Air quotes, also called finger quotes, are virtual quotation marks formed in the air with one's fingers when speaking. The gesture is typically done with both hands held shoulder-width apart and at the eye or shoulders level of the speaker, with the index and middle fingers on each hand flexing at the beginning and end of the phrase being quoted. The air-quoted phrase is, in the most common usage, a few words. Air quotes are often used to express satire, sarcasm, irony or euphemism and are analogous to scare quotes in print.

History
Use of similar gestures has been recorded as early as 1927, and Glenda Farrell used air quotes in a 1937 screwball comedy, "Breakfast for Two." In 1889, in Lewis Carroll's last novel, the author described air brackets and an air question mark. The term "air quotes" first appeared in a 1989 Spy magazine article by Paul Rudnick and Kurt Andersen, who state it became a common gesture around 1980.

The gesture was used routinely in the TV show Celebrity Charades (1979) as the standard signal for a quote or phrase.  In the 1965 Bewitched episode "Prodigy," Gladys Kravitz (played by Alice Pearce) uses air quotes several times while reciting reviews of her brother's violin recitals.
In the episode "Nurse's Wild" of TV show Emergency! (1972), the character Roy DeSoto uses air quotes at Rampart Hospital base station.

The gesture became very popular in the 1990s and was frequently used by comedian Steve Martin in stand-up comedy shows. Another popularization of air quotes was the character Bennett Brauer, played on the sketch comedy show Saturday Night Live by Chris Farley, an aggressive but socially awkward commentator who used air quotes to mock societal expectations of him. Additionally, in the Austin Powers film series, Dr. Evil makes exaggerated use of air quotes when explaining matters to his henchmen, particularly while using real phrases he erroneously believes himself to have coined such as "laser" and "Death Star." Donald Trump used air quotes when he criticized "quote-President" Obama's refugee policies.

Meaning
The Washington Post calls air quotes "a snide, easy way to discredit or distance oneself from the other side's words."

See also
 Irony punctuation

References

Hand gestures
Punctuation
Rhetoric
Doubt

Air quotes


La Puerta de Graells o Puerta de Santa María es una de las puertas de acceso que había en la muralla que rodeaba la villa de Cardona.

De las cuatro construidas (Puerta de Graells, Puerta de Barcelona o Puerta de Nuestra Señora de la Piedad, Puerta de San Miguel o Puerta de Capdevila y Puerta de Flug o Puerta de Fortesa o de San Roque) la Puerta de Graells es la única que aún queda en pie.

Historia

El vizconde de Cardona Ramón Folc VI comenzó una amplia reforma a las murallas del castillo y de la villa, construyéndose hacia la segunda mitad del  y concluyendo de forma definitiva en 1420. Una vez concluida la villa, los accesos se hacían a través de cuatro puertas mayores situadas según los puntos cardinales.

Situada en el noreste, en la parte baja de la calle homónima (calle Graells) daba entrada a los caminos reales que llegaban desde Solsona, San Lorenzo de Morunys y Seo de Urgel por un lado y de Serrateix, Berga y Puigcerdá por la otra.

La puerta de Graells era la única de las cuatro puertas mayores que contaba con dos torres laterales tipo bestorre. De planta pentagonal, ambas torres eran andamios por sillares regulares y unidos con mortero de cal. Tiene una portada dovelada, ménsulas y matacanes.

La primera referencia escrita que tenemos de esta portada es de 1421 cuando los cónsules establecieron al aldeano Bernat Rialp a cambio de 5 florines de oro en la torre derecha de la puerta bajo la condición de que la cubriera con tejado y la habitara con el debido cuidado.

Su advocación se debe a la imagen de la Virgen que era venerada en la fachada de una de las casas vecinas. Adyacente a la puerta de Graells podemos encontrar el Palacio de Graells recientemente restaurado (actualmente acoge la sede del Archivo Municipal y de la Fundación Cardona Histórica) y donde se han encontrado unas pinturas murales góticas y la que podría ser la representación más antigua del bestiario catalán.

Fue restaurada en 1984 bajo las órdenes de Montserrat Adroer y Tasis (arquitecta de la Generalidad de Cataluña), descubriendo otra torre más pequeña en forma de U que se encontraba llena de tierra en el interior de la torre baja. La actuación en la torre alta permitió rehabilitar el espacio para poder ajustarlo al museo.

Véase también
 Bienes de interés cultural de la provincia de Barcelona

Referencias

Enlaces externos

Bienes culturales de interés nacional de la provincia de Barcelona
Puertas monumentales de Cataluña
Arquitectura de España del siglo XV
Murallas de la provincia de Barcelona

Puerta de Graells


Strumparnir (enska: The Smurfs) er bandarísk kvikmyndasería, fyrsta kvikmyndin kom út árið 2011 og sú síðasta árið 2017.

Kvikmynd
 Strumparnir (2011)
 Strumparnir 2 (2013)
 Strumparnir og gleymda þorpið (2017)

Kvikmyndagerð í Bandaríkjunum
Kvikmyndir
Bandarískar kvikmyndir

Strumparnir (kvikmyndasería)


كيبلر  هو مرصد فضائي تم إطلاقه من قِبل ناسا إلى الفضاء من أجل استكشاف إذا ما كانت هناك حياة في مجرة درب التبانة، تم إرسال المسبار في 6 مارس 2009 من القاعدة الجوية في كيب كانافيرال. سمي المسبار كبلر على اسم العالم الفلكي يوهانز كيبلر. والمسبار عبارة عن تلسكوب فضائي سوف يصل إلى مدار حول الشمس لمراقبة ورصد مساحات من الكون يعتقد انها تحتوي على ما يقرب من 100 ألف نجم شبيه بالشمس.

الإطلاق
تم إطلاق التلسكوب الفضائي الجديد على متن صاروخ دلتا 2 قبل الحادية عشرة من مساء الجمعة في 6 مارس 2009، من القاعدة الجوية في ولاية فلوريدا، الواقعة على ساحل المحيط الأطلسي. آلية إطلاقه ستضعه عند مدار في المجموعة الشمسية وليس عند مدار الأرض، ويكون مداره على شكل القطع الناقص وسابحا خلف الأرض مما يجعله بمنأى عن الاعتراض الذي يمكن أن تسببه الأرض الكواكب المجاورة لمجال رؤيته، وسيقوم برصد بصفة أساسية منطقة تعتبر قريبة من المجموعة الشمسية تعرف باسم «سيغنوس ليرا»، تمتاز بكثرة النجوم والكواكب فيها.

مهمة تلسكوب كبلر الفضائي
من المنتظر ان يبدأ بارسال أول نتائج عملياته الاستقصائية خلال ثلاثة أشهر من الوصول إلى موقعه المداري حول الشمس. سيراقب المسبار الحديث أكثر من 100 ألف نجم «شمسي» بشكل متواصل لمدة تترواح بين أربعة وستة أعوام، أو ربما أكثر.

صمم مسبار كبلر لالتقاط أضعف درجات الضوء التي يمكن ان تكون قد صدرت من نجوم، أو شموس، بعيدة أثناء دورانه حول الشمس. تتمثل المهمة بالتركيز على نقطة واحدة في الفضاء لمدة ثلاثة أعوام ونصف، للبحث عن كواكب قد تكون شبيهة بالأرض. مزود بجهاز خاص يسمح له بقياس الاختلافات الحاصلة في ضوء النجوم لدى مرور الكواكب المحيطة بها في المنطقة المواجهة لعدسة التليسكوب، حتى وإن كانت تلك الاختلافات بالغة الصغر.

أوضح جيمس فانسون، مدير برنامج «كبلر»: «إذا وجهنا هذا التلسكوب نحو مدينة صغيرة على سطح الأرض خلال الليل، فسيكون بمقدوره رصد الضوء الصادر عن مصباح يدوي». ولكن لا يكفي رصد تغييرات لمرة واحدة في ضوء النجوم للجزم بوجود كوكب في مكان ما من نظام «سيغنوس ليرا»، بل يتوجب على «كبلر» أن يرصد هذا التغيير لأكثر من مرة وبشكل منتظم، حتى يمكن التأكد من وجود مدار ثابت.

يحمل مسبار كبلر على متنه أقوى كاميرا نصبت على متن مهمة فضائية حتى الآن. يعتقد العلماء ان كواكب موجودة فيما يعرف بـ «المنطقة الدافئة»، أو المنطقة القابلة للعيش، قد تحتوى على مياه على سطحها، وهي أولى علامات وجود حياة.

سريان البعثة

كان اطلاق التلسكوب المتكلف 600 مليون دولار أمريكي في يوم 7 مارس 2009 في الساعة 3:49:57 توقيت عالمي منسق على من صاروخ حامل من نوع Delta-II-7925-10L من المنصة 17 ب من كيب كانافيرال.
 وكان هذا الإطلاق رقم 339 لصاروخ دلتا. وبعد أداء عدة اختبارات ومعايرة للأجهزة بدأ التلسكوب عمله الطبيعي بعد شهرين.

في يناير 2010 اكتشف التلسكوب كبلر 5 كواكب؛ كبلر 4 ب إلى كبلر 8ب، وكبلر 6 وكبلر 7.

وكانت كبلر 1ب إلى كبلر 3ب قد اكتشفت قبل الإطلاق بواسطة مراصد أرضية. وهم جميعا كواكب تدور حول نجومها على بعد نحو 0,1 وحدة فلكية وتبلغ درجات حرارتها أعلى مما نجده في المجموعة الشمسية.

وفي يونيو 2010 جمع تلسكوب كبلر بيانات من 306 من ضمن 706 كوكب مرشح وقامت ناسا بنشرها
. وتحتاج مشاهدة كواكب باردة تعبر نجومها وقتا طويلا، وهي من الكواكب المرشحة لتكون مشابهة للأرض؛ لهذا أجلت تلك الأرصاد لوقت لاحق.

في يناير 2011 أعلنت ناسا أن كبلر عثر على أصغر كوكب صخري اكتشف حتى ذلك الحين خارج المجموعة الشمسية: كيبلر 10 بي. وقد قام التلسكوب كبلر بمشاهدته من مايو 2009 حتى يناير 2010 . يكبر كبلر 10 ب عن:كتلة الأرض بنحو 6و4 مرات ويصل حجمه 4و1 من حجم الأرض ويدور في مدار حول نجمه المركزي كل 84و0 يوم. وهو قريب من النجم، أقرب نحو 20 مرة من عطارد بالنسبة للشمس.
. ثم اكتشف كبلر 37 ب فيما بعد وكان اصغر كوكب صخري معروف، فهو أصغر من عطارد وأكبر قليلا من القمر.

وفي 2 فبراير 2011 أعلنت ناسا أن تلسكوب كبلر قد عثر على 1235 كوكب مرشح منذ بدء عمله. من ضمنها 5 يبلغ حجمها مقاربا لحجم الأرض ويوجدون في نطاق صالح للسكن. في مجموعها توجد 54 كوكب في النطاق الصلح للحياة و 68 كوكب مرشح تبلغ أحجامها قريبة من حجم الأرض. كما عثر على كواكب مرشحة أخرى 288 كوكب توصف بأنها أرض عظمى، و 662 في حجم نبتون، و 165 في حجم المشتري و 19 أكبر من المشتري.

في 5 ديسمبر 2011 اكدت ناسا العثور على أول كوكب في النطاق الصالح للحياة وهو يتبع نجما مشابها للشمس.

كبلر-22بي هو الأول من بين 54 أعلن عنها في 2 فبراير 2011 بأنها كواكب في نطاق صالح للسكن. كذلك أعلنت ماسا أن عدد الكواكب المرشحة قد وصل إلى 2326، من ضمنها 207 تبلغ حجمها حجم الأرض تقريبا. علاوة على 680 من الكواكب التي تسمة «أرض عظمى»، و1181 كوكب مشلبهة نبتون، و203 كوكب مشابه للمشتري و 55 كوكب أكبر من المشتري.

في يوليو 2012 تعطلت عجلة توجيه من الأربعة الموجودة على تلسكوب كبلر، وهي تعمل على ضبط وضعه في الفضاء.
 في بداية شهر يناير 2013 ظهرت قيم احتكاك على أحد العجلات الأخرى. لهذا قامت ناسا لفي 17 يناير 2013 تشغيل كبلر بطريقة التشغيل الاحتياطي لمدة عشرة أيام، على أمل أن ينتشر التشحيم خلال كراسي الحمل أثناء توقفها. وبدأ التشغيل بعدها ثانيا بلا متاعب بين 27 - 29 يناير 2013

وفي يوم 11 مايو 2013 توقفت العجلة الثانية من عجلات التوجيه، واعلنت ناسا عنه في يوم 21 مايو 2013 .

وفي يوم 15 أغسطس 2013 أعلنت ناسا في مؤتمر صحفي توقيف مهمة كبلر التي كان مخطط لها. ولكن قدمت ناسا عطاء للقيام بدراسة بحث كيفية تشغيل تلسكوب كبلر بعجلتين اثنتين بدلا من أربعة عجلات على تساعد نفاثات ضبط الارتفاع في التوجيه.

موقع كيبلر بالنسبة للشمس والأرض

بعثة K2
بعد عطل عجلتين من أصل أربعة عجلات للتوجيه بدأ التفكير في تعديل خطة تشغيل التلسكوب. ويكون ذلك بأن يوجه التلسكوب بحيث لا يعمل ضغط الإشعاع الشمسي على تدويره. هذا سيسمح بالمشاهدة في اتجاه خط الاستواء السماوي، ويوجه التلسكوب كل 75 يوم في اتجاه آخر من السماء، وسيتمر البحث عن كواكب خارج المجموعة الشمسية.
 سيقوم أيضا باستكشاف التجمعات النجمية والنجوم القديمة والنجوم حديثة النشأة، وكذلك المجرات النشطة ووالمستعرات العظمى.

في ديسمبر 2014 أعلنت ناسا عن اكتشاف أول كوكب خارج المجموعة الشمسية (HIP 116454b)
خلال البعثة K2; ويعتمد هذا الاكتشاف على بيانات سجلها التلسكوب أثناء فترة التجريب بالطريقة الجديدة في فبراير 2014.

وفي فبراير 2015 جمع قائمة 36 مرشح لكوكب خارج المجموعة الشمسية ونشرت القائمة.
, وأدت الفحوص التي أحجريت حتى نهاية شهر مارس 2015 إلى التأكد من 18 كوكب، مكن ضمنها كوكب في نطاق صالح للسكن بالنسبة للنجم التابع له، وهو عبارة عن قزم أحمر من التصنيف الطيفي M2) و 6 كصور مشوهة لم تعتبر كواكبا واقعية. ويبلغ قدر دورات الكواكب المرشحة بين 5 و 33 يوم حول نجم كل منها، وذلك طبقا لإمكانيات المشاهدة المتاحة للبعثة K2 .

وفي 8 أبريل2016 أعلنت ناسا أنها قد بدأ تشغيل كبلر بطريقة التشغيل الاحطياطي. وطبقا لهذه الطريقة يجرى التوجيه بواسطة نفاثات تضبط الموضع وهي تستهلك كمية أكبر من الوقود. وفي 10 أبريل استطاعت ناسا ضبط التلسكوب من جديد وتوجيهه في وضع مستقر
, واستطاعت مداومة التشغيل يوم 22 أبريل في الإطار المعتاد
.

ومن نهاية أبريل حتى أوائل يوليو 2016 يقوم كبلر بالبعثة K2 لرصد مركز المجرة كما شارك في دورة مشاهدات لفحص أحداث عدسات ميكرونية كانت تقوم بها مراصد كبيرة على الأرض.

اقرأ أيضا
 كبلر-22بي
 كوروت (مرصد فضائي)
 تلسكوب شميدت
 مقراب
 تلسكوب هابل الفضائي
 نطاق صالح للسكن
 كواكب كيبلر

مراجع

أقمار اصطناعية دوارة حول الشمس
برامج ناسا
برنامج ديسكفري
مراصد فضائية
مركبات فضائية أطلقت بواسطة صواريخ دلتا 2
مسابر فضائية مهجورة
مسابر ناسا الفضائية
مشاريع البحث عن كواكب خارج المجموعة الشمسية

كيبلر (مسبار فضائي)


Senkronizasyon, eşzamanlama veya eşleme, eşgüdümlü çalışan parçalı sistemlerin zamanlamalarının eşleştirilmiş olduğunu ifade eder. Birimleri, bu şekilde çalışan sistemler senkronize veya eşzamanlı olarak anılır.

Bazı sistemler neredeyse eşzamanlı olduklarından plesiochronous olarak anılırlar. Kimi uygulamalarda, eşzamanlılık çok hassas olarak ele arasındaki farkın tespit edilmesi gerekir. Elektronik eşyalarda bilgi aktarımı için kullanılan bir bilgi alışverişi sitemi olarak kullanılır.

Senkronizasyon ile ilgili konular

Kaynakça

Sistemler

Senkronizasyon


Mıknatıs, manyetik alan üreten nesne veya malzemedir. Demir, nikel, kobalt gibi bazı metalleri çeker, bakır ve alüminyum gibi bazı metallere ve metal olmayan malzemelere etki etmez.

Mıknatıslık etkisi, malzemelerde iki karşılıklı uçta toplanır. Bu iki uca mıknatısın kuzey ve güney kutubu ismi verilir. İki mıknatısın eş kutupları birbirini iterken, zıt kutupları birbirini çeker.

Mıknatıslar, ferromanyetik yani bağıl manyetiklik geçirgenlikleri 1 den büyük olan maddelere etki etmektedirler. 25°C de demir, nikel ve kobalt ferromanyetiktir. Demir (Fe), nikel (Ni) ve kobalt (Co) elementleri ile alaşım yapıldığı takdirde çoğu zaman ferromanyetizma özelliklerini korurlar.

Mıknatıs çeşitleri

Sabit mıknatıslar
Demir, kobalt, nikel  oda ısısında ferromanyetik özelliğe sahiptir. Sabit mıknatıslar, mıknatıs taşı gibi doğada mıknatıslanmış halde bulunan maddeler olabileceği gibi, Alnico, NdFeB, Sm-Co,Sm-Fe mıknatıslar gibi yapay olarak hazırlanmış alaşımlar da olabilir.

Yapay mıknatıslar genelde elektrik motoru, hoparlörler gibi elektrik enerjisini hareket enerjisine veya hareket enerjisini elektrik enerjisine çeviren aletlerde kullanılır.

Elektromıknatıslar

En basit haliyle bir elektromıknatıs sarmal şekil verilmiş bir telin iki ucuna gerilim uygulanarak elde edilir. Sarmalın ortasına ferromanyetik bir cisim koyularak mıknatıslık özelliği yüzlerce kat arttırılabilir. Elektromıknatıslar, mıknatıslık özelliğini sadece telden akım geçtiği sürece korur. Oluşan manyetik alanın kuzey kutbunun yönü sağ el kuralı ile tespit edilebilir.

Elektromıknatıslar, elektrik motorları, parçacık hızlandırıcılar, röleler gibi cihazlarda, yüklü parçacıkları saptırmak veya elektrik enerjisini hareket enerjisine çevirmek gibi birçok amaç için kullanılırlar. Aynı zamanda birçok teknolojik aletin içerisinde de bulunurlar.

Mıknatısın Demanyetize Edilmesi
Mıknatısların manyetik özelliklerini kaybetmesi için birkaç farklı yöntem vardır. Bu yöntemler aşağıdaki gibi sıralanabilir:
 Mıknatıs demir parçası ya da başka bir mıknatıs ile çarpıştırılır. Bu işlem manyetik özelliği azaltır.
 Mıknatıs yoğun manyetik alan içinde hareket ettirilir.
 Mıknatısı ısıtmak da bir yöntemdir. Mıknatıslar küri sıcaklıklarına (curie sıcaklığı) ısıtıldıkları zaman demanyetize olurlar.

Mıknatısın İki Kutbu

Eski ve kısmen günümüzde de kullanılabilen bir kuram olan mıknatısın moleküler kuramına göre; mıknatıslanabilen cisimlerin içinde Kuzey (North) ve Güney (South) kutuplar bulunur. Cismin içindeki kutuplar, cisim mıknatıslanmadan önce moleküler seviyede düzensiz gruplar halindedir. Cisim manyetik hale geldiğinde, cismin içindeki bu grupların birçoğu aynı doğrultuya gelerek cismin toplam manyetik alanına katkıda bulunur. Böylece tek bir manyetik alan ve tam bir manyetik kutupluluk elde edilir.

Mıknatıslığın modern elektron kuramı da kısmen aynı noktaları kabul eder ama yük fikrini bırakır. Domain veya atom gruplarından meydana gelen tanecik fikrine ağırlık verir. Manyetiklik durumunun sebebini atom ve moleküllerin manyetik momentlerine ve dış etkilerle cismin içindeki manyetik kuvvetin paralelleştirilmesine bağlar...

Manyetik kuvvetin etkisi ile, kendisi manyetik olmadığı halde çekilen maddelere paramanyetik, itilen maddelere diyamanyetik denir. Paramanyetik maddelere örnek olarak alüminyum, baryum ve oksijen, diyamanyetik maddelere ise cıva, altın, bizmut, silisyum ve benzeri maddeler verilebilir.

Mıknatıslama
Demir, kobalt, nikel gibi manyetik herhangi bir metal aşağıdaki yöntemlerden biri veya birkaçı ile sabit mıknatıs haline getirilebilir.

 Yeryüzünün manyetik alanına paralel şekilde yerleştirerek, çok şiddetli ve keskin bir darbe indirmek.
 Bir mıknatısa temas ettirmek veya mıknatısın bir kutubuna sürtmek.
 Cisimi ısıtmak ve soğurken yeryüzünün manyetik alanı yönüne çevirmek.

Mıknatısın Kullanım alanları
 Feldspat temizleme (Mika ve oksitli mineral ayrımı.)
 Kil temizleme (Demirli minerallerin ayrımı.)
 Cam kumu temizleme (Demir minerallerinin ayrımı.)
 Yüksek kaliteli kuvars temizleme
 Manyezit zenginleştirme (Serpatin ve demirli bileşiklerin ayrımı)
 Artıklardan metal kazanımı
 Sahil ve Mineral kumlarının değerlendirilmesi (İlmenit ve manyetik mineral ayrımı)
 Kireç taşı ve dolamit temizleme
 Döküm kumlarının temizlenmesi
 Refrakter hammaddelerin işlenmesinde
 Refrakter kalsine malzemelerinin temizlenmesi (Tenör yükseltme)
 Bor zenginleştirme (Demirli içerikler, kil, arsenik ve mika uzaklaştırılması)
 Kromit zenginleştirme
 Boksit (Tenör yükseltme)
 Magnetik zenginleştirme
 Atıklardan metal ayrımı
 Ahşap, plastik, gıda vb. sektörlerde istenmeyen metallerin ayrılmasında
 Sıvılar içindeki demir bileşiklerinin ayrılmasında
 Ağır ortamlarda oluşturulan ağır ortamın geri kazanılmasında
 Dökümden gelen metalin ayrımında
 Seramik ve Cam sektöründe hammadde ve ara ürünlerde demir ve bileşiklerinin ayrılmasında
 Öğütülmüş endüstriyel hammaddelerin ve gıda ürünlerinin prosess sırasında demir kirliliklerinin ayrımında kullanılır.
 Yüksek alan şiddetli magnetik çubuklar, seramik, cam, gıda, plastik, madeni yağ, boyalar, kuru ve sıvı ortamlarda demir ve diğer magnetik metallerin tutulmasını sağlar
 Denizciler pusula ile yönlerini bulurlar.
 Hurda yığınları arasındaki demir parçalarının ayıklanmasında
 Vinçler de ağır yükleri kaldırmak için elektro mıknatıs kullanılır.
 Elektrik motorlarında,kapı zillerinde,telgraf ve telefon gibi araçlarda
 Elektrik santrallerinde jeneratörlerde elektrik elde etmek için kullanılır
 Hızlı trende raylarda ve treninde sürtünmeyi azaltmak için kullanılır.
 Asansör sistemlerinde sayısal kat bilgisi oluşturmak için raylar üzerine yerleştirilir.

Manyetik Kuvvet
Mıknatısların belirli bir mesafeden etki edeceği kuvvet olarak tanımlanır.

Bir Mıknatısın Çekim Gücü
Bir kalıcı mıknatısın veya elektro mıknatısın bir nesneye uyguladığı kuvvetin hesabı Maxwell denklemlerine göre:

Semboller
F Kuvvet (SI birimi: newton)
A Etki edecek manyetik kutbun alanı (metre kare)
B Mıknatısın manyetik alanı

Eğer mıknatıs dikey konumda bir kütleyi kaldırmak için kullanılacaksa, m kaldırma kuvveti kilogram olarak:

.

Kaynakça

Dış bağlantılar
 Mıknatıs yapımı (video)

Elektromanyetizma

Mıknatıs


Júlíana Sveinsdóttir (1889 på Vestmannaøerne - 1966 i Danmark) var en islandsk maler og tekstilkunstner.

Júlíana Sveinsdóttir blev uddannet hos Þórarinn B. Þorláksson på Island og 1912–17 ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i København, hvor hun også senere var boede. Hun malede landskaber med en fin farvefølsomhed, der opfangede havets overvældende magt og konfrontation mellem land og hav, blandt andet fra sin barndoms Heimaey i Vestmannaøerne, men malede også portrætter, herunder selvportrætter, hvor hun undersøgte sig selv med et nådesløst, kritisk blik og skildrede sig selv i alle tilstande fra depression, til aldring og fysisk forfald, og malede også stilleben, lige som hun lavede mosaikker og tekstilkunst.

Noter

Litteratur
 Audur Ólafsdóttir, 'Júlíana Sveinsdóttir', i: Ólafur Kvaran and Karla Kristjánsdóttir (red.),: Confronting Nature: Icelandic Art of the 20th Century, National Gallery of Iceland, Reykjavík, 2001, s. 78.
 Hrafnhildur Schram, Dagny Heiddal and Harpa Thórsdóttir: Patterns of Land and Colour: Júlíana Sveinsdóttir, Listasafn Íslands, Reykjavík, 2003.

Malere fra Island
Portrætmalere
Islændinge i 1900-tallet
Personer fra Vestmannaøerne

Júlíana Sveinsdóttir


Sorteper er en dansk eksperimentalfilm fra 1987 instrueret af Søren la Cour efter eget manuskript.

Handling
Filmen handler om et kærestepar, der skal til fest sammen. Hun er sur, han er glad. Sorteper - at være sur - bliver givet til ham. Det har en parallel til kortspillet Sortepers idé om, at når den ene part er vinder, så er den anden taber.

Referencer

Eksterne henvisninger

Eksperimentalfilm fra Danmark
Danske film fra 1987

Sorteper (eksperimentalfilm)


Esta é a lista de prefeitos do município de Quijingue, estado brasileiro da Bahia.

Quijingue

Lista de prefeitos de Quijingue


Más fuerte que la vida es el decimosexto álbum de estudio realizado por la cantante mexicana de pop latino Yuri; en el cual se recopilan sus más grandes éxitos, realizados con la empresa discográfica Sony, pero en un formato Ranchero.

Antecedentes
Una vez terminada la promoción del álbum "Espejos del alma", Sony propone a Yuri en grabar sus éxitos pero bajo un estilo Ranchero, y proporcionando un bajo perfil de acuerdo a los nuevos parámetros de promoción en los cuales no aparecía tan sensual propuestos por la cantante debido a su nueva fe hacía el cristianismo.

Realización y Promoción
Se incluye un tema de corte cristiano que da nombre al disco.

Recepción
Este álbum no obtiene las ventas acostumbradas debido a la falta de apoyo en la promoción por la disquera llegando así al término el contrato entre la cantante y Sony. Sin embargo se le otorga el reconocimiento como reina del mariachi ese año. y los sencillos "de que te vale fingir" y "yo te pido amor" promocionados en sus presentaciones en tv no logran posicionarlo en radio. Cabe mencionar que el tema "Mas Fuerte que la vida" no es sencillo solo da el nombre al disco.

Lista de canciones

Referencias

Álbumes de 1996
Álbumes de Yuri

Más fuerte que la vida


Conocimiento abierto se refiere al tipo de conocimiento que posee las libertades mínimas de acceder, usar, modificar y compartir, y que a lo sumo posee medidas de preservación de su autoría y su apertura.

El conocimiento abierto nace, por tanto, como una contrapropuesta a los modelos de difusión del conocimiento tradicionales basados en las barreras de pago y de derechos de autor.

El concepto abarca una serie de principios e iniciativas encaminadas a contribuir al acceso libre a la información, la investigación y la producción de aprendizaje. Se basa en el uso de tecnologías de información y comunicación pero también en los principios de acceso abierto (es decir, con las mínimas barreras de acceso posibles). Esta definición integra otros conceptos que refieren a la apertura de datos (datos abiertos), contenido (contenido abierto), artículos científicos y académicos (acceso abierto).

Líneas de actuación

Aunque son variadas las líneas de actuación, todas parten del principio de construir conocimiento de manera colectiva y colaborativa. La decisión de "abrir" contenidos, datos, cursos, código para que el resto de las personas los puedan editar, utilizar y reutilizar, es una muestra de creer y confiar en la experiencia y conocimiento de los demás. Entre los ejemplos más significativos que tenemos, se encuentran:

 Datos de origen científico, histórico, geográfico, etc.
 Contenidos educativos abiertos de todo tipo, incluyendo películas, música, libros, etc., de carácter científico, histórico, geográfico, educativo, literario,  entre otros.
 Prácticas educativas abiertas, como la que almacenan gobiernos y otras organizaciones.

Conocimiento abierto en educación
En educación, el concepto de conocimiento abierto aboga por la libre difusión del conocimiento, sin restricción alguna. Esto implica que recursos educativos abiertos (REA), como materiales didácticos compartibles y utilizables sin restricciones, libros de texto, investigaciones, videos, presentaciones, juegos educativos y otros recursos de aprendizaje, que respaldan la enseñanza y el aprendizaje en diversos contextos educativos, pueden estar al alcance de cualquier persona que los necesite, sin importar su ubicación geográfica, nivel educativo o capacidad económica.

La premisa fundamental del conocimiento abierto en educación radica en la creencia de que el acceso gratuito al conocimiento es esencial para el progreso social, destacando la importancia de la colaboración y el intercambio de ideas en la innovación educativa. En este contexto, se relaciona con la educación abierta y la tecnología educativa, pues ambas áreas buscan fomentar la libre disponibilidad y distribución del conocimiento a través de herramientas y recursos digitales.

Véase también
 Conocimiento libre
 Software Libre
 Código abierto
 Recursos educativos abiertos
 Conocimiento científico

Referencias

Bibliografía
 Galina, I., Giménez, J. El uso de acervos abiertos para el intercambio de información digital. Revista Digital Universitaria [en línea]. 10 de julio de 2004, Vol. 5, No. 6., en Revista Digital Universitaria, Nueva Época, vol. 5, núm. 6, 2004. (ISSN:1607-6079).

Enlaces externos
 Desafío abredatos (en inglés)
 Congreso OpenKnowledge

Conocimiento
Contenido libre

Conocimiento abierto


ميكال ميسخي، من مواليد 12 يناير 1937، وتوفي في 22 أبريل 1991، لاعب كرة قدم سوفييتي سابق.

لعب مع منتخب الاتحاد السوفييتي لكرة القدم.

روابط خارجية

مراجع

لاعبو كرة قدم رجالية سوفيت
أجنحة كرة قدم
لاعبو كأس العالم 1962
لاعبو كأس أمم أوروبا 1960
ميسخي
لاعبو كرة قدم رجالية من جورجيا
لاعبو كرة قدم سوفيت
لاعبو كرة قدم من تبليسي
لاعبو منتخب الاتحاد السوفيتي لكرة القدم
لاعبو نادي دينامو تبليسي
لاعبون فائزون ببطولة أمم أوروبا
مواليد 1937
وفيات 1991

ميكال ميسخي


Saint-Philippe du Roule () is a station on line 9 of the Paris Métro. The station opened on 27 May 1923 with the extension of the line from Trocadéro to Saint-Augustin.  The village of Roule, which became a suburb in 1722, was a small locality called Romiliacum by Frédégaire, Crioilum by Saint Eligius, then Rolus in the 12th century.

Nearby
North of the station is the fashionable street of Rue du Faubourg Saint-Honoré and the church of Saint-Philippe du Roule. A chapel was established in the district of Bas-Roule, near a leprosarium.  It was replaced by a more important church, which was built by Jean Chalgrin between 1774 and 1784.  The church of Saint-Philippe du Roule was built in the style of a Greco-Roman basilica.  It was enlarged by Godde in 1845 and Victor Baltard in 1860. Its pediment, representing Religion and its attributes, is by François-Joseph Duret.

Station layout

Gallery

References
Roland, Gérard (2003). Stations de métro. D'Abbesses à Wagram. Éditions Bonneton.

Paris Métro stations in the 8th arrondissement of Paris
Railway stations in France opened in 1923

Saint-Philippe du Roule station


Le duché d'Asti est un duché lombard dont la capitale était Asti. Il a été créé en 569 et supprimé en 776.

Le duché d'Asti a été créé en 569 par un duc inconnu. En 589 son successeur, Gundoaldo parvient au trône. Très attaché à la foi catholique, le nouveau duc d'Asti consacra énormément d'énergie à la conversion de son duché majoritairement païen ou aryen. En 615, ce dernier meurt à la suite d'une révolte contre le Roi des Lombards.

Le roi Rothari a permis d'étendre considérablement le duché d'Asti en envahissant une partie importante de la Ligurie dont Gênes.

À la mort de Gundaldo, son fils Aripert régna sur Asti de 615 à 653, date à laquelle il fut élu roi des Lombards grâce à la faction catholique des ducs de Lombardie. À sa mort en 661, la Lombardie fut divisée entre ses fils Perthari et Godepert.

Profitant de cette division Grimoald tua Godepert et provoqua la fuite de Perthari qui sollicita le soutiens des Francs de Clotaire III.

En 663 ceux-ci envoyèrent une armée qui fut vaincue à la bataille de Refrancore.

En 671, après la mort de Grimoald, Perthari sera tout de même à nouveau élu roi des Lombards.

Aliprendo est investi duc d'Asti par le roi Ratchis en 744 et est expulsé par Charlemagne en 776 au profit du comté impérial.

Références

Duché du haut Moyen Âge
Asti

Duché d'Asti


Íslenskir nautgripir' er er nautgripakyn sem hefur verið á Íslandi frá landnámi.  Það er snögghært með mjög breytilegan lit og litasamsetningar..  Íslenskir nautgripir hafa verið óblandaðir að mestu frá landnámi, en eru skyldastir Sidet trønder- og nordlandsfe (no) í Þrændalögum í Noregi. Innflutningur á nautgripum til Íslands er bannaður og innflutningur á fósturvísum, eggjum og sæði er háð takmörkunum.

Íslenskir nautgripir eru smávaxið mjólkurkyn. Flestar eru nú kollóttar (um 95%), en enn eru nokkrar hyrntar en hyrntir nautgripir munu hafa verið algengari áður. Meðalkýrin gefur af sér um 6000kg af mjólk á ári, en bestu mjólkurkýrnar gefa um 11000 kg á ári. Þær eru hafðar á húsi átta mánuði á ári og eru að mestu fóðraðar með heyi, bætt fóðurblöndu. Þeim er beitt úti á túnum að sumri og til að auka nyt er oftast líka ræktað grænfóður (repja, kál, hafrar og bygg). Um 71,000 íslenskir nautgripir eru á landinu (2019) og af þeim eru 25000 mjólkurkýr.
Komið hefur í ljós að próteinsamsetning mjólkur íslenskra mjólkurkúa er nokkuð frábrugðin í mjólk miðevrópskra kúakynja. Það hefur áhrif á vinnslueiginleika, t.d. ostagerð, og bragð.

Sjá einnig
 Landnámshænsn
 Íslenska geitin
 Íslenski hesturinn
 Íslenska sauðkindin
 Íslenskur fjárhundur

Tilvísanir

Tenglar

 Differences in cow's milk composition between Iceland and the other Nordic countries and possible connections to public health
 "THE BISHOP'S BEEF: Improved Cattle in Eighteenth Century Skálholt, Iceland" by George Hambrecht, Stanford Journal of Archaeology

Íslenskur nautgripur


Tudor Zamfirescu () este un matematician român, membru de onoare al Academiei Române din 2009.

Note

Legături externe
 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – Z

Nașteri în 1944
Matematicieni români
Membri de onoare ai Academiei Române

Tudor Zamfirescu


The thermoelectric effect is the direct conversion of temperature differences to electric voltage and vice versa via a thermocouple. A thermoelectric device creates a voltage when there is a different temperature on each side. Conversely, when a voltage is applied to it, heat is transferred from one side to the other, creating a temperature difference. At the atomic scale, an applied temperature gradient causes charge carriers in the material to diffuse from the hot side to the cold side.

This effect can be used to generate electricity, measure temperature or change the temperature of objects. Because the direction of heating and cooling is affected by the applied voltage, thermoelectric devices can be used as temperature controllers.

The term "thermoelectric effect" encompasses three separately identified effects: the Seebeck effect, Peltier effect, and Thomson effect. The Seebeck and Peltier effects are different manifestations of the same physical process; textbooks may refer to this process as the Peltier–Seebeck effect (the separation derives from the independent discoveries by French physicist Jean Charles Athanase Peltier and Baltic German physicist Thomas Johann Seebeck). The Thomson effect is an extension of the Peltier–Seebeck model and is credited to Lord Kelvin.

Joule heating, the heat that is generated whenever a current is passed through a conductive material, is not generally termed a thermoelectric effect. The Peltier–Seebeck and Thomson effects are thermodynamically reversible, whereas Joule heating is not.

Seebeck effect

The Seebeck effect is the electromotive force (emf) that develops
across two points of an electrically conducting material when there is a temperature difference between them.
The emf is called the Seebeck emf (or thermo/thermal/thermoelectric emf). The ratio between the emf and temperature difference is the Seebeck coefficient. A thermocouple measures the difference in potential across a hot and cold end for two dissimilar materials. This potential difference is proportional to the temperature difference between the hot and cold ends. First discovered in 1794 by Italian scientist Alessandro Volta, it is named after the Baltic German physicist Thomas Johann Seebeck, who in 1821 independently rediscovered it.

Seebeck observed what he called "thermomagnetic effect" wherein a magnetic compass needle would be deflected by a closed loop formed by two different metals joined in two places, with an applied temperature difference between the joints. Danish physicist Hans Christian Ørsted noted that the temperature difference was in fact driving an electric current, with the generation of magnetic field being an indirect consequence, and so coined the more accurate term "thermoelectricity".

The Seebeck effect is a classic example of an electromotive force (EMF) and leads to measurable currents or voltages in the same way as any other EMF. The local current density is given by

where  is the local voltage, and  is the local conductivity. In general, the Seebeck effect is described locally by the creation of an electromotive field

where  is the Seebeck coefficient (also known as thermopower), a property of the local material, and   is the temperature gradient.

The Seebeck coefficients generally vary as function of temperature and depend strongly on the composition of the conductor. For ordinary materials at room temperature, the Seebeck coefficient may range in value from −100 μV/K to +1,000 μV/K (see Seebeck coefficient article for more information).

Applications

In practice, thermoelectric effects are essentially unobservable for a localized hot or cold spot in a single homogeneous conducting material, since the overall emfs from the increasing and decreasing temperature gradients will perfectly cancel out. Attaching an electrode to the hotspot in an attempt to measure the locally shifted voltage will only partly succeed: it means another temperature gradient will appear inside of the electrode, and so the overall emf will depend on the difference in Seebeck coefficients between the electrode and the conductor it is attached to.

Thermocouples involve two wires, each of a different material, that are electrically joined in a region of unknown temperature. The loose ends are measured in an open-circuit state (without any current, ). Although the materials' Seebeck coefficents  are nonlinearly temperature dependent and different for the two materials, the open-circuit condition means that  everywhere. Therefore (see the thermocouple article for more details) the voltage measured at the loose ends of the wires is directly dependent on the unknown temperature, and yet totally independent of other details such as the exact geometry of the wires. This direct relationship allows the thermocouple arrangement to be used as a straightforward uncalibrated thermometer, provided knowledge of the difference in -vs- curves of the two materials, and of the reference temperature at the measured loose wire ends.

Thermoelectric sorting functions similarly to a thermocouple but involves an unknown material instead of an unknown temperature: a metallic probe of known composition is kept at a constant known temperature and held in contact with the unknown sample that is locally heated to the probe temperature, thereby providing an approximate measurement of the unknown Seebeck coefficient . This can help distinguish between different metals and alloys.

Thermopiles are formed from many thermocouples in series, zig-zagging back and forth between hot and cold. This multiplies the voltage output.

Thermoelectric generators are like a thermocouple/thermopile but instead draw some current from the generated voltage in order to extract power from heat differentials. They are optimized differently from thermocouples, using high quality thermoelectric materials in a thermopile arrangement, to maximize the extracted power. Though not particularly efficient, these generators have the advantage of not having any moving parts.

Peltier effect

When an electric current is passed through a circuit of a thermocouple, heat is generated at one junction and absorbed at the other junction. This is known as the Peltier effect: the presence of heating or cooling at an electrified junction of two different conductors. The effect is named after French physicist Jean Charles Athanase Peltier, who discovered it in 1834. When a current is made to flow through a junction between two conductors, A and B, heat may be generated or removed at the junction. The Peltier heat generated at the junction per unit time is

where  and  are the Peltier coefficients of conductors A and B, and  is the electric current (from A to B). The total heat generated is not determined by the Peltier effect alone, as it may also be influenced by Joule heating and thermal-gradient effects (see below).

The Peltier coefficients represent how much heat is carried per unit charge. Since charge current must be continuous across a junction, the associated heat flow will develop a discontinuity if  and  are different. The Peltier effect can be considered as the back-action counterpart to the Seebeck effect (analogous to the back-EMF in magnetic induction): if a simple thermoelectric circuit is closed, then the Seebeck effect will drive a current, which in turn (by the Peltier effect) will always transfer heat from the hot to the cold junction. The close relationship between Peltier and Seebeck effects can be seen in the direct connection between their coefficients:  (see below).

A typical Peltier heat pump involves multiple junctions in series, through which a current is driven. Some of the junctions lose heat due to the Peltier effect, while others gain heat. Thermoelectric heat pumps exploit this phenomenon, as do thermoelectric cooling devices found in refrigerators.

Applications

The Peltier effect can be used to create a heat pump. Notably, the Peltier thermoelectric cooler is a refrigerator that is compact and has no circulating fluid or moving parts. Such refrigerators are useful in applications where their advantages outweigh the disadvantage of their very low efficiency.

Other heat pump applications such as dehumidifiers may also use Peltier heat pumps.

Thermoelectric coolers are trivially reversible, in that they can be used as heaters by simply reversing the current. Unlike ordinary resistive electrical heating (Joule heating) that varies with the square of current, the thermoelectric heating effect is linear in current (at least for small currents) but requires a cold sink to replenish with heat energy. This rapid reversing heating and cooling effect is used by many modern thermal cyclers, laboratory devices used to amplify DNA by the polymerase chain reaction (PCR). PCR requires the cyclic heating and cooling of samples to specified temperatures. The inclusion of many thermocouples in a small space enables many samples to be amplified in parallel.

Thomson effect
In different materials, the Seebeck coefficient is not constant in temperature, and so a spatial gradient in temperature can result in a gradient in the Seebeck coefficient. If a current is driven through this gradient, then a continuous version of the Peltier effect will occur. This Thomson effect was predicted and later observed in 1851 by Lord Kelvin (William Thomson).  It describes the heating or cooling of a current-carrying conductor with a temperature gradient.
If a current density  is passed through a homogeneous conductor, the Thomson effect predicts a heat production rate per unit volume.

where  is the temperature gradient, and  is the Thomson coefficient. The Thomson effect is a manifestation of the direction of flow of electrical carriers with respect to a temperature gradient within a conductor. These absorb energy (heat) flowing in a direction opposite to a thermal gradient, increasing their potential energy, and, when flowing in the same direction as a thermal gradient, they liberate heat, decreasing their potential energy. The Thomson coefficient is related to the Seebeck coefficient as  (see below). This equation, however, neglects Joule heating and ordinary thermal conductivity (see full equations below).

Full thermoelectric equations

Often, more than one of the above effects is involved in the operation of a real thermoelectric device. The Seebeck effect, Peltier effect, and Thomson effect can be gathered together in a consistent and rigorous way, described here; this also includes the effects of Joule heating and ordinary heat conduction. As stated above, the Seebeck effect generates an electromotive force, leading to the current equation

To describe the Peltier and Thomson effects, we must consider the flow of energy. If temperature and charge change with time, the full thermoelectric equation for the energy accumulation, , is

where  is the thermal conductivity. The first term is the Fourier's heat conduction law, and the second term shows the energy carried by currents. The third term, , is the heat added from an external source (if applicable).

If the material has reached a steady state, the charge and temperature distributions are stable, so  and . Using these facts and the second Thomson relation (see below), the heat equation can be simplified to

The middle term is the Joule heating, and the last term includes both Peltier ( at junction) and Thomson ( in thermal gradient) effects. Combined with the Seebeck equation for , this can be used to solve for the steady-state voltage and temperature profiles in a complicated system.

If the material is not in a steady state, a complete description needs to include dynamic effects such as relating to electrical capacitance, inductance and heat capacity.

The thermoelectric effects lie beyond the scope of equilibrium thermodynamics. They necessarily involve continuing flows of energy. At least, they involve three bodies or thermodynamic subsystems, arranged in a particular way, along with a special arrangement of the surroundings. The three bodies are the two different metals and their junction region. The junction region is an inhomogeneous body, assumed to be stable, not suffering amalgamation by diffusion of matter. The surroundings are arranged to maintain two temperature reservoirs and two electric reservoirs.

For an imagined, but not actually possible, thermodynamic equilibrium, heat transfer from the hot reservoir to the cold reservoir would need to be prevented by a specifically matching voltage difference maintained by the electric reservoirs, and the electric current would need to be zero. For a steady state, there must be at least some heat transfer or some non-zero electric current. The two modes of energy transfer, as heat and by electric current, can be distinguished when there are three distinct bodies and a distinct arrangement of surroundings.

But in the case of continuous variation in the media, heat transfer and thermodynamic work cannot be uniquely distinguished. This is more complicated than the often considered thermodynamic processes, in which just two respectively homogeneous subsystems are connected.

Thomson relations

In 1854, Lord Kelvin found relationships between the three coefficients, implying that the Thomson, Peltier, and Seebeck effects are different manifestations of one effect (uniquely characterized by the Seebeck coefficient).

The first Thomson relation is

where  is the absolute temperature,  is the Thomson coefficient,  is the Peltier coefficient, and  is the Seebeck coefficient. This relationship is easily shown given that the Thomson effect is a continuous version of the Peltier effect.

The second Thomson relation is

This relation expresses a subtle and fundamental connection between the Peltier and Seebeck effects. It was not satisfactorily proven until the advent of the Onsager relations, and it is worth noting that this second Thomson relation is only guaranteed for a time-reversal symmetric material; if the material is placed in a magnetic field or is itself magnetically ordered (ferromagnetic, antiferromagnetic, etc.), then the second Thomson relation does not take the simple form shown here.

Now, using the second relation, the first Thomson relation becomes

The Thomson coefficient is unique among the three main thermoelectric coefficients because it is the only one directly measurable for individual materials. The Peltier and Seebeck coefficients can only be easily determined for pairs of materials; hence, it is difficult to find values of absolute Seebeck or Peltier coefficients for an individual material.

If the Thomson coefficient of a material is measured over a wide temperature range, it can be integrated using the Thomson relations to determine the absolute values for the Peltier and Seebeck coefficients. This needs to be done only for one material, since the other values can be determined by measuring pairwise Seebeck coefficients in thermocouples containing the reference material and then adding back the absolute Seebeck coefficient of the reference material. For more details on absolute Seebeck coefficient determination, see Seebeck coefficient.

See also
 Barocaloric material
 Nernst effect – a thermoelectric phenomenon when a sample allowing electrical conduction in a magnetic field and a temperature gradient normal (perpendicular) to each other
 Ettingshausen effect – thermoelectric phenomenon affecting current in a conductor in a magnetic field
 Pyroelectricity – the creation of an electric polarization in a crystal after heating/cooling, an effect distinct from thermoelectricity
 Thermogalvanic cell - the production of electrical power from a galvanic cell with electrodes at different temperatures
 Thermopile
 Thermophotovoltaic - production of electrical power from thermal energy using the photovoltaic effect

References

Notes

Further reading

 P.M. Jack (2003). "Physical Space as a Quaternion Structure I: Maxwell Equations. A Brief Note.". Toronto, Canada

External links

 International Thermoelectric Society

 A news article on the increases in thermal diode efficiency

Physical phenomena
Energy conversion
Thermoelectricity

Thermoelectric effect


Damernes K-4 500 meter under Sommer-OL 2016 fandt sted den 19. august - 20. august 2016 på Lagoa Rodrigo de Freitas ved Copacabana.

Format
Konkurrencen blev indledt med to indledende heats med op til fem mandskaber i hvert heat. Vinderne af hvert heat gik direkte i finalen. Øvrige mandskaber gik til semifinalerne, hvor de tre bedste gik til finalen mens de resterende var elimineret. Indledende heats og semifinalerne blev afviklet om formiddagen den 19. august mens finalen blev afviklet om formiddagen den 20. august.

Resultater

Referencer

Eksterne henvisninger
http://doc.rero.ch/record/256687

Kano og kajak under sommer-OL 2016

Kano og kajak under sommer-OL 2016 - K4 500 m (damer)


Tudo este un film românesc thriller din 2016 co-scris și regizat de Iura Luncașu. Rolurile principale au fost interpretate de actorii Aylin Cadîr, Oana Cârmaciu, Bogdan Dumitrescu, Mihai Smarandache, Pavel Ulici. Filmul a avut avanpremiera la 15 aprilie în Sibiu, la Ramada și premiera la 13 mai 2016.

Prezentare

Tânărul Tudor (Mihai Smarandache) este un medic rezident promițător dar care n-are încredere în sine și în abilitatea sa de chirurg. Acesta se duce în secret în munți pentru găsi o fată sălbatică (Aylin Cadîr) despre care se crede ca este rănită. De această fată a aflat de la  un pacient care a decedat. Tudor speră că va reuși s-o opereze și s-o salveze pe fată și astfel va demonstra ca este demn de o carieră în chirurgie.

Distribuție
 Aylin Cadîr - fata sălbatică
 Oana Cârmaciu - Ilona, iubita lui Tudor
 Bogdan Dumitrescu - Belu
 Salex Iatma - Gigione
 Alec Secăreanu - Seba
 Mihai Smarandache - Tudor, tânăr medic rezident
 Pavel Ulici - Tatinelu

Producție
A fost filmat în 14 zile în județul Sibiu, cu 17 oameni. Două zile filmările au avut loc la Gura Râului, unde începe povestea și  12 zile la Crinț. Bugetul filmului a fost de 4000 de euro.

Note

Legături externe

Vezi și
 2016 în film
 Listă de filme românești din 2016

Filme din 2016
Filme românești
Filme thriller românești
Filme în limba română
Filme regizate de Iura Luncașu
Filme thriller din anii 2010
Filme independente
Filme despre medicină

Tudo


Tomița Anastase (n. 13 noiembrie 1885, în satul Brăhășești, Plasa Zeletin, județul Tecuci, d. 22 ianuarie 1968) a fost un scriitor militar român. Părinții lui au fost Cristache, de profesiune agricultor și Maria.

Cariera militară:
La vârsta de 18 ani, la 1 decembrie 1903 s-a încorporat ca soldat voluntar, în Regimentul 6 Tecuci.

După numai 6 luni de zile, la 1 iunie 1904 a fost avansat la gradul de caporal iar la 16 aprilie 1905 la gradul de sergent, ceea ce denotă că s-a adaptat foarte repede la mediul militar și că avea o capacitatea intelectuală și deprinderi practice deosebite.

La 11 decembrie 1906 a fost concediat și reangajat, cu aceeași dată, pe o perioadă de 2 ani în același regiment.

După 3 ani și jumătate de la prima încorporare, la 14 mai 1907 devine subofițer de administrație clasa a II-a, la Corpul III Armată, conform ordinului Ministrului de Război, nr. 2915/1907.

La 16 noiembrie 1908, este încadrat la biroul recrutare Tecuci, din Corpul III Armată iar la 16 iulie 1910, în comandamentul Diviziei 6.

În memoriul  calificativ al subofițerului de administrație clasa a II-a Tomița Anastase, pe anul 1909, sunt consemnate următoarele:

- Talia – mijlocie;

- Școale: clasele primare;

- Familie: are tată, mamă, 2 frați și 2 surori;

- Felul vieței: modestă și cumpătată;

- Talente: scriere frumoasă.

- Aptitudini fizice: se prezintă bine. Ținută corectă. Aspect fizic plăcut. Sănătos și rezistent la oboselile unei campanii.

- Capacitate: este inteligent și cu judecată care probează mult bun simț. Lucrează cu mult spirit de ordine și de metodă. Memorare bună. Cultura generală a patru clase primare. Posedă cunoștințele legilor și regulamentelor necesare funcțiunei ce îndeplinește.

- Educațiune militară: este disciplinat și cu mult simț al datoriei. Bun camarad. Are simțul onoarei și curajul răspunderei. Nu face solicitări decât pe calea stabilită de regulele ostășești. Este foarte devotat serviciului și cu conduită foarte bună.

- Îndeplinirea serviciului: este foarte activ în serviciu, îndeplinind cu punctualitate și exactitate toate serviciile cu care a fost însărcinat.

- Propuneri: propun  fi înaintat subofițer de administrație clasa a I-a.

Pe 11 decembrie 1910, este reangajat pe o perioadă de 2 ani.

În foaia calificativă pe anul 1911, șeful de stat major al Diviziei 6, locotenent colonelul Niculescu consemnează următoarele:

- Nu a fost pedepsit.

- Sănătos și rezistent pentru campanie. Aspect fizic plăcut. Bun biciclist.

- Foarte capabil pentru gradul său. Inteligent și cu mult bun simț. Are numai 5 clase primare (rurale), însă având dorința de a-și mări cunoștințele, a reușit ca, prin citire multă și aleasă, să fie la înălțimea celor mai buni subofițeri de administrație. Cunoaște pa perfecție legile și regulamentele necesare funcțiunei ce îndeplinește.

- Educațiunea sa militară este foarte îngrijită. Disciplinat și bun camarad. Devotat serviciului.

- Îndeplinește serviciul cu mult zel și activitate. Ca secretar la Biroul I aduce foloase reale și este un ajutor prețios pentru Capul acestui birou. Foarte discret și cu multă încredere i se poate da orice serviciu de specialitatea sa. Scrie pre bine și repede la mașina Yost. În definitiv este un prețios element pentru cancelaria acestui Comandament. A luat parte la concentrarea de toamnă și la Manevrele Mari, unde a condus foarte bine.

- Sunt doi ani de când este propus regulat la înaintare. Pentru modul distins cu care se achită de îndatoririle sale, îmi fac o datorie de a-l propune pentru a treia oară ca să fie înaintat subofițer de administrație clasa a I-a.

- La aceste aprecieri, comandantul Diviziei 6, Generalul Herjeu, concluzionează: prea bun subofițer de administrațiune. Conduce bine servicii. Conduită prea bună. Merită a înainta.

La 1 iunie 1912 este încadrat la Cercul recrutare Tecuci iar pe 11 decembrie 1912 este reangajat, întâia oară, pe 5 ani în Brigada XI Infanterie.

La 1 noiembrie 1913, este avansat subofițer de administrație clasa a I-a, prin ordin al Ministrului de război nr. 10412/1913.

La 16 decembrie 1913 este atașat la Cercul de recrutare Silistra.

La 16 aprilie 1914 este încadrat la Regimentul 64 Infanterie.

La 1 decembrie 1915 intră la Școala de trageri de Infanterie Slobozia pentru a-și face stagiul de încercare (condiție impusă de art. 28, Legea înaintărilor în armată) fiind reușit la examenul pentru sublocotenenți de administrație activi.

La 1 martie 1916 este avansat la gradul de sublocotenent de administrație iar la 30 decembrie este încadrat la Manutanța Centrală.

După numai un an de zile, la 1 noiembrie 1917 este avansat la gradul de locotenent de administrație, Î.D. nr. 1330/1917.

La 1 iulie 1918 este demobilizat, conform Î.D. nr. 1309/1918 și este trecut pe "picior de pace".

La 29 octombrie 1918 este mobilizat la Divizia 7 Intendență, conform ordinului Ministrului de Război,  nr. 4428/1918, ordinul de zi pe unitate, nr. 506 și trecut pe "picior de război".

La 15 iulie 1920 este mutat în regimentul 64 Infanterie, prin ordin al ministerului de război, serviciul personal, nr. 18987/1920.

La 1 aprilie 1920 este avansat la gradul de căpitan de administrație.

La 1 octombrie 1924 este mutat la Marele Stat Major, la revista "România Militară", Î.D. nr. 3292/1924.

La 10 mai 1934 este avansat la gradul de maior de administrație, ÎD nr. 1307/1934.

La 1 noiembrie 1937 este trecut în rezervă, pentru limită de vârstă, ÎD nr. 3574/1937.

La 6 septembrie 1940 a depus jurământul militar de credință M. S. Regelui Mihai, la Marele Stat Major, proces verbal nr. 15211/1940.

La 29 decembrie 1942 a fost numit în funcția de Director Administrativ al Revistei "România Militară", comunicarea Secției I, nr. 994318/1942.

La 1 mai 1943 este scutit concentrare fiind întrebuințat în funcția de Director Administrativ al Revistei "România Militară", ordinul secției I nr. 316842/1942.

La 1 ianuarie 1945 este trecut din oficiu în poziția de retragere pentru limită de vârstă, conform ÎD nr. 412/1945.

În anul 1946 maiorul Anastase Tomița Răzășul făcea parte din Asociația scriitorilor și autorilor militari români - Comitetul de conducere și administrare.

Campaniile la care a participat, sunt următoarele:
• 20 iunie 1913, mobilizat și trecut pe picior de război, ÎD nr. 4751/1913.

• 31 august 1914, demobilizat și trecut pe picior de pace, ÎD nr. 5141/1913.

• 14 august 1916, mobilizat și trecut pe picior de război, ÎD nr. 2784/1916.

• 31 mai 1918, demobilizat și trecut pe picior de pace, ÎD nr. 1309/1918.

• 28 octombrie 1918, mobilizat și trecut pe picior de război, ÎD nr. 3179/1918.

• 1 aprilie 1921, demobilizat și trecut pe picior de pace, ÎD nr. 897/1921.

Decorații și medalii.

 Medalia Jubiliară "Carol I", ÎD nr. 5384/1906, cu prilejul împlinirii a 40 ani de domnie a MS Regelui Carol I;
 Medalia Serviciul Credincios clasa a II-a, ÎD nr. 1713/1911;
 Medalia Avântul Țărei, ÎD nr. 6247/1913;
 Medalia Crucea Comemorativă a războiului 1916 – 1918 fără barete, ÎD nr. 1744/1918;
Medalia Meritul Comercial și Industrial clasa a II-a, ÎD nr. 2355/1919;
 Ordinul Coroana României în grad de cavaler, ÎD nr. 4768/1922;
 Medalia Crucea Meritul Militar Sanitar clasa a II-a, ÎD nr. 2706/ 2 iunie 1923.
 Ordinul "Meritul Cultural", în gradul de cavaler clasa a II-a, pentru opere de cultură.

Cărți și articole:

 Maior de administrație Anastase Tomița Răzășul, Gospodăria militară la români de la Dacia Traiană la România Reîntregită, Tipografia Viața Literară, București, 1941.
 *** Întreținerea Armatei Române dealungul timpurilor, volum comemorativ apărut cu prilejul restabilirii destinului istoric al gospodăriei Oștirii Române și al aniversării a optzeci și cinci de ani de la introducerea intendenței în viața noastră militară și națională, Tipografia Marelui Stat Major, București, 1941
 Din trecutul "României Militare": cu prilejul comemorării a șaptezeci si cinci de ani de la apariția ei în viața armatei: 1864-1938 / alcătuită de Tomița-Răzășul, Anastase - Autor
 Centenarul Armatei Românești ( Dedicație ) - Căpitan Anastasie Tomița, 1931
 Răzășul, Anastase. Un mare creator, un mare gospodar. Extras din volumul omagial închinat memoriei Intendantului General de Divizie Constantin Zaharia de către Corpul ofițerilor de intendență și Administrație și Corpul Subofițerilor din Administrație ai Armatei. București, 1938, p. 55-63, M III 1962
 Tomița Răzășul, Anastase. Structura și rostul publicațiilor militare./Extras din Revista intendenței și administrației armatei, octomvrie – noiemvrie 1931. București, 1931. 60 p. Cu autograful autorului. M III 4372
Tomița Răzășul, Anastase. Contribuții la istoricul administrației militare românești (sec. XIII, XIV, XV). București, 1933. 84 p. III 13435
Răzășul, Anastase. Drepturile militarilor în trecutul românesc. Extras din revista România Militară, nr. 1 pag. 51-59 și nr. 2 pag. 33-47. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1933.
 Tomița Răzășul, Anastase. Administrația militară în armata lui Barbu Știrbei. /Extras din Revista intendenței și administrației armatei. Decembrie 1934. București, [s.n.], 1934 p 785-802, M III 2488
 Tomița Răzășul, Anastase. Creația intelectuală în publicistica militară. București, [s.n.], 1935. 96 p. M III 672
Răzășul, Anastase. Generalul Constantin Scărișoreanu. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1937. 7 p.
Răzășul, Anastase. Intendantul general de divizie Constantin Zaharia. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, feb. 1938. 7 p.
Răzășul, Anastase. Străvechi urme militare pe teritoriul românesc. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1938. 19 p.
Răzășul, Anastase. Generalul de corp de armată Gheorghe Mărdărescu. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1938. 8 p.
Răzășul, Anastase. S-a stins regina tuturor românilor. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, sept. 1938. 15 p.
Răzășul, Anastase. S-a stins mareșalul Alexandru Averescu. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, dec. 1938. 15 p.
Răzășul, Anastase. Maiorul Nicolae Isaru. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1942.
Tomița Răzășul, Anastase. Mergem înainte pe urmele străbunilor. Biblioteca Asociației Scriitorilor și Autorilor Militari Români "Vestea Bună, nr.6.  București: Carpați, 1942.
 Tomița Răzășul, Anastase. Generalul inginer Dumitru Vasiliu. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1942. 7 p. M III 1971
Tomița Răzășul, Anastase.  Instinct militar românesc. Extras din revista România Militară, Iulie- August 1940. 8 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Credință și dreptate. Basarabia și Bucovina. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, iunie-iulie 1941. 16 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Academia Română și apărarea națională. Cu prilejul împlinirii a 75 de ani de luptă pentru înălțarea neamului:1866— 1941. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, iunie-iulie 1941. 14 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Generalul inginer Dumitru Vasiliu. Extras din revista România Militară, 1942. 7 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Știința în lupta pentru ridicarea satelor. Extras din revista România Militară, 1942. 8 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Eroismul țăranului român. Extras din revista România Militară, 1942.
Tomița Răzășul, Anastase. Eroism românesc. Extras din revista România Militară, 1942.
Tomița Răzășul, Anastase. 5OO de ani de la bătăliile Românilor Transilvăneni pentru apărarea ogorului străbun, 1442-1942. Extras din revista România Militară, 1942.
Tomița Răzășul, Anastase. Documente militare din o cronică inedită. Extras din revista intendenței și administrației armatei, nr. 4-5, aprilie-maiu 1930/. București, [s.n.], 1930. 14 p. M III 1943
Tomița Răzășul, Anastase. Generalul de Corp de armată Alexandru Gorsky.  Extras din revista România Militară, 1943 . 3 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Basarabia noastră. Extras din revista România Militară. București, Tipografia Marelui Stat Major, 1933. 4 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Generalul Marcel Olteanu. Extras din revista România Militară, Nr.11-12, 1943. 12 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Locotenentul învățător Constantin Catană.  Extras din revista România Militară, 1943. 15 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Geniul lui Mihail Kogălniceanu în luptă cu vrășmașii țării și restabilirea drepturilor istorice. Extras din România Militară, Mai-Iunie, 1944. p.36.
Tomița Răzășul, Anastase. Generalul de corp de armată Ștefan Panaitescu. Extras din revista România Militară, Nr.3-4, Mart.-Apr.1944. 3 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Generalul Alexandru Ioanițiu. Extras din revista România Militară, Nr.3-4, Mart.-Apr.1944. 7 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Centenarul nașterii Carmen Sylvei, mama răniților. Extras din revista România Militară, Nr.3-4, Mart.-Apr.1944. 8 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Simbol istoric și ziua eroilor. Extras din revista România Militară, Mai-Iunie,1944. 4 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Colonelul Ion Rudeanu. Extras din revista România Militară, Mai-Iunie,1944.
Tomița Răzășul, Anastase. Satul românesc în arta plastica. Cu prilejul expozițiunii Mariei Chelsoi-Cristea. Extras din revista România Militară, Mai-Iunie,1944. 7 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Românism. Extras din revista România Militară, 1944. 19 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Marea Unire a Daciei străbune. Extras din revista România Militară, 1944.
Tomița Răzășul, Anastase. Generalul intendant Mihail Neda. Extras din revista România Militară, 1944.
 Tomița Răzășul, Anastase. Ion Dumitrescu. Destoinicie, onestitate, modestie. București, [s.n.], 1945, 7 pagini, M III 2542
Tomița Răzășul, Anastase. A căzut un luptător. Extras din revista România Militară, 1945. 3 p.
Tomița Răzășul, Anastase. Profesorul D. Bagdasar. Extras din revista România Militară, iulie-august 1946.
 Tomița Răzășul, Anastase. Monografia comunei Brăhășești - în versuri. Editura StudIs, Iași, 2018, 264 pagini. Redactată de pe manuscris de către comandor Dănuț Andronie.

Acte de caritate:
 În anul 1941 a făcut o donație  în valoare de 145 000 lei, pentru constituirea unui fond din al cărui venit să fie recompensați, anual, copiii premianți de la școlile primare din Brăhășeștii-de-Sus și din Brăhășeștii-de-Jos.

 În anul 1941 a luat la București 12 copii din sat (10 mai întâi, apoi încă 2), în momente în care satul o ducea foarte greu, pe cheltuiala proprie, pentru a-i face copii de trupă; unii au învățat o meserie și s-au întors în sat iar alții au făcut carieră militară;
Florentina Balica își amintește: "mama,  Pătrașcu Aurica și cu Paraschiv Frăsina (Eufrosina) au fost luate de la varsta de 9 ani și au stat în București timp de 12 ani, apoi s-au întors în sat învățătoare. Au stat 2 ani la Nenea (Anastase Tomița, n.r.) acasă apoi la un internat pentru fete. Adesea mama îmi spunea că se simțea singură numai cu doamna Frăsina în București. Tomița Anastase făcea deseori acte de caritate când venea de la București în vizită la bunica Pătrașcu Zonia. Deseori stăteam de vorbă cu el, eu copilărind la bunica și îi plăcea să se implice în viața de la țară și să afle cât mai multe noutăți."

După 1945, Anastase Tomița Răzășul a fost urmărit pentru opiniile sale din articolele scrise la adresa inamicului țării, anterior evenimentului de la 23 august 1944; cărțile și revistele au fost arse, de frica regimului nou instalat.

Gabriela Irimia, nepoată a lui Anastase Tomița Răzășul, evocă următoarele: "Referitor la scrierile lui bădia, mama își aduce aminte din copilărie ...avea câțiva ani...ca maia Zonia a ars în cuptor teancuri de cărți aduse de el. A fost căsătorit cu Veronica Lazea - fiica de ofițer, dar au divorțat. Nu au avut copii".

A lăsat urmașilor manuscrisul unei monografii a comunei Brăhășești, în versuri, aproximativ 350 de pagini, dactilografiate la mașina de scris, care a așteptat rămas în stadiul de manuscris timp de 50 ani de la moartea sa. Cu siguranță, va fi un izvor important de informații istorice, pentru anii ce vor urma și va contribui la ridicarea prestigiului comunei.

A decedat la 22 ianuarie 1968, la vârsta de 83 ani și a fost înmormântat în comuna natală, Brăhășești, jud. Galați, în cimitirul Bisericii "Sfinții Voievozi".

BIBLIOGRAFIE:
 Arhivele Militare Pitești, în cadrul fondului de arhivă creat de Direcția Cadre și Învățământ, Memorii Bătrâni, maiori, litera T, dosar nr. crt.3, însumând un număr de 60 de file;
Monitorul Oficial al României. Partea 1, 111, nr. 221, 21 septembrie 1943;
Monitorul Oficial al României. Partea 1, 109, nr. 171, 22 iulie 1941.

Personalități ale Primului Război Mondial
Monografi români
Militari
Scriitori militari
Brăhășești, Galați

Anastase Tomița Răzășul


La fontaine du Refuge est une fontaine située dans le centre-ville de Riom en Auvergne, rue Jean-de-Berry.

Historique
La fontaine a été construite en 1713. La rue Jean-de-Berry où elle se trouve a été percée en 1865 à l'emplacement de la Maison du Refuge. Cet établissement accueillait les « filles de débauche » confiées à la tutelle de Maîtresses (sœurs) pour les remettre dans le droit chemin. Certaines des femmes y étaient placées à la suite de décisions de justice accusées de prostitution, d'autres étaient des pénitentes volontaires qui pouvaient y être envoyées par leurs parents. Elles y séjournaient d'abord quelques jours à l'isolement, puis étaient rasées avant de prendre le voie. La fontaine en est le seul vestige.

On peut lire sur le fronton :
ESCA FAMI MORBISQUE SALUS SITIENTIBUS UNDA
SUNT QUAE DAT CHRISTI MUNERA VERA DOMUS
qui peut se traduire :
 Nourriture pour ceux qui ont faim
Santé pour les malades, breuvage pour ceux qui ont soif
Tels sont les biens que bonne la vraie maison du Christ.

Le père mariste Jean Bonnet a dénombré 62 fontaines en 1796 dans une étude sur les Fontaines riomoises.

Protection
La fontaine du Refuge a été inscrite au titre des monuments historiques en 1927.

Présentation

Notes et références

Annexes

Bibliographie

Articles connexes
 Liste des monuments historiques de Riom
 Fontaines protégées aux monuments historiques en Auvergne-Rhône-Alpes

Liens externes

 Art et histoire en Auvergne-Rhône-Alpes : Les fontaines, Riom

Refuge
Monument historique inscrit en 1927

Fontaine du Refuge


Abutilon  is a large genus of flowering plants in the mallow family, Malvaceae. It is distributed throughout the tropics and subtropics of the Americas, Africa, Asia, and Australia. General common names include Indian mallow and velvetleaf; ornamental varieties may be known as room maple, parlor maple, or flowering maple.
The genus name is an 18th-century Neo-Latin word that came from the Arabic  (),  the name given by Avicenna to this or a similar genus.

The type species is Abutilon theophrasti. Several species formerly placed in Abutilon, including the cultivated species and hybrids commonly known as "flowering maples", have recently (2012, 2014) been transferred to the new genus Callianthe.

Description
Plants of this genus include herbs, shrubs, and trees. They range in height from about 0.5 to 3 meters (1.5 to 10 feet). The herbage is generally hairy to woolly or bristly. The leaf blades are usually entire, but the occasional species has lobed leaves. They are palmately veined and have wavy or serrated edges. Flowers are solitary, paired, or borne in small inflorescences in the leaf axils or toward the branch tips. The calyx is bell-shaped with five lobes. The corolla is usually bell-shaped to wheel-shaped, with five petals joined at the bases.

The flowers of wild species are most often yellow or orange, but can be red or pinkish, sometimes with a darker center. The stamens are fused into a tube lined at the mouth with anthers. Inside the tube is the branching style with head-like stigmas. The fruit is a rounded or hemispherical schizocarp with up to 20 segments, each containing a few seeds.

Species
There are about 200 species in the genus. Plants of the World Online accepts 177 species.

Species include:
Abutilon abutiloides (Jacq.) Garcke – bushy abutilon, shrubby Indian mallow
Abutilon affine  – Southern Brazil, Paraguay, Uruguay, and northeastern Argentina
Abutilon albidum
Abutilon auritum (Wall. ex Link) Sweet – Asian Indian mallow
Abutilon australiense
Abutilon austroafricanum
Abutilon bedfordianum (Hook.) A.St.-Hil. – Bedford's mallow
Abutilon berlandieri Gray ex S.Watson – Berlandier's Indian mallow
Abutilon bidentatum A.Rich.
Abutilon bivalve
Abutilon buchii Urb.
Abutilon darwinii Hook.f. – Darwin's mallow
Abutilon eremitopetalum Caum – hiddenpetal Indian mallow (Lānai in Hawaii)
Abutilon fraseri (Hook.f.) Walp. - Dwarf lantern-flower
Abutilon fruticosum Guill. & Perr. – Texas Indian mallow
Abutilon giganteum (Jacq.) Sweet
Abutilon grandiflorum G.Don
Abutilon grandifolium (Willd.) Sweet – hairy Indian mallow
Abutilon greveanum (Baill.) Hochr.
Abutilon guineense (Schumach.) Baker f. & Exell
Abutilon halophilum F.Muell. ex Schltdl.
Abutilon hirtum (Lam.) Sweet – Florida Keys Indian mallow
Abutilon hulseanum Torr. ex A.Gray
Abutilon hypoleucum A.Gray – whiteleaf Indian mallow
Abutilon incanum (Link) Sweet – hoary abutilon, pelotazo (Southwestern United States, northern Mexico, Hawaii)
Abutilon indicum (L.) Sweet – Indian abutilon, Indian lantern-flower, monkeybush
Abutilon insigne Planch.
Abutilon julianae Endl.
Abutilon lauraster Hochr.
Abutilon leonardi Urb. – woolly abutilon
Abutilon leucopetalum (F.Muell.) F.Muell. ex Benth. – desert Chinese-lantern
Abutilon listeri Baker f.
Abutilon longicuspe Hochst. ex A.Rich.
Abutilon malacum S. Watson – yellow Indian mallow
Abutilon mauritianum (Jacq.) Medik.
Abutilon megapotamicum A.St.-Hil. & Naudin – trailing abutilon
Abutilon menziesii Seem. – kooloaula (Hawaii)
Abutilon mollicomum (Willd.) Sweet – Sonoran Indian mallow
Abutilon mollissimum
Abutilon niveum Griseb. – white-flowered abutilon
Abutilon oxycarpum  – small-leaved abutilon
Abutilon palmeri A.Gray – Palmer's Indian mallow
Abutilon pannosum (G.Forst.) Schltdl.
Abutilon parishii A.Watson – Parish's Indian mallow
Abutilon parvulum A.Gray – dwarf Indian mallow
Abutilon pauciflorum A.St.-Hil. – woolly abutilon
Abutilon permolle (Willd.) Sweet – coastal Indian mallow
Abutilon pictum (Gillies ex Hook.) Walp. – redvein abutilon, painted Indian mallow (syn. A. striatum)
Abutilon pitcairnense Fosberg
Abutilon purpurascens (Link) K.Schum.
Abutilon reflexum (Juss. ex Cav.) Sweet
Abutilon ramiflorum A.St.-Hil.
Abutilon ranadei  Woodr.et.Stapf - Indian son ghanta
Abutilon reventum S.Watson – yellowflower Indian mallow
Abutilon sachetianum Fosberg
Abutilon sandwicense (O.Deg.) Christoph. – greenflower Indian mallow (Oahu in Hawaii)
Abutilon sellowianum (Klotzsch) Regel
Abutilon theophrasti Medik. – butterprint, abutilon-hemp, China-jute, velvetleaf (in USA), swamp Chinese-lantern, common yellow mallow
Abutilon thurberi A.Gray – Thurber's Indian mallow
Abutilon thyrsodendron Griseb.
Abutilon trisulcatum (Jacq.) Britton & Millsp. – anglestem Indian mallow
Abutilon tubulosum
Abutilon venosum Lem.
Abutilon virginianum Krapov. – Virgin Islands abutilon
Abutilon wrightii A.Gray – Wright's Indian mallow

Hybrids
Abutilon × hybridum (unknown parentage)
Abutilon × milleri (A. megapotamicum × A. pictum)
Abutilon × suntense (A. ochsenii × A. vitifolium)

Formerly placed here
Bakeridesia integerrima (Hook.) D.M.Bates (as A. chittendenii Standl.)
Briquetia spicata (Kunth) Fryxell (as A. spicatum Kunth)
Corynabutilon ochsenii (Phil.) Kearney (as A. ochsenii (Phil.) Reiche)
Corynabutilon vitifolium (Cav.) Kearney (as A. vitifolium (Cav.) C.Presl)

Cultivation
Some abutilons are cultivated as garden plants. Several hybrids and cultivars have been developed.

Cultivars, hybrids, and species that have gained the Royal Horticultural Society's Award of Garden Merit include:

A. megapotamicum
A. × milleri
'Canary Bird'
'Cannington Carol'
'Cannington Peter'
'Kentish Belle'
'Linda Vista Peach'
'Marion'
'Nabob'
'Orange Glow'
'Savitzii'
'Souvenir de Bonn'
'Veronica Tennant'

Abutilons can be propagated from seed or via cuttings. A. megapoticum is grown as a house plant, but needs considerable light, including several hours of sunlight per day, and moderate temperatures of . The best potting medium is a loose soil rich in organic material and sand and watered when dry to the touch. The amount of watering should be reduced from November to March and the plant pruned back one third at the end of this rest period. The plant is prone to attack by scale insects. The plant is best replaced every two to three years with new specimens.

Gallery

References

External links

 Abutilon Plant Info and Care

Malvaceae genera
Taxa named by Philip Miller
Taxa described in 1754

Abutilon


Litla sléttuhæna (fræðiheiti: Tympanuchus pallidicinctus) er tegund fugla í orraætt. Útbreiðslan er í austur Kóloradó og Nýju-Mexíkó, og vestur Kansas og Oklahoma og norðvestur Texas.

Tenglar

Orraætt

Litla sléttuhæna


Der Monticello Regional Airport (IATA: MXO, ICAO: KMXO) ist der Flughafen der Stadt Monticello im Jones County im Osten des US-amerikanischen Bundesstaates Iowa. Er liegt 2,8 km südöstlich des Zentrums der Stadt. Der Flughafen befindet sich in Besitz der Stadt Monticello und wird für die Allgemeine Luftfahrt der Region genutzt.

Lage
Der Monticello Regional Airport liegt etwa 55 westlich des Mississippi, der die Grenze zu Illinois und Wisconsin bildet. Unmittelbar nordwestlich des Flughafens kreuzen der zum Freeway ausgebaute U.S. Highway 151 und der Iowa Highway 38.

Ausstattung
Der Monticello Regional Airport hat eine Gesamtfläche von rund 120 Hektar. Er verfügt über eine 1341 m lange Landebahn mit Betonbelag und eine 706 m lange Rasenbahn. Der Flughafen ist täglich von 7:30 Uhr bis 18:30 Uhr geöffnet.

Flugzeuge
Auf dem Flughafen sind insgesamt 28 Flugzeuge stationiert. Davon sind 22 einmotorige und 44 mehrmotorige Propellermaschinen sowie zwei Ultraleichtflugzeuge. Es gibt täglich 30 Flugbewegungen.

Weblinks
 Iowa Department of Transportation - Monticello Regional Airport
 AirNav - Monticello Regional Airport
 www.city-data.com - Monticello Regional Airport

Einzelnachweise

Flugplatz in Iowa
Flugplatz in Nordamerika
Jones County (Iowa)

Monticello Regional Airport


Naoyuki Fujita (født 22. juni 1987) er en japansk fodboldspiller.

Japans fodboldlandshold

|-
|2015||||
|-
!Total||0||0
|}

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Naoyuki Fujita


Sébastien Gouëzel est un mathématicien français.

Biographie
Il obtient un doctorat à l'Université Paris-Sud en 2004, sous la direction de Viviane Baladi, avec la thèse Vitesse sur la décorrélation et les théorèmes limites pour les applications non uniformément dilatantes.

Il était conférencier invité au Congrès international des mathématiciens à Rio de Janeiro en 2018, avec une conférence intitulée Ruelle resonances for pseudo-Anosov maps.

En 2019 il est lauréat du prix Brin pour ses travaux en théorie spectrale des opérateurs de transfert et les propriétés statistiques des systèmes dynamiques hyperboliques et des marches aléatoires sur des groupes hyperboliques.

Il est rédacteur en chef des Annales Henri Lebesgue pour la section "Probabilités et Statistiques".

Le 18 octobre 2022, l'Académie des sciences lui décerne le prix Madame-Victor-Noury.

Publications
 .

Références

Liens externes

Mathématicien français du XXIe siècle
Lauréat du prix Brin

Sébastien Gouëzel


Choquei é uma conta nas redes sociais Instagram e Twitter criada pelo brasileiro Raphael Sousa Oliveira em 2014. Inicialmente especializada em notícias de entretenimento e fofocas, a conta se tornou notória ao cobrir notícias do mundo real, a partir de 2022. Em fevereiro desse ano, passou a cobrir a invasão da Ucrânia pela Rússia, mas a página foi criticada pela divulgação de informações sem fontes e fake news. Mais tarde naquele ano, ficou conhecida por sua cobertura sobre a política brasileira no contexto da eleição presidencial, adotando um viés contra o presidente e candidato à reeleição Jair Bolsonaro e a favor de Luiz Inácio Lula da Silva. A equipe do Choquei é formada por seis funcionários que trabalham em diferentes períodos diários.

História
Raphael Sousa Oliveira, do estado de Goiás, é formado em fotografia e publicidade, mas não exerce nenhuma das duas profissões. Filho de um autônomo com uma funcionária pública, em novembro de 2014, criou a conta do Choquei no Instagram como um hobby. Na época, era vendedor de chips da TIM e ainda cursava faculdade. Por trabalhar em uma operadora de telefone móvel, passava o dia com o celular e, assim, conseguia conciliar as postagens com a venda de chips. No início, o foco do perfil era republicar "imagens fofas" de artistas. Eventualmente, tais imagens passaram a viralizar. Com o aumento do alcance, Raphael passou a ter contato com artistas, fazer publicidade de clipes e vídeos e cobrir de eventos. Ele relata que Wesley Safadão, Simone & Simaria e Carlinhos Maia "apoiaram mandando mensagem, incentivando". O Choquei começou a dar retorno financeiro quando atingiu 100 mil seguidores, número conquistado meses após a sua criação. As primeiras publicidades foram de lojas de Goiânia, interessadas em alavancar as vendas e ganhar novos seguidores. Com o tempo, o perfil conseguiu grandes anunciantes, como Ambev e Americanas. Em 2020, o colunista do Metrópoles Leo Dias apontou o Choquei entre os "maiores Instagrams de celebridades do Brasil".

Até janeiro de 2022, o Choquei foi agenciado pela Banca Digital, braço de marketing de influência da empresa Mynd8. Rapahel decidiu não renovar o contrato porque todo trabalho precisaria ser intermediado pela Banca Digital – antes, ele tinha autonomia para negociar sozinho os cachês de "presenças VIP" e acompanhar a gravação de DVDs de artistas, por exemplo. Em fevereiro, a equipe da conta era formada por quadro produtores de conteúdo, reunindo um estudante de ciência política, dois publicitários e um jornalista. Segundo Raphael, nessa época, o perfil do Choquei chegava, semanalmente, a uma média de 50 milhões de visitas, e contava com 16 milhões de seguidores no Instagram e mais de 1,4 milhão no Twitter. Durante o mês de outubro, o Instagram do perfil alcançou 47 milhões de usuários e teve 900 milhões de impressões (número de vezes em que apareceu no feed do usuário).

Em novembro de 2022, o Choquei contava com seis funcionários, que se mudaram para Goiânia devido ao trabalho no perfil. A equipe se dividia em turnos — as separações eram por três faixas de horário em dois períodos diários, ou seja, seis faixas por dia. Cada funcionário da equipe assumia uma faixa de horário e Raphael coordenava os trabalhos ao lado do namorado, que liderava o departamento comercial do CNPJ. A remuneração se dava por um salário fixo mais bonificações por postagens que conquistavam um alcance muito grande. Nessa época, Raphael considerava uma publicação como bem-sucedida no Twitter quando atingia 10 mil curtidas, enquanto, no Instagram, quando atingia 100 mil curtidas.

Em 2023, Raphael pretende lançar um website de notícias.

Conteúdo e repercussão
O Choquei é especializado em notícias de entretenimento e fofoca, se tornando conhecido por cobrir os reality shows Big Brother Brasil e A Fazenda. A frequência de postagens é irregular — nas palavras de Raphael, "Nós não temos meta. Tem dia que fazemos 40, 50, 60 postagens. E outros dias não chega a 10. Dependemos diariamente do que está acontecendo no mundo e não há rotina certa também." No entanto, o Choquei também mudou o foco de seu conteúdo diversas vezes; Raphael declarou que "postar notícias internacionais, de economia, começou a dar resultado e os seguidores que já eram fiéis passaram a elogiar". Tais mudanças de tema, porém, levaram a acusações de fake news e sensacionalismo. Em 2018, o Choquei mudou sua cobertura ao publicar a vitória de Jair Bolsonaro nas eleições presidenciais daquele ano. Em 13 minutos, a conta perdeu 10 mil seguidores. Em 10 de junho de 2022, o Choquei fez uma postagem sobre uma suposta cidade abandonada há milhares de anos na Amazônia, Ratanabá, que na verdade se tratava de uma teoria conspiratória disseminada por grupos de extrema-direita. Na mesma semana, o assunto se tornou um dos mais comentados das redes sociais e teve pico de pesquisas no Google, além de ser mencionado por Mario Frias, ex-secretário de Cultura do governo Jair Bolsonaro. Após a repercussão, a página excluiu a publicação e pediu desculpas pelo erro.

Invasão da Ucrânia

No dia 24 de fevereiro, no mesmo minuto em que postava um vídeo sobre o Big Brother Brasil, o Choquei passou a cobrir a invasão da Ucrânia pela Rússia, publicando o tuíte "Presidente da Ucrânia se pronuncia e diz que se forem atacados pela Rússia, vão defender à altura". A repentina mudança de cobertura viralizou no Brasil e foi noticiada. O perfil foi um dos primeiros a comentar sobre a guerra no Brasil. A palavra "Choquei" ficou entre as mais comentadas no Twitter, e o perfil retirou de seu nome o subtítulo "BBB". O perfil fez diversas postagens em série sobre a guerra, tornando-se um assunto recorrente do Choquei, em meio a notas esporádicas sobre o BBB. Outros perfis dedicados a celebridades entraram na cobertura da guerra, despertando um debate nas redes sociais que foi impulsionado sobretudo pela conta Choquei. O perfil apresentava títulos de matérias da Folha de S.Paulo e cenas da CNN e Jornal da Globo, mas também "traduções apressadas" e frases "secas", como apenas "Explosões em Chernobyl."

Enquanto, no Instagram, seguidores pediam "orações [e] outros usavam trechos proféticos da Bíblia", no Twitter, a página foi criticada por não divulgar suas fontes, com seguidores apontando o "tom alarmista" e o sensacionalismo das postagens. Várias informações compartilhadas pela página não foram confirmadas por veículos de comunicação ou fontes oficiais. De fato, pelo menos duas postagens do Choquei foram apontadas como falsa, uma pela Agência Lupa e outra pelo Aos Fatos. Segundo Raphael, a partir do dia 25, a página passou a incluir fontes para suas informações e reduziu o volume de postagens.

Política do Brasil

Apesar das críticas que recebeu quando publicou conteúdo sobre a invasão da Ucrânia, as postagens geraram repercussão, e o público passou a cobrar o posicionamento do Choquei em relação à política brasileira. Raphael disse que nunca se interessou por política, mas, com o governo Bolsonaro, assumiu um posicionamento contra o presidente, levando-o a adotar uma linha pró-Luiz Inácio Lula da Silva. Sendo assim, a política nacional e seus desdobramentos se tornaram parte da cobertura do Choquei. A esposa de Lula, Janja, se tornou fonte de Raphael; os dois se aproximaram no primeiro semestre de 2022, quando começaram a conversar por mensagens diretas via Instagram.

No dia 17 de julho, o Choquei publicou um tuíte incentivando opositores de Bolsonaro a se inscreverem para retirar ingressos do evento oficial de lançamento de sua candidatura à reeleição, no Maracanãzinho, no Rio de Janeiro. Em cerca de uma semana, a postagem atingiu 22 mil curtidas e 7 mil retuítes. A ideia era que o local ficasse vazio, apesar de todos os ingressos serem retirados. Após a campanha digital, o Partido Liberal, sigla do presidente, cancelou cerca de 40 mil das 50 mil inscrições que haviam sido feitas, além de ter pedido uma investigação sobre o caso.

Durante a eleição presidencial no Brasil em 2022, o Choquei permaneceu entre as contas de maior repercussão no Twitter. No dia do segundo turno, em 30 de outubro, o ritmo de trabalho foi intenso; a página chegou a postar mais de dez conteúdos por hora sobre política, como apuração de votos e ação da Polícia Rodoviária Federal (PRF). O alcance das publicações foi elevado: a postagem sobre a vitória de Lula rendeu 79 mil comentários e 1,3 milhão de curtidas no Instagram, enquanto, no Twitter, o mesmo conteúdo obteve 286 mil curtidas, o recorde de engajamento da página. Ainda no dia do segundo turno, o Choquei ganhou 160 mil novos seguidores no Twitter e outros 60 mil no Instagram. Janja convidou Raphael para subir no carro de som oficial na Avenida Paulista para acompanhar o discurso da vitória de Lula, mas ele não pôde comparecer.

Segundo Raphael, o tom da cobertura política, com claro viés a favor de Lula, não impactou em seu faturamento, nem afastou potenciais anunciantes: ainda em outubro, Raphael fechou contratos publicitários com a cervejaria Spaten, com a marca de higiene pessoal Dove e com a rede de fast-food McDonald's para ações de Black Friday. No dia 1.º de novembro, o Choquei anunciou que havia enviado um correspondente para Brasília para a cobertura do discurso de Bolsonaro no Palácio do Planalto. Raphael e seu namorado confirmaram presença para a posse de Lula no dia 1.º de janeiro de 2023.

Ligações externas

Comunicação de falsidades
Instagram
Twitter

Choquei


Grekçe kökenli Latince özdeyişin bir parçası. Antik Yunan hekimi Hipokrat tarafından söylenmiştir Aforizmalar, Bölüm-I.

Grekçe orijinali:

Latin alfabesi ile:

Latince orijinali:

Türkçe çevirisi:

İngilizce çevirisi:

Burada "sanat" kelimesi ile tıp veya hekimliğin kast edildiği düşünülmektedir.

Kaynakça

Latince deyişler

Vita brevis, ars longa


Anthypatos () ist die griechische Übersetzung des lateinischen Proconsul. Im griechischsprachigen Ostteil des Römischen Reiches wurde der Titel in römischer und frühbyzantinischer Zeit benutzt, in der Verwaltung blieb es bis zum 9. Jahrhundert bestehen. Danach, bis zum 11. Jahrhundert, war es ein byzantinischer Würdentitel.

Geschichte und Funktion
In spätantiker und frühbyzantinischer Zeit wurde der Titel Anthypatos an die Gouverneure einiger spezieller Provinzen (Asia, Africa, Achaea sowie Konstantinopel zwischen 330 und 359) bis zum 7. Jahrhundert, als das spätrömische Verwaltungssystem durch die Themenverfassung abgelöst wurde.

Der Titel wurde dann im Kontext der Themen weiterbenutzt: thematische Eparchoi kai Anthypatoi ("Eparchen und Prokonsule") sind in Kleinasien bis ins frühe neunte Jahrhundert belegt. Das Amt war ziviler Natur und unterstand wahrscheinlich dem Prätorianerpräfekten in Konstantinopel. Ab diesem Zeitpunkt wurde der Titel eher als Ehrentitel benutzt denn als Amtsbezeichnung: Theophanes berichtet, dass Kaiser Theophilos (Regentschaft 829–842) Alexios Musele, den Ehemann seiner Tochter Maria, mit den Titeln Patrikios und Anthypatos auszeichnete, was ihn über die anderen Patrizier erhob. Diese Veränderung fiel mit der Aufgabe der meisten Traditionen aus der Spätantike zusammen, als die anthypatoi als zivile Verwalter durch die militärischen Stratēgoi der themata ersetzt wurden und in ihrer Rolle als Überwacher der Verpflegung für die Armee und in finanziellen Dingen durch die weniger einflussreichen Prōtonotarioi.

Spätestens gegen Ende der Herrschaft Michaels III. (842–867) wurde der Titel zu einem regulären Würdentitel, einen Rang über den Patrikioi. Der volle Titel Anthypatos kai Patrikios wurde an einige hochrangige zivile und militärische Größen während des 10. und 11. Jahrhunderts vergeben. Im 11. Jahrhundert sind auch die Titel Prōtanthypatos (Griechisch: πρωτανθύπατος, "erster Anthypatos") und einmalig auch Disanthypatos (Griechisch: δισανθύπατος, "zweifach Anthypatos") bezeugt. All diese Titel verschwanden aber im 12. Jahrhundert.

Dem Klētorologion des Philotheos zufolge (geschrieben 899) waren die Insignien des Anthypatos mit Purpur beschriebene Tontafeln. Deren Verleihung bedeutete die Erhebung in den neuen Titel durch den Kaiser.

Literatur
 John B. Bury: The Imperial Administrative System in the Ninth Century. With a Revised Text of the Kletorologion of Philotheos. (= The British Academy. Supplemental Papers. Bd. 1, ). The British Academy, London 1911, hier online.
 John F. Haldon: Byzantium in the Seventh Century. The Transformation of a Culture. Revised edition. Cambridge University Press, Cambridge 1997, ISBN 0-521-31917-X.
 Alexander P. Kazhdan (Hrsg.): Oxford Dictionary of Byzantium. 3 Bände. Oxford University Press, New York NY u. a. 1991, ISBN 0-19-504652-8.

Einzelnachweise

Römisches Recht
Römisches Amt
Herrschertitel (Antike)

Anthypatos


An Leptotes tenuis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Heinrich Gustav Reichenbach. An Leptotes tenuis in nahilalakip ha genus nga Leptotes, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Leptotes (Orchidaceae)

Leptotes tenuis


Andreas Palicka (født 10. juli 1986 i Lund) er en svensk håndboldspiller, der spiller for Paris Saint-Germain Handball. Han har tidligere optrådt for H 43 Lund, Redbergslids IK, THW Kiel, Aalborg Håndbold og Rhein-Neckar Löwen.

Eksterne henvisninger

 Spillerprofil - Aalborg Håndbold

Personer fra Lund
Håndboldspillere fra Sverige
Håndboldspillere fra THW Kiel
Håndboldspillere fra Aalborg Håndbold
Håndboldspillere fra Rhein-Neckar Löwen
Håndboldspillere ved sommer-OL 2020
Deltagere for Sverige ved sommer-OL 2020

Andreas Palicka


NGC 5902 est une vaste et lointainegalaxie lenticulaire située dans la constellation du Bouvier. Sa vitesse par rapport au fond diffus cosmologique est de , ce qui correspond à une distance de Hubble de . NGC 5902 a été découverte par l'astronome germano-britannique William Herschel en 1788.

Les avis diffèrent sur la classification de NGC 5902, spirale barrée selon  Wolfgang Steinicke et le professeur Seligman, elliptique selon la base de données NASA/IPAC et lenticulaire selon la base de données HyperLeda. Il n'y a pas de bras nettement visible sur l'image obtenue du relevé SDSS, mais on peut voir un genre de structure en forme d'anneau. Ce n'est probablement pas une galaxie spirale ou elliptique. Aussi le classification de galaxie lenticulaire semble mieux décrire cette galaxie. La tache bleue superposée à la galaxie est une étoile de la Voie lactée.

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des objets du New General Catalogue

Liens externes

 NGC 5902 sur le site du professeur C. Seligman

5902
Constellation du Bouvier
Galaxie lenticulaire
Objet céleste découvert en 1788
Objet céleste découvert par William Herschel

NGC 5902


El Lower Hutt City Association Football Club (abreviado comúnmente Lower Hutt City AFC o simplemente Lower Hutt City) es un club de fútbol de la ciudad de Lower Hutt en Nueva Zelanda.

Se fundó en 1968 como resultado de la fusión de Lower Hutt City y Railways. El hecho más destacado de este club fue su participación en la Liga Nacional de Nueva Zelanda en la temporada 1997/98 bajo el nombre de Hutt City.

En 2004 fue uno de los clubes de la Región de Wellington fundadores de la franquicia Team Wellington, actualmente participante de la ASB Premiership.

Jugadores

Equipos de fútbol fundados en 1968

Lower Hutt City


Abdou Gaoh (* 1922 in Matankari; † 26. Dezember 1992 in Dogondoutchi) war ein nigrischer Politiker.

Leben
Abdou Gaoh besuchte Schulen in Dogondoutchi, Birni-N'Konni, Maradi und Niamey. Er arbeitete zunächst als Lehrer, dann als kaufmännischer Angestellter in einem Handelshaus in Niamey. Ab 1946 engagierte er sich politisch in der Nigrischen Fortschrittspartei. Während der Amtszeit von Staatspräsident Hamani Diori, von 1960 bis 1974, war er Parteisekretär, Vorsitzender der Parteijugend und Kabinettschef des Staatspräsidenten. Zudem wirkte er als Präsident der Fédération Nigérienne de Football, des nationalen Fußballverbands. Gaoh wurde wie alle hohen Funktionsträger der Nigrischen Fortschrittspartei am 15. April 1974 von Leutnant Dandi Abarchi verhaftet, als Seyni Kountché und andere Offiziere der Nigrischen Streitkräfte bei einem Militärputsch an die Macht kamen. Er war der einzige Politiker, der, wenn auch erfolglos, versuchte, sich der Verhaftung zu widersetzen.

Ehrungen
 Kommandeur des Nationalordens von Niger
 Offizier des Nationalordens von Tunesien
 Offizier des Nationalordens von Obervolta
 Offizier des Nationalordens von Marokko
 Offizier des Nationalordens der Elfenbeinküste

Einzelnachweise

Politiker (Niger)
Kabinettschef
Parteifunktionär (Niger)
PPN-RDA-Mitglied
Fußballfunktionär (Niger)
Träger des Nationalordens Nigers (Kommandeur)
Nigrer
Geboren 1922
Gestorben 1992
Mann

Abdou Gaoh


An Dracula sodiroi in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Schltr., ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Carlyle August Luer. An Dracula sodiroi in nahilalakip ha genus nga Dracula, ngan familia nga Orchidaceae.

Mabibilngan ini ha Ecuador.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 D. s. sodiroi
 D. s. erythrocodon

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Dracula

Dracula sodiroi


Dis med duerne er en dansk dokumentarfilm fra 1986, der blev sendt på DR. Den omhandler Shu-bi-dua og bandmedlemmerne Michael Hardinger, Kim Daugaard, Claus Asmussen, Paul Callaby, Willy Pedersen og Jørgen Thorup efter Michael Bundesen havde forladt gruppen i 1984. I programmet blev der bl.a. lavet en musikvideo til "Den smukkeste i verden" fra Shu-bi-dua 11 (1985).

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Danske film fra 1986
Shu-bi-dua

Dis med duerne


5087 Emelʹyanov este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
5087 Emelʹyanov este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul de Astrofizică din Crimeea de Nikolai Cernîh. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,74 ua, o excentricitate de 0,01 și o înclinație de 4,9° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 5001-6000
 Centura de asteroizi

Referințe

Familia Padua

Obiecte astronomice descoperite în 1978
Centura de asteroizi

5087 Emelʹyanov


În culisele muzeului este primul roman al scriitoarei britanice Kate Atkinson. Acesta prezintă viața lui Ruby Lennox, o fată provenind dintr-o familie de clasă mijlocie din York, Anglia.

Romanul intersectează povestea vieții lui Ruby cu flashback-uri, astfel făcând referință la șase generații de femei, începând de la străbunica lui Ruby și până la mama fetei. Viața lui Ruby este povestită la persoana I, în 13 capitole, iar între fiecare capitol este introdus câte un flashback.

Personaje principale
 Alice, străbunica lui Ruby
 Nell, bunica lui Ruby
 Lillian, sora lui Nell
 Bunty, fiica lui Nell și mama lui Ruby
 George, tatăl lui Ruby
 Ruby, fiica lui Bunty și naratoare
 Patricia, sora mai mare a lui Ruby
 Gillian, sora mai mare a lui Ruby

Sinopsis
Romanul începe în momentul concepției lui Ruby Lennox, urmărind mai apoi viața acesteia și a familiei sale, din 1951 și până în 1992. Viața lui Ruby este relatată la persoana I, la timpul prezent. O serie de flashback-uri oferă secvențe din viețile generațiilor trecute. Flashback-urile sunt introduse între capitole și prezentate drept "note de subsol", puse în legătură cu prezentul. Printre temele abordate în roman se numără moartea prematură, efectele Războaielor Mondiale asupra familiei și căsniciile nefericite.

Anumite evenimente viitoare, precum moartea lui Gillian, sora lui Ruby, sunt menționate explicit cu mult timp înainte de desfășurarea lor. Astfel, se creează impresia că Ruby este un narator omniscient. Contrastând cu acestea, diverse revelații au loc treptat, explicând legătura dintre generații ori soarta personajelor dispărute.

Premii
Romanul a câștigat în 1995 premiul Whitbread Book of the Year, iar în 1996 premiul Boeke.

Legături externe
 Site web oficial
 Book Discussion Guide
 Reading Group Guide

În culisele muzeului


Robert Richards (* 3. Januar 1964) ist ein jamaikanischer Badmintonspieler.

Karriere
Robert Richards war in seiner Heimat mehrfach bei den nationalen Titelkämpfen erfolgreich. Bei den Carebaco-Meisterschaften gewann er ebenfalls mehrere Titel. 1991 siegte er bei den Zentralamerika- und Karibikspielen, 1995 bei den Bermuda International, 1997 bei den Guatemala International und 1999 bei den Puerto Rico International.

Sportliche Erfolge

Weblinks
http://bwfcontent.tournamentsoftware.com/profile/overview.aspx?id=39B41834-D419-4316-AAD5-D3150D3EC9B7

Badmintonspieler (Jamaika)
Teilnehmer an den Commonwealth Games (Jamaika)
Teilnehmer an den Panamerikanischen Spielen (Jamaika)
Teilnehmer an den Zentralamerika- und Karibikspielen
Sieger bei den Zentralamerika- und Karibikspielen (Badminton)
Jamaikanischer Meister (Badminton)
Jamaikaner
Geboren 1964
Mann

Robert Richards (Badminton)


An Sasa takizawana in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Tomitaro Makino ngan Shigetaro Uchida. An Sasa takizawana in nahilalakip ha genus nga Sasa, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sasa

Sasa takizawana


Lupta de pe Valea Topologului a fost o acțiune militară de nivel tactic, desfășurată pe Frontul Român, în timpul campaniei din anul 1916 a participării României la Primul Război Mondial. Ea s-a desfășurat în perioada 7/20 octombrie - 10/23 octombrie 1916 și a avut ca rezultat stoparea înaintării forțelor Puterilor Centrale, în ea fiind angajate forțe române din Divizia 23 Infanterie și forțe ale Puterilor Centrale din Corpul Alpin german, Brigada 2  Munte austro-ungară și Brigada 10  Munte austro-ungară. A făcut parte din acțiunile militare care au avut loc în bătălia de pe Valea Oltului.

Contextul operativ strategic

Forțe participante

Dispozitivul forțelor române

Dispozitivul forțelor inamice

Comandanți

Comandanți români
Colonel Traian Moșoiu

Comandanți ai Puterilor Centrale
General Konrad Krafft von Dellmensingen
Colonel  Karl Panzenböck
General  Gábor Tánczos

Planurile de luptă

Desfășurarea acțiunilor militare

Rezultate și urmări

Note

Bibliografie
 Kirițescu, Constantin, Istoria războiului pentru întregirea României, Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1989
 Ioanițiu Alexandru (Lt.-Colonel), Războiul României: 1916-1918, vol I, Tipografia Geniului, București, 1929
 ***, Istoria militară a poporului român, vol. V, Editura Militară, București, 1989

Vezi și

 Participarea României la Primul Război Mondial

Bătălii de pe frontul românesc în Primul Război Mondial

Lupta de pe Valea Topologului (1916)


Retten på Frederiksberg er en byret på Frederiksberg.
Byretten har blandt andre Frederiksberg og en del af København som retskreds. Inklusiv byretspræsident Christian Lundblad er der pr. 1. april 2019 tilknyttet 14 dommere til retten.

Det gamle fredede domshus på Howitzvej 30-32 er tegnet af Hack Kampmann, og blev opført fra 1919 til 1921. I forbindelse med domstolsreformen der tråde i kraft 1. januar 2007 blev Frederiksberg retskreds udvidet med Bispebjerg-Brønshøj Provsti, Valby-Vanløse Provsti samt Sydhavn Sogn. Det blev derfor nødvendigt med en større retsbygning. Den nye retsbygning på Howitzvej 32 blev indviet i 2012 og er tegnet af 3XN.

Eksterne henvisninger
 Retten på Frederiksberg, domstol.dk

Frederiksberg
Bygninger, konstruktioner og anlæg på Frederiksberg
Fredede bygninger, konstruktioner og anlæg i Frederiksberg Kommune
Hack Kampmann

Retten på Frederiksberg


|Durusu}}

Durusu, Samsun ilinin Çarşamba ilçesine bağlı bir mahalledir.

Coğrafya
Samsun iline 52 km, Çarşamba ilçesine 17 km uzaklıktadır.

Nüfus

Dış bağlantılar

Çarşamba'nın mahalleleri

Durusu, Çarşamba


Takuya Kokeguchi (født 13. juli 1985) er en japansk fodboldspiller, som spiller for den japanske fodboldklub Kataller Toyama.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Takuya Kokeguchi


Fundada em 1883, a École supérieure de chimie, physique, électronique de Lyon (ou CPE Lyon) é uma escola de engenharia, instituição de ensino superior público localizada na cidade do Villeurbanne, França.

A CPE Lyon está entre as mais prestigiadas grandes écoles de
Engenharia da França.

Famosos graduados
 Yves Chauvin, um químico francês nascido na Bélgica

Ligações externas

 CPE Lyon

Ecole superieure de chimie, physique, electronique de Lyon
Grandes escolas da França
Villeurbanne