en plongée, une longueur hors-tout de 45 m, un maître-bau de 4,70 m, un tirant d'eau de 3,80 m. Ils étaient armés de six tubes lance-torpilles de 533 mm à l'avant, avec 10 torpilles à bord, et manœuvrés par un équipage de 23 hommes.

Engagements
Le premier sous-marin, l'INS Gal (en hébreu, « vague ») a été mis sur cale en 1973, lancé le  et mis en service en 1976. L' et l' ont été produits et lancés au cours des deux années suivantes. L'INS Gal a été endommagé par un échouement lors de son voyage de livraison, mais il a été réparé. Il est arrivé à Haïfa en décembre 1976, sous le commandement du lieutenant-colonel Israël (le cinquième commandant de la flotte). Le deuxième sous-marin (INS Tanin) est également arrivé à son port d'attache en juillet 1977, sous le commandement du capitaine Doron Amir. Le troisième sous-marin, l'INS Rahav, est arrivé aussi à Haïfa un an après l'arrivée du Gal, sous le commandement du capitaine Amiram Einat. C'était la première fois que la marine israélienne avait trois sous-marins neufs et modernes en service actif.

Ils ont servi de 1976 à 2003, années au cours desquelles ils ont pris part à d'innombrables actions et opérations, avec des résultats impressionnants. Les missions de la classe Gal comprenaient le renseignement, la surveillance, l'embarquement de forces spéciales et l'interdiction en mer. C'est ce qui s'est passé lorsque la guerre à la frontière nord de l'État israélien contre les organisations terroristes basées au Liban a commencé à s'intensifier. Bientôt, il y a eu trois sous-marins opérationnels participant à la guerre contre les organisations terroristes et le terrorisme. La plupart des épisodes de ce combat sont encore classés « Top Secret », mais la contribution de l'escadrille de sous-marins à la guerre contre les terroristes fut de la plus haute importance et irremplaçable.

Les sous-marins de classe Gal ont joué un rôle important dans la guerre du Liban qui a éclaté en 1982, et a montré que la vision des planificateurs dirigés par Ivan Dror était correcte. Les petits sous-marins sont rapides, ont une grande maniabilité avec un personnel technique petit mais professionnel.

La classe Gal a reçu de nombreuses améliorations au cours de sa vie opérationnelle. En 1983, des améliorations majeures furent apportées, comprenant l'installation de systèmes d'armes modernes comme le missile de croisière UGM-84 Harpoon et son système de conduite de tir associé. En 1987, les nouvelles torpilles NT 37E ont remplacé les anciens modèles Mark 37. Au cours des années 1990, les navires n'étaient plus adaptés aux dernières technologies dans la détection des sous-marins et les équipements de conduite de tir. Tous les bateaux ont été largement révisés en 1994-1995, recevant des capteurs améliorés et des systèmes de contrôle de tir. Cette série de programmes de modernisation et de modification a permis un fonctionnement efficace des sous-marins jusqu'au début du XXIe siècle.

Au début des années 1980, la conception d'un nouveau sous-marin a commencé à prendre forme : la classe Dolphin. Lorsque Israël a reçu en 2000 d'Allemagne les nouveaux sous-marins de classe Dolphin et qu'ils ont été mis en service, les anciens bateaux de classe Gal ont été mis hors service et éliminés progressivement. Ils ont été envoyés à Howaldtswerke-Deutsche Werft en Allemagne pour y être vendus. En collaboration avec l'Unité des musées du ministère de la Défense israélien et l'Association des sous-mariniers, le chantier naval allemand HDW a fait don de la préparation et du retour de l'INS Gal en Israël pour y devenir un navire musée. En octobre 2007, après avoir été préparé à HDW (son poids étant descendu à 450 tonnes), il a été embarqué à Kiel sur un navire transporteur de colis lourds. Une fois à Haïfa, il a été transféré sur une remorque construite sur mesure. Lors de son déplacement du port jusqu'au musée, des poteaux électriques et une passerelle piétonne de 200 tonnes ont été temporairement retirés pour permettre au sous-marin de passer. Il est maintenant exposé au musée de la Marine israélienne à Haïfa, aux côtés de l'INS Af Al Pi Chen, de l'INS Mivtach et d'autres souvenirs importants de l'histoire de l'immigration clandestine et de la marine.

Notes et références

Liens externes
 .
  : vidéo de l'arrivée de l'INS Gal au musée de la marine israélienne.
 .
  : photo de l'INS Gal au musée de la marine israélienne.
  : vidéo d'une visite de l'intérieur de l'INS Gal au musée de la marine israélienne.
 .
 .
 .

Voir aussi

Liens internes
 Liste des sous-marins d'Israël

Sous-marin d'attaque conventionnel
Sous-marin de la Marine israélienne
Navire construit à Barrow-in-Furness
Bateau lancé en 1975
Navire musée en Israël

INS Gal


Le HMS Hälsingland est le deuxième sous-marin de la classe Västergötland. Le navire a été nommé d'après la province historique de Hälsingland, en Suède. Le sous-marin a été lancé le  et est entré en service dans la marine royale suédoise le . Le Hälsingland a servi dans la marine suédoise jusqu'en 1997, date à laquelle le sous-marin a été mis hors service. En 2005, le Hälsingland et son navire jumeau  ont été vendus à Singapour, où le Hälsingland a été rebaptisé RSS Archer et est entré en service le . Il est encore en service.

Développement
La conception du sous-marin combinait les meilleures propriétés des classes suédoises précédentes Sjöormen et Näcken. Les sous-marins de la classe Västergötland avaient une plus grande capacité de chasse sous-marine que les classes précédentes, en partie parce qu'ils étaient équipés d'une nouvelle torpille sous-marine moderne. Ils pouvaient tirer jusqu'à six torpilles lourdes et six torpilles légères à guidage filaire en même temps contre différentes cibles, un record mondial (à l'avantages peut-être douteux) qui existe probablement encore aujourd'hui.

La classe Västergötland comprenait les sous-marins  et . Après d'importantes améliorations, ces deux sous-marins ont été reclassés dans une nouvelle classe Södermanland.

Service en Suède
Le sous-marin a servi dans la marine suédoise pendant près de  et a ensuite été vendu à Singapour en 2005 avec le HMS Västergötland.

Service à Singapour
Le HMS Hälsingland a été renommé RSS Archer. Le , le Ministère de la Défense singapourien (MINDEF) a signé un accord avec Kockums pour la fourniture de deux sous-marins de  (anciennement classe Västergötland) à la marine de Singapour (RSN). Âgés de plus de  et auparavant en réserve de la marine suédoise, les sous-marins ont été transférés à la RSN à la fin de leur modernisation et de leur conversion pour les opérations dans les eaux tropicales. Le RSS Archer a été lancé le . Il a subi des essais en mer après son lancement et est maintenant opérationnel. Le deuxième sous-marin, le RSS Swordsman, a été lancé le . Les sous-marins de classe Archer sont entrés en service en 2013 et ont remplacé les sous-marins de classe Challenger qui ont été retirés du service en 2015.

Notes et références

Notes

Références

Bibliographie
 .
 .

Liens externes
 .
 .
 .
 .

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des sous-marins de la Suède

Sous-marin de la Marine royale suédoise
Sous-marin d'attaque conventionnel
Bateau lancé en 1987
Nom de bateau
Navire construit en Suède

HMS Hälsingland


Harhaj este o comună slovacă, aflată în districtul Bardejov din regiunea Prešov. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 271 de locuitori.

Istoric
Localitatea Harhaj este atestată documentar din 1441.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Harhaj


Drukqs (stilizirano drukQs) je peti studijski album elektroničkog glazbenika Richarda D. Jamesa pod pseudonimom Aphex Twin. Diskografska kuća Warp Records objavila ga je 22. listopada 2001. godine. Dvostruki je album te se popeo na 22. mjesto Britanske ljestvice albuma nakon što je u prvom tjednu objave bio prodan u 11.476 primjeraka. Bio je to posljednji Jamesov album pod imenom Aphex Twin do Syra iz 2014. godine.

Pozadina
Drukqs sadrži skladbe koje su bile u pripremi još od 1997. Dvostruki je album koji ugrubo sadrži dvije vrste pjesama: skladbe svirane na disklavieru (nastale pod utjecajem Erika Satieja i Johna Cagea) i abrazivne, brze i detaljno programirane pjesme. Mnogi su nazivi pjesama napisani na kornijskom kao primjerice "Jynweythek" ("Stroj") ili su pisani kodom. James je o složenom programiranju bubnjeva na albumu rekao da je "vrlo slično gitarističkim solažama, samo što se tijekom programiranja treba služiti svojim mozgom. Najvažnija je stvar da me se dojmi u osjećajnom smislu, a ne da samo pomislim 'O, to je jako pametno.'"

James je izjavio da je objavio album uglavnom kako bi zaobišao njegovu potencijalnu prijevremenu neautoriziranu objavu na internetu nakon što je na avionu slučajno zaboravio MP3 player koji je sadržavao oko 180 neobjavljenih pjesama: "Mislio sam: 'Pojavit će se na internetu prije ili kasnije, mogao bih prije toga načiniti album od toga.'"

James je komentirao kako naziv nema veze s drogama i da je "samo riječ koju je izmislio"; dodao je: "Nisam nikad želio podržavati bilo kakve droge jer ne mislim da one to zaslužuju."

U popularnoj kulturi
Skladbu "Avril 14th" često se koristilo u raznim kontekstima. Godine 2006. pojavila se s pjesmom "Jynweythek" u filmskoj glazbi za film Marija Antoaneta Sofije Coppole. Godinu dana kasnije bila je semplirana u digital shortu "Iran So Far" u epizodi Saturday Night Livea koja je bila prikazana 29. rujna. Budući da NBC nije dobio prava za korištenje pjesme, došlo je do komplikacija. Prava je na koncu omogućio Chrysalis Music, tvrtka koja objavljuje glazbu Aphex Twina, za korištenje na TV-u i DVD-u, ali The Lonely Island nije dobio dopuštenje za korištenje skladbe na svom albumu Incredibad. Godine 2010. "Avril 14th" bio je korišten kao glazba na zaslugama na filmu Četiri lava Chrisa Morrisa te ju je Kanye West semplirao za pjesmu "Blame Game" na albumu My Beautiful Dark Twisted Fantasy. Pjesma se 2013. godine pojavila u traileru za film Ona Spikea Jonzea.

Godine 2004. "Nanou2" se pojavljuje u psihološkom trileru Dead Man's Shoes Shanea Meadowsa. Poster za drukQs može se vidjeti u humorističnom horor filmu Shaun of the Dead Edgara Wrighta.

Popis pjesama

Recenzije
Na stranici Metacritic, koja skuplja recenzije kritičara glavne struje i pretvara ih u prosječnu ocjenu od 0 do 100, album je dobio prosječnu ocjenu 66/100 kao sveukupni rezultat 21 recenzije. Alex Needham iz NME-a nazvao ga je "predivnim" i da "slatkiši strše iz njega". Za časopis Spin Simon Reynolds kritizirao je album nazvavši ga  "neimpresivnim" i "zatočenim u svojem potencijalu za infinitenzimalno štipanje", dodajući da "zvuči samo kao blagi produžetak Aphexovog zvuka iz vremena Richard D. James LP-ja iz 1996. i Come to Daddyja iz 1997. godine." Pat Blashill iz Rolling Stone nazvao ga je njegovim "najnebitnijim albumom do danas" i dodao da "se priča da je James jednostavno nakrcao ovaj album prethodno odbačenim skladbama koje su godinama zauzimale prostor na njegovom tvrdom disku, a onda objavio album kako bi ispunio uvjete ugovora koji je potpisao sa svojom diskografskom kućom Warp." Pitchfork je opisao "drill'n'bass" skladbe na nosaču zvuka kao "povratak prošlosti umjesto prospektima budućnosti; iako su kompozicijski snažne, nedostaje element mistike Aphex Twina." Kasnije je recenzentica Sasha Frere-Jones Rolling Stonea izjavila da je "Drukqs često spektakularan" i da ga "začudno mnogo ljudi odbacuje".

Osoblje
Aphex Twin
Richard D. James – glazba, fotografija

Izvori

Britanski glazbeni albumi
Albumi iz 2001.

Drukqs


මෙය බෙර , තලම්පට සහ සමහරක් අවස්ථාවන්හි ශවසීනු, චුඩ්ප්ලොක්, ට්‍රෑන්ගල්, ඒකතානය හෝ ටැමබුර්නය වැනි සාමාඝාත කාර්ය භාණ්ඩයක් තනි පුද්ගලයෙකුට වාදනය කිරීමට හැකි සේ නිර්මාණය කරන ලද්දකි.

මම එක් එක් වාද්‍ය භාණ්ඩ වාදනය කිරීම සඳහා දඬුථ බුරැසු සහ අතකොළුව වැනි විවිධ මෙවලම් භාවිතයට ගනී. සැලකිය යුතු විරැද්ධත්වයක් 2 ක් මෙහි අන්තර්ගතය. එනම් පාදය මගින් ක්‍රියාකාරනන පෙඩලය මගින් වාදනය කරන බේස් ඩ්‍රම් සහ සාමාන්‍ය වාදනය ක්‍රමයට අමතරව පාදය මගින් ක්‍රියා කරන පෙඩලයක් භාවිත කරන හයි හැට් සිම්බලයයි. අනෙකුත් වාද්‍ය භාණ්ඩ සඳහා ද, පැඩලය භාවිතා කළ හැකි වුවද, ඉහත සඳහනව් වාද්‍ය භාණ්ඩය සඳහා පැඩලි භාවිතා වන බැවින් සාමාන්‍යයන් අනෙකුත් භාණ්ඩ සඳහා පැඩලය යොදා නොගනී. බෙරවාදකයින් විසින් වාදනය කළ යුතු බෙර කට්ටලයේ අංගයන් හඳුනා ගැනීම සඳහා සාමාඝාත ස්වර් පුරැව යොදා ගනී.

විවිධ සංගීත ශෛලියන්, බෙර කට්ටලයේ විවිධ අංග විවිධාකාරයෙන් ක්‍රියාත්මක කරයි. උදාහරණයක් වශයන් රොක් සංගීතයේදී ප්‍රාථමික වාද්‍ය භාණ්ඩ ලෙස බේස් ඩ්‍රම් , හයි හැට් සහ ස්නේයාර් ඩ්‍රම් , බෙර ශබ්ධය නිර්මාණය කිරීම සඳහා යොදා ගනී, ජෑස් සංගීතයේදී රයිඩ් සිම්බලය සහ හයි හැට්ස් ස්නේයාර් ඩ්‍රහ් මෙම කාර්ය සිදු කරයි.

සටහන්

| Drums
|}
{|

සංගීත භාණ්ඩ

බෙර කට්ටලය


In graph theory, an independent set, stable set, coclique or anticlique is a set of vertices in a graph, no two of which are adjacent. That is, it is a set  of vertices such that for every two vertices in , there is no edge connecting the two. Equivalently, each edge in the graph has at most one endpoint in . A set is independent if and only if it is a clique in the graph's complement. The size of an independent set is the number of vertices it contains. Independent sets have also been called "internally stable sets", of which "stable set" is a shortening.

A maximal independent set is an independent set that is not a proper subset of any other independent set.

A maximum independent set is an independent set of largest possible size for a given graph . This size is called the independence number of  and is usually denoted by . The optimization problem of finding such a set is called the maximum independent set problem. It is a strongly NP-hard problem. As such, it is unlikely that there exists an efficient algorithm for finding a maximum independent set of a graph.

Every maximum independent set also is maximal, but the converse implication does not necessarily hold.

Properties

Relationship to other graph parameters

A set is independent if and only if it is a clique in the graph's complement, so the two concepts are complementary. In fact, sufficiently large graphs with no large cliques have large independent sets, a theme that is explored in Ramsey theory.

A set is independent if and only if its complement is a vertex cover. Therefore, the sum of the size of the largest independent set  and the size of a minimum vertex cover  is equal to the number of vertices in the graph.

A vertex coloring of a graph  corresponds to a partition of its vertex set into independent subsets. Hence the minimal number of colors needed in a vertex coloring, the chromatic number  , is at least the quotient of the number of vertices in  and the independent number .

In a bipartite graph with no isolated vertices, the number of vertices in a maximum independent set equals the number of edges in a minimum edge covering; this is Kőnig's theorem.

Maximal independent set

An independent set that is not a proper subset of another independent set is called maximal. Such sets are dominating sets. Every graph contains at most 3n/3 maximal independent sets, but many graphs have far fewer.
The number of maximal independent sets in n-vertex cycle graphs is given by the Perrin numbers, and the number of maximal independent sets in n-vertex path graphs is given by the Padovan sequence. Therefore, both numbers are proportional to powers of 1.324718..., the plastic number.

Finding independent sets

In computer science, several computational problems related to independent sets have been studied.
In the maximum independent set problem, the input is an undirected graph, and the output is a maximum independent set in the graph. If there are multiple maximum independent sets, only one need be output. This problem is sometimes referred to as "vertex packing".
In the maximum-weight independent set problem, the input is an undirected graph with weights on its vertices and the output is an independent set with maximum total weight. The maximum independent set problem is the special case in which all weights are one.
In the maximal independent set listing problem, the input is an undirected graph, and the output is a list of all its maximal independent sets. The maximum independent set problem may be solved using as a subroutine an algorithm for the maximal independent set listing problem, because the maximum independent set must be included among all the maximal independent sets.
In the independent set decision problem, the input is an undirected graph and a number k, and the output is a Boolean value: true if the graph contains an independent set of size k, and false otherwise.
The first three of these problems are all important in practical applications; the independent set decision problem is not, but is necessary in order to apply the theory of NP-completeness to problems related to independent sets.

Maximum independent sets and maximum cliques

The independent set problem and the clique problem are complementary: a clique in G is an independent set in the complement graph of G and vice versa. Therefore, many computational results may be applied equally well to either problem. For example, the results related to the clique problem have the following corollaries:
 The independent set decision problem is NP-complete, and hence it is not believed that there is an efficient algorithm for solving it.
 The maximum independent set problem is NP-hard and it is also hard to approximate.

Despite the close relationship between maximum cliques and maximum independent sets in arbitrary graphs, the independent set and clique problems may be very different when restricted to special classes of graphs. For instance, for sparse graphs (graphs in which the number of edges is at most a constant times the number of vertices in any subgraph), the maximum clique has bounded size and may be found exactly in linear time; however, for the same classes of graphs, or even for the more restricted class of bounded degree graphs, finding the maximum independent set is MAXSNP-complete, implying that, for some constant c (depending on the degree) it is NP-hard to find an approximate solution that comes within a factor of c of the optimum.

Exact algorithms
The maximum independent set problem is NP-hard. However, it can be solved more efficiently than the O(n2 2n) time that would be given by a naive brute force algorithm that examines every vertex subset and checks whether it is an independent set.

As of 2017 it can be solved in time O(1.1996n) using polynomial space. When restricted to graphs with maximum degree 3, it can be solved in time O(1.0836n).

For many classes of graphs, a maximum weight independent set may be found in polynomial time. Famous examples are claw-free graphs, P5-free graphs and perfect graphs. For chordal graphs, a maximum weight independent set can be found in linear time.

Modular decomposition is a good tool for solving the maximum weight independent set problem; the linear time algorithm on cographs is the basic example for that. Another important tool are clique separators as described by Tarjan.

Kőnig's theorem implies that in a bipartite graph the maximum independent set can be found in polynomial time using a bipartite matching algorithm.

Approximation algorithms
In general, the maximum independent set problem cannot be approximated to a constant factor in polynomial time (unless P = NP).  In fact, Max Independent Set in general is Poly-APX-complete, meaning it is as hard as any problem that can be approximated to a polynomial factor.  However, there are efficient approximation algorithms for restricted classes of graphs.

In planar graphs
In planar graphs, the maximum independent set may be approximated to within any approximation ratio c < 1 in polynomial time; similar polynomial-time approximation schemes exist in any family of graphs closed under taking minors.

In bounded degree graphs
In bounded degree graphs, effective approximation algorithms are known with approximation ratios that are constant for a fixed value of the maximum degree; for instance, a greedy algorithm that forms a maximal independent set by, at each step, choosing the minimum degree vertex in the graph and removing its neighbors, achieves an approximation ratio of (Δ+2)/3 on graphs with maximum degree Δ. Approximation hardness bounds for such instances were proven in . Indeed, even Max Independent Set on 3-regular 3-edge-colorable graphs is APX-complete.

In interval intersection graphs

An interval graph is a graph in which the nodes are 1-dimensional intervals (e.g. time intervals) and there is an edge between two intervals if and only if they intersect. An independent set in an interval graph is just a set of non-overlapping intervals. The problem of finding maximum independent sets in interval graphs has been studied, for example, in the context of job scheduling: given a set of jobs that has to be executed on a computer, find a maximum set of jobs that can be executed without interfering with each other. This problem can be solved exactly in polynomial time using earliest deadline first scheduling.

In geometric intersection graphs

A geometric intersection graph is a graph in which the nodes are geometric shapes and there is an edge between two shapes if and only if they intersect. An independent set in a geometric intersection graph is just a set of disjoint (non-overlapping) shapes. The problem of finding maximum independent sets in geometric intersection graphs has been studied, for example, in the context of Automatic label placement: given a set of locations in a map, find a maximum set of disjoint rectangular labels near these locations.

Finding a maximum independent set in intersection graphs is still NP-complete, but it is easier to approximate than the general maximum independent set problem. A recent survey can be found in the introduction of .

In d-claw-free graphs
A d-claw in a graph is a set of d+1 vertices, one of which (the "center") is connected to the other d vertices, but the other d vertices are not connected to each other. A d-claw-free graph is a graph that does not have a d-claw subgraph. Consider the algorithm that starts with an empty set, and incrementally adds an arbitrary vertex to it as long as it is not adjacent to any existing vertex. In d-claw-free graphs, every added vertex invalidates at most d-1 vertices from the maximum independent set; therefore, this trivial algorithm attains a (d-1)-approximation algorithm for the maximum independent set. In fact, it is possible to get much better approximation ratios:

 Neuwohner presented a polynomial time algorithm that, for any constant ε>0, finds a (d/2-1/63,700,992+ε)-approximation for the maximum weight independent set in a d-claw free graph.
 Cygan presented a quasi-polynomial time algorithm that, for any ε>0, attains a (d+ε)/3 approximation.

Finding maximal independent sets

The problem of finding a maximal independent set can be solved in polynomial time by a trivial parallel greedy algorithm . All maximal independent sets can be found in time O(3n/3) = O(1.4423n).

Counting independent sets

The counting problem #IS asks, given an undirected graph, how many independent sets it contains. This problem is intractable, namely, it is ♯P-complete, already on graphs with maximal degree three. It is further known that, assuming that NP is different from RP, the problem cannot be tractably approximated in the sense that it does not have a fully polynomial-time approximation scheme with randomization (FPRAS), even on graphs with maximal degree six; however it does have an fully polynomial-time approximation scheme (FPTAS) in the case where the maximal degree is five. The problem #BIS, of counting independent sets on bipartite graphs, is also ♯P-complete, already on graphs with maximal degree three.
It is not known whether #BIS admits a FPRAS.

Applications
The maximum independent set and its complement, the minimum vertex cover problem, is involved in proving the computational complexity of many theoretical problems. They also serve as useful models for real world optimization problems, for example maximum independent set is a useful model for discovering stable genetic components for designing engineered genetic systems.

See also

 An independent set of edges is a set of edges of which no two have a vertex in common.  It is usually called a matching.
 A vertex coloring is a partition of the vertex set into independent sets.

Notes

References

.
.

.
.
.
.
.
.
.
.
.
 .
.
.
.
.
.
.
.
.
.

.
.
.
.
.

External links

 Challenging Benchmarks for Maximum Clique, Maximum Independent Set, Minimum Vertex Cover and Vertex Coloring
 Independent Set and Vertex Cover, Hanan Ayad.

Graph theory objects
NP-complete problems
Computational problems in graph theory

Independent set (graph theory)


Afrocanthium, biljni rod drveća i grmova iz porodice broćevki, smješten u tribus Vanguerieae. Postoji 17 priznatih vrsta raširenih od Sudana na jug do Južnoafričke Republike.

Rod je opisan 2004. godine, nakon što su isključene neke vrste iz roda Canthium.

Vrste
 Afrocanthium burttii (Bullock) Lantz
 Afrocanthium gilfillanii (N.E.Br.) Lantz
 Afrocanthium keniense (Bullock) Lantz
 Afrocanthium kilifiense (Bridson) Lantz
 Afrocanthium lactescens (Hiern) Lantz
 Afrocanthium mundianum (Cham. & Schltdl.) Lantz
 Afrocanthium ngonii (Bridson) Lantz
 Afrocanthium parasiebenlistii (Bridson) Lantz
 Afrocanthium peteri (Bridson) Lantz
 Afrocanthium pseudorandii (Bridson) Lantz
 Afrocanthium pseudoverticillatum (S.Moore) Lantz
 Afrocanthium racemulosum (S.Moore) Lantz
 Afrocanthium rondoense (Bridson) Lantz
 Afrocanthium salubenii (Bridson) Lantz
 Afrocanthium shabanii (Bridson) Lantz
 Afrocanthium siebenlistii (K.Krause) Lantz
 Afrocanthium vollesenii (Bridson) Lantz

Sinonimi
 Bazionim: Canthium subg. Afrocanthium Bridson

Izvori

Ixoroideae

Afrocanthium


The Verve Pipe is an American rock band from Michigan. It was formed in 1992 in East Lansing by Brian Vander Ark, Brian Stout, and Donny Brown.

History
In November 1992, Brian Vander Ark of the band "Johnny with an Eye" signed a production deal with producer/engineer Thomas Jansen, owner of Station C Studios Inc. After Jansen produced, recorded and mixed all "Johnny with an Eye" tracks, Jansen was looking for a little more from the band. During this same period of time Jansen was courting Don Brown's "Water for the Pool" band to come over and record the rest of their album at Station C Studios. Frazer was then given the job of engineering the rest of their album project. In a conversation with Vander Ark, Jansen advised Vander Ark to call Brown to join the band with one guitar member of "Water for the Pool". Frazer then engineered Brown's drums and vocals, and Stout's guitars and vocals, on "Johnny with an Eye" songs, and Vander Arks's guitar and vocals on "Water for the Pool" songs. Frazer mixed the new band released their first album, I've Suffered a Head Injury. The original 10-song version of the CD is no longer available. A seven-song version, without the original recording of "The Freshmen", was later released as an EP. The band, known for its energetic live performances, built strong followings during its early years, especially in the college towns of Kalamazoo and East Lansing.

In the fall of 1993, the band released a second album, Pop Smear, again working with Jansen for pre-production and basic tracks and Frazer with overdubs and mixing, which helped them gain a devoted following in their native state of Michigan and their eventual signing with RCA Records in 1995. A.J. Dunning replaced Stout on guitar for the recording of Pop Smear and remained in the band for their three RCA records. This album featured the popular tracks "Spoonful of Sugar" and "Victoria".

Their first major label release was 1996's Villains, which was a minor hit and launched two respectably selling singles, the first being "Photograph" which charted at #53 on the Billboard Airplay charts, then the No. 5 Billboard Hot 100 hit "The Freshmen", which was their most popular single. On June 28, 1997, the band performed at Edgefest in Barrie, Canada. While performing, someone in the crowd threw a beer bottle towards the stage and it hit Brian Vander Ark in the cheek. The band then left the stage to seek medical attention.

The band came back with a new album, The Verve Pipe, in 1999. The album, however, failed to achieve the commercial appeal of its predecessor. The band's 2001 release Underneath contained the song "Colorful", which was featured on the soundtrack of the film Rock Star, and "Happiness Is", featured on the soundtrack of the film Joe Somebody.

On September 15, 2009, Brian Vander Ark announced on his website that the band would be releasing a new album called A Family Album in October 2009. The band had been approached to contribute a song for a compilation album called Calling All Kids, which led to them creating an "entire album of family[-]friendly songs". It was also noted in the announcement that a new album of rock material would follow the family album. Immediately after the release of the family album, the band undertook a series of small-venue performances, mostly around Michigan and the East Coast.

On March 28, 2014, the band announced on their Facebook page that their first studio album since 2001, titled Overboard, would be released on June 17, 2014, and would be followed with a tour. The first single from the album, titled "Crash Landing", was released on April 1, 2014.

Discography

Studio albums
Pop Smear (1993)
Villains (1996) No. 24 US (RIAA: Platinum)
The Verve Pipe (1999) No. 158 US
Underneath (2001)
Overboard (2014)
Parachute (2017)
Threads (2021)

Family albums
A Family Album (2009)
Are We There Yet? (2013)

EPs
I've Suffered a Head Injury (1992)
A Homemade Holiday (2007)

Compilation albums
Platinum & Gold Collection (2004)
Super Hits (2007)
Villains - Live & Acoustic (2017)

Singles

See also
 List of alternative rock artists
 List of artists who reached number one on the U.S. alternative rock chart
 List of post-grunge bands
 List of RCA Records artists

References

External links

 Brian Vander Ark's official website
 The Verve Pipe collection at the Internet Archive's live music archive

1992 establishments in Michigan
Alternative rock groups from Michigan
American post-grunge musical groups
East Lansing, Michigan
Musical groups established in 1992
RCA Records artists
Articles which contain graphical timelines
Musical groups from Michigan
Musical groups from Grand Rapids, Michigan

The Verve Pipe


Allan Ravn, né le  à Copenhague au Danemark, est un footballeur danois évoluant au poste de milieu défensif, reconverti entraîneur.

Biographie

Carrière de joueur
Né à Copenhague au Danemark, Allan Ravn commence sa carrière au Brøndby IF. Il joue son premier match en professionnel le , lors d'une rencontre de championnat face au Lyngby BK qui se solde par un match nul de un partout. Il remporte son premier trophée en étant sacré championnat du Danemark lors de la saison 1995-1996.

Allan Ravn est connu pour avoir marqué un but important dans l'histoire du Brøndby IF, le  pour le premier match de phase de groupe de Ligue des champions de l'histoire du club, contre le Bayern Munich, futur finaliste de cette édition 1998-1999. Ravn inscrit ce jour-là dans les tout derniers instants du match le but vainqueur de son équipe (2-1 score final). Il s'agit donc de la première victoire du club en phase de groupe. Il s'agit par ailleurs d'un but mémorable, déjà parce ce qu'il représente face à une grande équipe du continent, puis par sa beauté. En effet, Ravn élimine d'un coup du sombrero deux défenseurs réputés, Markus Babbel et Lothar Matthäus, avant de décocher une frappe lointaine de l'extérieur du pied droit qui termine dans la lucarne de l'un des meilleurs gardiens du moment, Oliver Kahn. Il s'agit toutefois de la seule victoire de Brøndby dans son groupe, comptant notamment le FC Barcelone et Manchester United.

En  est annoncé le transfert de Allan Ravn au Landskrona BoIS, prenant effet en . Le joueur se dit alors séduit par le jeu offensif proposé par le club suédois.

Le bilan de la carrière d'Allan Ravn s'élève à 167 matchs en Superligaen, pour huit buts inscrits, 18 matchs en Allsvenskan, 19 matchs en Ligue des champions (un but), et 24 en Coupe de l'UEFA.

Carrière d'entraîneur
Allan Ravn entame sa carrière d'entraîneur comme coach des jeunes talents du Herfølge BK. Il est nommé en .

Le , Allan Ravn est nommé entraîneur principal du BK Frem, succédant ainsi à .

Palmarès
 Brøndby IF
 Championnat du Danemark (4) :
 Champion : 1995-1996, 1996-1997, 1997-1998 et 2001-2002.

Références

Liens externes

Footballeur danois
Joueur du Brøndby IF
Joueur du Landskrona BoIS
Entraîneur danois de football
Naissance en février 1974
Naissance à Copenhague

Allan Ravn


An Carex hochstetteriana in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Jacques Étienne Gay ngan Moritz August Seubert. An Carex hochstetteriana in nahilalakip ha genus nga Carex, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Carex

Carex hochstetteriana


Navire de guerre russe, va te faire foutre (en  ; en ) est un timbre postal émis par Ukrposhta, le service postal ukrainien. Conçu par l'artiste Boris Grokh et mis en service le 12 avril 2022, il fait référence à la bataille de l'île des Serpents survenue le 24 février 2022 lors de l'invasion de l'Ukraine par la Russie. Au cours de cet incident, les treize soldats ukrainiens présents sur l'île, avaient répondu par cette phrase lapidaire au croiseur lance-missiles Moskva qui exigeait leur reddition.

Deux jours après l'émission du timbre, l'Ukraine annonce avoir frappé le croiseur Moskva avec deux missiles Neptune et l'avoir gravement endommagé. En fin de journée du 14 avril 2022, il est annoncé que le Moskva a coulé, même si le ministère de la Défense russe nie qu'il s'agisse d'une frappe ukrainienne et soutient que ce naufrage est dû à un incendie d'origine inconnue. Cependant, les services secrets américains confirment le lendemain que ce sont bien deux missiles ukrainiens qui ont coulé le croiseur.

Le 1er mars 2022, Ukrposhta, le service postal ukrainien, a lancé un concours de conception de timbres sur le thème de la phrase. Le 12 mars 2022, la première vice-ministre des Affaires étrangères Emine Dzhaparova a annoncé que le travail de l'artiste Borys Grokh avait remporté le vote populaire d'Ukrposhta pour l'esquisse du timbre. Ukrposhta a émis la série de timbres-poste commémoratifs le 12 avril.

Références

Timbre commémoratif
Timbre d'usage courant
Philatélie en Ukraine

Navire de guerre russe, va te faire foutre (timbre)


Senorbì (sardinski: Senorbì) je grad i općina (comune) u pokrajini Južnoj Sardiniji u regiji Sardiniji, Italija. Nalazi se na nadmorskoj visini od 199 metara i ima 4 897 stanovnika. Prostire se na 34,29 km². Gustoća naseljenosti je 143 st/km².Susjedne općine su: Ortacesus, San Basilio, Sant'Andrea Frius, Selegas, Siurgus Donigala i Suelli.

Izvori

Gradovi na Sardiniji

Senorbì


Die Liste der denkmalgeschützten Objekte in Pohronská Polhora enthält die acht nach slowakischen Denkmalschutzvorschriften geschützten Objekte in der Gemeinde Pohronská Polhora im Okres Brezno.

Denkmäler

Legende

Einzelnachweise

!
Pohronska Polhora


EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay Service) este un sistem complementar de îmbunătățire bazat pe sateliți SBAS, care îmbunătățește precizia semnalelor utilizate pentru navigație prin satelit în Uniunea Europeană. EGNOS este precursorul sistemului GALILEO și are rolul de a îmbunătăți și completa  sistemele de navigație satelitare operaționale GPS, GLONASS și GALILEO. Precizia actualelor semnale GPS este îmbunătățită de la aproximativ zece metri la doi metri.

EGNOS este un parteneriat comun al Agenției Europene Spațiale (ESA), Comisia Europeană, Organizația Europeană pentru Siguranța Navigației Aeriene (Eurocontrol), precum și EGNOS Operator and Infrastructure Group (EOIG).

Funcționarea EGNOS este administrată prin intermediul Comisiei europene, de către European Satellite Services Provider (ESSP), înființată de șapte furnizori de servicii de navigație aeriană: AENA (Spania), Deutsche Flugsicherung (DFS) (Germania), DSNA (Franța), ENAV (Italia), NATS Holdigs (Marea Britanie), NAV (Portugalia), Skyguide (Elveția).

Sistemul EGNOS oferă informații de verificare a calității și integrității, pe două planuri:
-un serviciu deschis (Open-Service) utilizabil de toți operatorii, îmbunătățind precizia dată de sistemele de navigație satelitare operaționale.
-un serviciu de securitate (Safety-Of-Life), informații necesare aplicațiilor critice cu privire la siguranța publică, precum traficul aerian și maritim, poliție, salvare etc.

Aria de acoperire EGNOS cuprinde majoritatea statelor europene și țările care se învecinează cu UE. De asemenea prezintă și capacitatea de a fi extins și la alte regiuni, cum ar fi Africa de Nord printr-o extensie denumită ISA (Interregional Satellite Based Augmentation System over Africa-Indian ocean region).

Istoric
1994: Consiliul Uniunii Europene aprobă lansarea programului EGNOS.
1996 Septembrie: Lansarea satelitului Inmarsat-3 F2 AOR-E (PRN 120)
1998 Februarie: Lansarea satelitului Inmarsat-3 F5-W IOR (PRN 126)
2003 Iunie: Consiliul UE confirmă faptul că EGNOS este parte integrantă a politicii de navigație prin satelit a Europei; EGNOS va fi adaptat conform cerințelor pentru a respecta standardele internaționale SBAS ale Organizației Internaționale a Aviației Civile; de asemenea, pe termen lung, extinderea serviciile sale și la alte regiuni ale lumii. Este inaugurat primul centru de control principal (Mission Control Centres - MCC) la Langen, Germania.
Decembrie: primele semnale-test EGNOS transmise din spațiu.
2005 Iulie: EGNOS versiunea 1 (v1) începe faza de exploatare inițială prin difuzarea unui semnal continuu
2006: este dezvoltat EGNOS v2.1, și punerea în aplicare a EGNOS Data Server care oferă acces în timp real la măsurătorile și transmisiile de date ale stațiilor de monitorizare RIMS, către furnizorii de servicii. v2.1 extinde, de asemenea, acoperirea EGNOS în nordul Africii.
2008 Iunie-iulie: aprobarea versiunii EGNOS v2.2, care permite punerea în aplicare a conceptului de extensie regională pentru extinderea în continuare a EGNOS, inclusiv în Africa.
Octombrie: este implementat EGNOS v2.2.
2009 Martie: EGNOS Data Access Server (EDAS), disponibil în faza beta de testare.
Aprilie: Sunt transferate active de la ESA către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene. Operațiunile EGNOS, furnizarea de servicii și de întreținere sunt încredințate ESSP SaS.
Octombrie: EGNOS OS este declarat finalizat din punct de vedere operațional. Intrarea în funcțiune a Open-Service.
2010: Lansarea portalului web General Services Administration (GSA) pentru comunitățile de utilizatori și dezvoltatori de aplicații. Încheierea etapei de evaluare pentru EDAS și începutul fazei comerciale a serviciului.
Trei noi stații RIMS sunt programate să fie deschise în Agadir (Maroc), Atena (Grecia) și Alexandria (Egipt), pentru a extinde acoperirea semnalului EGNOS în Africa de Nord. Sunt preconizate îmbunătățiri de prelucrare a semnalului EGNOS.
Este lansat serviciul Safety-of-Life.
2011: Semnalele serviciului Safety-of-Life sunt certificate pentru utilizare în aviație.
2013: este aprobat bugetul CE pentru perioada 2014-2020, inclusiv fonduri pentru dezvoltarea EGNOS v3. Noi reglementări GNSS, definind EGNOS ca un sistem pentru îmbunătățirea GPS și Galileo.
2014: exploatarea EGNOS este transferată de la CE la GSA.
2015: serviciul LPV 200 este aprobat pentru utilizare în aviație.

Caracteristici

Segmentul spațial

Segmentul spațial este compus din trei sateliți geostaționari :
Inmarsat-3 AOR-E (Atlantic Ocean Region East) poziționat la 15,5° V.
Inmarsat-3 IOR-W (Indian Ocean Region West) poziționat la 25,0° E.
ESA-Artemis poziționat la 21,5° E.
Sateliții transmit în frecvența de bandă L1 (1575,42 MHz).

Segmentul terestru
Segmentul terestru cuprinde:
un număr de 34 stații de monitorizare RIMS (Reference and Integrity Minitoring Stations), fiecare satelit GNSS fiind observat de mai multe stații.
patru stații de control principale (Mission Control Centres - MCC) procesează datele GNSS transmise de către stațiile RIMS, pentru generarea corecțiilor diferențiale și mesajului de integritate pentru fiecare satelit în parte.
șase stații NLES (Navigation Land Earth Station), două stații pentru fiecare satelit EGNOS, care au rolul de a transmite mesajele de navigație către sateliți.
Wide Area Network EGNOS (EWAN), care asigură rețeaua de comunicații pentru toate componentele segmentului terestru.

De asemenea sunt utilizate două facilități suplimentare ca parte a segmentului la sol pentru a sprijini operațiunile de sistem și furnizarea de servicii: Performance Assessment and Checkout Facility (PACF) și Application Specific Qualification Facility (ASQF) care sunt operate de către Furnizorul EGNOS de servicii ESSP SAS.

Pentru a se asigura accesibilitatea la semnalul EGNOSS și în arii dificile (zone urbane), s-a recurs la implementarea tehnologiei SISNeT (Signal-In-Space through Internet). Această tehnologie permite ca semnalele emise de sistemul de navigație să fie disponibile în timp real, prin intermediul internetului. Astfel dacă un utilizator de acces la internet (GSM, GPRS, CDMA), acesta poate accesa și semnalele EGNOS, indiferent de condițiile de vizibilitate. Între timp tehnologia SISNet a fost implementată în serviciul comercial de distribuție de date EDAS (EGNOS Data Access System). Pe langă corecțiile diferențiale, serviciul oferă și accesul la măsurătorile RIMS, prin diferite canale de comunicare.

Receptoare
Recepționarea semnalelor EGNOS este posibilă cu un receptor compatibil GPS/SBAS din aria de acoperire EGNOS. Cele mai multe receptoare comercializate în prezent în Europa îndeplinesc această cerință și sunt deja disponibile pe piață de la o varietate de producători.

Un receptor EGNOS este ca un receptor GPS, are aceeași dimensiune, utilizează același tip de antenă, dar are un software special, care permite receptorului să se fixeze pe codul utilizat de către sateliți EGNOS și să calculeze corecțiile EGNOS la semnalele GPS.

Note

Vezi și

Legături externe
  navipedia.net  Category:EGNOS
  EGNOS-portal.eu
 Pagina EGNOS a operatorului ESSP
 EGNOS factsheets
 Signal-In-Space through Internet - SISNeT, a most original project from ESA
 What is EGNOS?
 EGNOS, primul pas al Europei către un sistem GPS global, 13. Nov, 2012, Manuel Cheta

Bibliografie
 The EGNOS BOOK: EGNOS The European Geostationary Navigation Overlay System - A Cornerstone of Galileo

Agenția Spațială Europeană
SBAS
Sisteme de navigație prin satelit
Proiecte ale Comisiei Europene

EGNOS


The American Review, cunoscută alternativ sub numele de The American Review: A Whig Journal și The American Whig Review, a fost o revistă lunară din New York care a fost publicată între 1844 și 1852. Editată de Wiley and Putnam, ea a fost deținută și redactată de către George H. Colton.

Istoric
Primul număr al American Review a fost datat ianuarie 1845, deși a fost probabil publicat mai curând în octombrie 1844. Momentul apariției a fost astfel ales pentru a-l promova pe candidatul partidului Whig Henry Clay în alegerile prezidențiale împotriva lui James K. Polk, care a fost sprijinit de către Democratic Review.

În decembrie 1844, Edgar Allan Poe a fost recomandat ca redactor adjunct de către James Russell Lowell, dar nu a fost angajat. În mai 1846, Poe a scris o recenzie a creației literare a lui Colton în articolul The Literati of New York City, pe care l-a publicat în Godey's Lady's Book. Poe a descris poezia "Tecumseh" a lui Colton ca "insuportabil de plictisitoare", dar a spus că revista era una dintre cele mai bune de acest gen din Statele Unite ale Americii.

The American Review a avut onoarea de a fi primul periodic autorizat pentru a publica poemul "Corbul" în februarie 1845. Acesta a fost tipărit sub pseudonimul "Quarles". Un alt poem binecunoscut al lui Poe, "Ulalume", a fost publicat de asemenea pentru prima dată (anonim) în American Review. Printre alte scrieri ale lui Poe care au fost publicate în American Review se află "Mică discuție cu o mumie" și "Faptele în cazul domnului Valdemar".

The American Review și-a încetat apariția în anul 1852, fiind în imposibilitatea de a continua să-și plătească proprii colaboratori.

Vezi și
Printre alte reviste americane în care a fost implicat Edgar Allan Poe se numără:
 Broadway Journal
 Burton's Gentleman's Magazine
 Godey's Lady's Book
 Graham's Magazine
 Southern Literary Messenger
 The Stylus

Referințe

Legături externe

 Works by or about The American Review at Internet Archive

Reviste literare din Statele Unite ale Americii
Edgar Allan Poe

The American Review: A Whig Journal


Héctor Guevara Ramírez (Huauchinango, Puebla; 29 de septiembre de 1956 al 15 de mayo de 2022). Fue un abogado y político mexicano, miembro del Partido Revolucionario Institucional. El último cargo que ocupó fue Coordinador General de Modernización y Vinculación Registral y Catastral en el Gobierno de la República durante la administración del Presidente de la República el Lic. Enrique Peña Nieto.

Biografía
Su padre, Don Marcelino Guevara Vivar, hijo de minero en Huasca, Hidalgo. Trabajó como chofer de la línea de autobuses Flecha Roja, donde fundó el Sindicato. Con trabajo y esfuerzo, logró ser hasta su muerte, el Líder Nacional de los Trabajadores del Volante (CROM).

Su madre; Doña Rebeca Ramírez Rincón, hija de revolucionarios nacida en Pachuca, Hidalgo.

La infancia de Héctor Guevara Ramírez fue humilde, se educó siempre en escuelas públicas. A los 14 años, se estableció con su familia en el Fraccionamiento Villa de las Flores, Coacalco.

A los 17 años, obtuvo el Tercer lugar Nacional de Oratoria. Se tituló de Licenciado en Derecho, con mención honorífica, en la FES Acatlán de la Universidad Nacional Autónoma de México, en la que es catedrático desde hace más de 20 años.

Su sensibilidad política, lo llevó a ser un líder estudiantil universitario e impulsor de grandes movimientos sociales en beneficio de su comunidad.

Como presidente municipal, puso a Coacalco en los primeros lugares en obra pública a nivel nacional. En coordinación con los pirotécnicos de Tultepec, siendo diputado federal, promovió la reforma a la Ley de Armas de Fuego y Explosivos, misma que está pendiente de aprobación.

Realizó el Programa Nacional de Certificación de Ejidos en el Estado de México, como procurador agrario.

Fue integrante en el gabinete de Gobierno del Estado de México de Enrique Peña Nieto, como subsecretario de Gobierno en el Valle de México Zona Oriente, conservando la estabilidad política y social en esa región del Estado de México.

Por encima de todos su logros y experiencias, Héctor Guevara, está agradecido y orgulloso de la familia que ha formado.

Su esposa, la Licenciada Consuelo Riva Palacio Soria y sus tres hijas, Sonia Verónica, Carolina Berenice y Griscell viven en Coacalco.

Escolaridad
Licenciatura en Derecho (1975-1978)

Seminario en Hispano Mexicano (1992)

Diplomado en Notaría Pública (2008)

Trayectoria política
Presidente del Foro de Profesionales y Técnicos del Comité Directivo Estatal, PRI, 1994

Delegado Regional de la Zona 9, Nezahualcóyotl del Comité Directivo Estatal, PRI, 2008

Secretario Estatal de Organización, PRI

Coordinador Regional de la Zona XVI, Zumpango del Comité Directivo Estatal, PRI

Presidente del Comité Municipal en Coacalco, PRI

Secretario Estatal de Acción y Gestión Social, PRI

Cargos de elección popular
Regidor, México - Coacalco de Berriozábal, PRI, 1981–1983

Presidente Municipal, México - Coacalco de Berriozábal, PRI, 1991–1993

Experiencia legislativa
Diputado local suplente, PRI,	LVIII Legislatura, 1994–1997

Diputado federal propietario, PRI, LVII Legislatura, 1997–2000

Diputado federal propietario, PRI, LXI Legislatura, 2009–2012

Administración pública federal
Subdirector de Orientación Cívica, Instituto de la Juventud, 1976–1978

Delegado de la Procuraduría Agraria en el Estado de México, Procuraduría Agraria, 1996–1997

Coordinador General de Modernización y Vinculación Registral y Catastral de la Subsecretaría de Ordenamiento Territorial, Secretaría de Desarrollo Agrario, Territorial y Urbano, 2013–2014

Administración pública local
Presidente del Consejo Tutelar para Menores Infractores, H. Ayuntamiento de Coacalco de Berriozábal, 1978–1979

Director General de Contraloría Social y Operación Regional, Contraloría del Gobierno del Estado de México, 2001–2002

Subsecretario de Gobierno Región Zumpango, Subsecretaría General del Gobierno del Estado de México, 2005

Subsecretario de Gobierno Valle de México, Zona Oriente, Secretaría General del Gobierno del Estado de México, 2006–2008

Asociaciones a las que pertenece
Consejero y Miembro Regular, Instituto de Administración Pública del Estado de México, 1991

Coordinador General de la Academia de Derecho Municipal, Instituto de Ciencias Jurídicas del Estado de México, 1991

Miembro Regular del Colegio de Profesores, Facultad de Estudios Superiores Acatlán, UNAM, Colegio de Profesores, 1999

Actividades docentes
Docente, Asignatura: Derecho Constitucional, 1985

Docente, Asignatura: Teoría del Estado, 1985

Conferencista, Seminario: Teoría del Estado en la Real Pontificia Universidad de Valladolid, 1992

Publicaciones
Democracia. Fortalecimiento del Estado de Derecho. Revista Civilidad y Cultura, Revista, 1999

La Reforma del PRI, El Sol de Toluca,  Periódico, 2003

El Sol de Toluca, Periódico, 2004

Véase también
• Partido Revolucionario Institucional

• Coacalco_de_Berriozábal

• Elecciones federales de México de 2009

• Secretaría_de_Desarrollo_Agrario,_Territorial_y_Urbano

Enlaces externos

• Héctor Guevara Ramírez en Facebook

Nacidos en Huauchinango
Diputados de la LXI Legislatura de México
Abogados de Puebla
Alumnado de la Facultad de Estudios Superiores Acatlán
Profesores de la Facultad de Estudios Superiores Acatlán

Héctor Guevara Ramírez