Reanne Evans () este o jucătoare engleză de snooker. Este cea mai titrată jucătoare din istoria Campionatului Mondial de Snooker Feminin, câștigând competiția de 10 ori consecutiv până când a fost detronată de Ng On-yee în anul 2015. În total, a câștigat turneul de 11 ori (2005-2014 și 2016). A realizat un break maxim de 142 de puncte în 2015.

În sezonul 2010–11 a intrat și în circuitul World Snooker Tour, după ce a primit un wild card, dar a pierdut 18 meciuri consecutive. A reîncercat să se califice din nou în "circuitul bărbaților" prin circuitul amator Q-School dar nu a reușit în sezonul următor, ci în 2012–13, când l-a învins pe Thepchaiya Un-Nooh în calificările pentru Wuxi Classic din China. Evans a devenit astfel prima femeie care s-a calificat pe tabloul principal al unui turneu din World Snooker Tour.

În 2015, în calificările Campionatului Mondial de la Teatrul Crucible din Sheffield, a pierdut cu 8 la 10 împotriva fostului campion mondial Ken Doherty. În 2017, și-a îmbunătățit palmaresul și a trecut de primul tur al calificărilor, învingându-l pe Robert Hull, aceasta fiind și cea mai importantă victorie a carierei împotriva unui adversar masculin. Nici în 2018 nu a pătruns pe tabloul principal al campionatului mondial, pierzând 8-10 la Ryan Day.

Viață personală
Are o fiică cu Mark Allen, dar aceștia nu s-au căsătorit niciodată și s-au despărțit în 2008.

Note

Nașteri în 1985
Nașteri pe 25 octombrie
Jucători de snooker
Oameni în viață
Sportivi englezi

Reanne Evans


بلدية سينلاباخوس (بالإسبانية: Sinlabajos) هي بلدية تقع في مقاطعة آبلة التابعة لمنطقة قشتالة وليون وسط إسبانيا.

الديموغرافيا
بلغ عدد سكان بلدية سينلاباخوس 149 نسمة عام 2011 (وفقاً للمعهد الوطني للإحصاء الإسباني).

مراجع

مصادر
  الموقع الرسمي لبلدية سينلاباخوس

أماكن مأهولة في آبلة
بلديات آبلة

سينلاباخوس


Kalaycıoğlu, Zonguldak ilinin Çaycuma ilçesine bağlı bir köydür.

Coğrafya
Köy, Zonguldak il merkezine 70 km, Çaycuma ilçe merkezine 14 km uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar

Çaycuma belde ve köyleri

Kalaycıoğlu, Çaycuma


La route régionale 644 () est une route régionale allant de Viisarimäki à Toivakka jusqu'à Kanavuori à Jyväskylä en Finlande.

Présentation
La seututie 644 est une route régionale de Finlande-Centrale.

Références

Annexes

Liens externes

Articles connexes
 Seututie

644

Transport à Jyväskylä
Transport à Toivakka

Seututie 644


Arhitectura 8-bit este o arhitectură de microprocesor sau calculator al cărui cuvânt de date are lungimea de 8 biți sau un octet. Procesoarele pe 8 biți utilizează o magistrală de date pe 8 biți și o magistrală de adrese pe 16 biți, care determină limitarea spațiului de adrese la 64 kilobiți.
Gama de valori (numere întregi) care poate fi stocată pe 8 biți este 28 (256, de la 0 la 255, sau de la -128 la +127).

Primul microprocesor pe 8 biți a fost Intel 8080 în 1974, urmat de Zilog Z80 și MOS Technology 6502 în 1976. Acestea au fost utilizate pe scară largă în computere și console de jocuri din anii '70 și '80, multe dintre ele executând sistemul de operare CP/M. Microprocesoarele și microcontrolere de 8 biți sunt și în prezent la baza sistemelor înglobate găsite în aplicații militare, instrumente științifice, sisteme complexe de control și procesare, produse electrocasnice etc. Aproximativ 55% din microprocesoare și microcontrolere vândute la nivel mondial sunt pe 8 biți.

Microprocesoare 8-bit

AMD Am9080
DEC LSI-11
Fairchild F8
GI Series 8000
Hitachi 6309
Intel 8008
Intel 8080
Intel 8085
Mostek 5065
Mostek 6100
MOS 6500
Motorola 6800
Motorola 6809
National IMP-8
National NSC800

National SC/MP
National SC/MP II
NEC V20
NEC V40
RCA 1802
RCA EPIC
Rockwell PPS8
Scientific Microsystems SMS300
Signetics 2650
Signetics 8X300
TI TMX1795
WD MCP-1600
Zilog Z80
Zilog Z180

Microcontrolere 8-bit

Atmel AVR
GI PIC
Intel 2920
Intel 8048
Intel 8051
Intel 8751H
Intel 8751H-8
Microchip PIC16
Mitsubishi M37409
Mitsubishi M58850

Mostek 3870
Motorola 6805
NEC μCOM-8
NEC μCOM-80
NEC μPD7800
NEC μPD78K2
RCA 1804
Rockwell 6500
Philips 7C522
National COP820

Computere pe 8-bit

Acorn: Atom, Electron, BBC Master
Amstrad PCW
Apple: Apple II
Atari: familia Atari 8-bit
Commodore: VIC-20, Commodore 28, Commodore MAX Machine, Commodore 64 și
MITS Altair 8800 (primul microcomputer complet pentru uz personal, bazat pe Intel 808)
Sinclair Research: ZX80, ZX81, ZX Spectrum
Tandy: TRS-80

Sisteme de operare pe 8 biți
CP/M
GEOS
SymbOS

Vezi și
1-bit
4-bit
16-bit
32-bit
Arhitectură Harvard
Microcontroler

Note

Legături  externe
8bit-museum.de
8-Bit-Nirvana

Arhitectura calculatoarelor

8-bit


Sigurður Kristinsson (født 2. juli 1880 i Öxnafellskoti i Eyjafjörður, død 14. november 1963 i Reykjavík) var en islandsk erhvervsmand og politiker, der indtog flere topposter i landets andelsbevægelse og kortvarigt var formand for Fremskridtspartiet.

Han tog realeksamen fra Möðruvellir skole i 1901 og blev butiksbestyrer i Fáskrúðsfjörður 1902–1906. Derefter ansattes han i andelsselskabet Kaupfélags Eyfirðinga i Akureyri, hvor han arbejdede 1906–1923, fra 1. januar 1918 som direktør. Han avancerede derefter til administrerende direktør for andelsbevægelsens landsforbund Samband íslenskra samvinnufélaga (SÍS) 1923–1945. Fra 1948–1960 var han formand for SÍS.

Med sin markante position i andelsbevægelsen og omfattende ledererfaring var Sigurður et sikkert kort til at løse kortvarige ledelsesopgaver for Fremskridtspartiet, men han nærede intet ønske om at gå permanent ind i politik. Han var erhvervs- og trafikminister fra 20. april til 20. august 1931 og formand for Fremskridtspartiet 1933-34, som en overgangsfigur mellem den senere præsident Ásgeir Ásgeirsson og partiets stærke mand Jónas frá Hriflu. I 1932 blev han udpeget til et udvalg, der skulle afdække landbrugets økonomiske vilkår under verdenskrisen og fremsætte anbefalinger til hjælpeforanstaltninger for erhvervet.

Eksterne henvisninger
 profil af Sigurður Kristinsson på Altingets netsted

Ministre fra Island
Politikere fra Island
Erhvervsfolk fra Island

Sigurður Kristinsson


සයිස් සීරෝ හෙවත් දෙමළෙන් ඉන්ජි ඉඩුප්පලගි (සිංහල: අඟලේ ඉණැති රූමතිය) ලෙස හැඳින්වෙන්නේ 2015 තෙලිඟු-දෙමළ ද්වීභාෂා ප්‍රේම වෘත්තාන්ත ප්‍රහසන චිත්‍රපටයකි. මෙය අධ්‍යක්ෂණය කරන ලද්දේ ප්‍රකාශ් කෝවෙලමුඩි විසිනි. මෙම චිත්‍රපටය සමගාමිව තෙලිඟු සහ දෙමළ භාෂාවලින් නිර්මාණය විය. ප්‍රසාද් වී පොට්ලූරි විසින් නිෂ්පාදනය කරන ලද මෙහි ප්‍රධාන චරිත නිරූපණය කරන්නේ අනුෂ්කා ෂෙට්ටි විසින් වන අතර ආර්යා, ඌර්වශී, ප්‍රකාශ් රාජ් සහ සොනාල් චෞහාන් සහාය රංගනයෙන් දායක වෙති. මෙය ඕඩියාවලින් ඡාටි ටාලේ ඩිං ඩොං ලෙස ප්‍රතිනිර්මාණය විය.

ආශ්‍රේයයන්

බාහිර සබැඳි

2015 චිත්‍රපට
ඉන්දියානු චිත්‍රපට
දෙමළ-භාෂා චිත්‍රපට
තෙලිඟු-භාෂා චිත්‍රපට
2010 දශකය තුළ දෙමළ-භාෂා චිත්‍රපට
2010 දශකයේ තෙලිඟු-භාෂා චිත්‍රපට
ඉන්දියානු ප්‍රේම වෘත්තාන්ත ප්‍රහසන චිත්‍රපට
බහුභාෂා චිත්‍රපට
එම්. එම්. කීරවානිගේ චිත්‍රපට ස්වරමාලා
2010 දශකයේ ප්‍රේම වෘත්තාන්ත ප්‍රහසන චිත්‍රපට

සයිස් සීරෝ (චිත්‍රපටය)


Tümeller tartışması,  Orta Çağ felsefesine hakim olmuş bir metafizik tartışmasıdır. Nesnelerin sahip oldukları renk ve şekil gibi özgülükler, bu nesnelerden bağımsız birer varlık mıdır? Eğer varlıksalar, bu varlıkların tabiatı nedir?

Taraflar

"Tümeller (Universaliae) nedir?", "Nerede bulunurlar?" ve "Dışardaki nesnelerden bağımsız olarak mevcut mudurlar, yoksa değil midirler?" gibi sorular çerçevesinde cereyan eden tümeller çatışması sonucunda, kavram gerçekçileri (realistler) ile adcıların (nominalistler) taraf oldukları muhtemel üç yanıt öbeği açığa çıkmıştır:

 Birinci grup, tümellerin, nesnelerden bağımsız olarak varolduğunu ve onların dışında veya üstünde bulunduğunu savunur. Bu görüşe mensup olanlar, Platon'un yolundan giden Augustinus ve Anselmus gibi düşünürlerdir.
 İkinci grup, tümellerin varolduğunu ama nesnelerin dışında veya üstünde değil, içinde bulunduğunu ve onlara bağımlı olduğunu savunur; yani nesnelerle ilişkileri bakımından, tümeller aşkın (transcendent) olmayıp, içkindirler (immanent). Bu görüşe mensup olanlar, Aristoteles'in yolundan giden Abelardus, Albertus Magnus ve Thomas Aquinas gibi düşünürlerdir.
 Üçüncü grup ise sadece nesnelerin varolduğunu, tümellerin ise benzer nesnelere vermiş olduğumuz adlardan ibâret bulunduğunu savunur. Bu görüşe mensup olanlar, Roscelinus ve Ockhamlı William gibi düşünürlerdir.

İlk iki grup, kavram gerçekçisidir, yani tümellerin şu veya bu biçimde gerçekten varolduğuna inanır. Ancak birinci grup aşırı gerçekçi, ikinci grup ise ılımlı gerçekçi olarak nitelendirilir. Üçüncü grup ise nominalisttir.

Sonuçları

Tümeller çatışması bütün Orta Çağ boyunca sürmüş ve bu çağın sonlarına doğru önde gelen İngiliz adcılarından Ockhamlı William'ın etkisiyle adcıların (Nominalizm) lehine sonuçlanmıştır. Bu ne anlama gelmektedir? Gerçekten varolanlar, adcıların dedikleri gibi, tümeller değil de tikeller olduğuna ve tümeller, birbirlerine benzeyen tikelleri gösteren işâretlerden başka bir şey olmadıklarına göre, bilgi arayışı tikellere, yani şu tek tek bireylere yönelmeli ve onlardan yola çıkarak geliştirilmelidir. Tikellerin bilgisine ulaşmanın tek yolu ise gözlem ve deney yapmaktır. Böylece gözlem ve deney yöntemi adcılar sâyesinde güvenilir bilginin bir aracı haline getirilmiş veya başka bir deyişle sağlam bir felsefî zemine oturtulmuştur.

Bilgi arayışında yöntem olarak gözlem ve deneyin güçlü bir biçimde gündeme gelişi ve yaygınlaşması, doğa bilimlerinin doğuşunu hızlandırdı. Bir felsefî yaklaşım, yani adcılık, doğa bilimlerinin önündeki en büyük engellerden birini ortadan kaldırmış ve böylece güvenilir bilgi edinme sürecinin yolunu açmıştır. Bu gelişme, bilim tarihinde ve genel olarak bakıldığında düşünce tarihinde gerçekten de çok önemli bir dönüm noktasına gelindiğini gösterir.

Adcılığın, din alanındaki etkisi de olağanüstü olmuştur; çünkü bu etki, din-bilim ayrışmasının gerçekleşmesinde önemli bir role sahip olmuştur. Ockhamlı William'a göre, sadece şu tek tek bireyler varolduğu için, her türlü bilginin kaynağı deney, yani iç ve dış deney olmalıdır; bu yüzden önermeleri deneylen denetlenemeyen bir rasyonel teolojinin veya ruhun ölümsüzlüğünü kanıtlamak isteyen bir psikolojinin olamayacağı ortadadır; dolayısıyla Tanrı'nın birliği, sonsuzluğu ve hatta varlığı bile akıl yoluyla kesin olarak kanıtlanamaz. Tanrı ile, gerçeği aşan şeylerle ilgili bilgimiz, inanca dayanır veya inanç önermelerinden oluşur. Kutsal Kitap'ın otoritesi ile Kilise Geleneği, bu önermeleri belirlemiştir; ancak bunlar kanıtlanamaz ve kanıtlamalarda kullanılamaz; bunlara sadece inanılır; yani kanıtlanarak değil inanılarak benimsenir.

Öyleyse, adcılık akıl-inanç çatışmasının veya başka bir biçimde ifade edersek bilim-din ve felsefe-din çatışmalarının giderilmesi için en uygun çözümün, bunların yollarının birbirlerinden ayrılması olduğu sonucuna varmış ve böylece düşünce tarihinin en büyük açmazlarından birini gidermek suretiyle özgür inancın ve özgür aklın yollarını açarak, bütün Orta Çağ boyunca nafile yere gerçekleştirilmeye çalışılan akıl-inanç uzlaşmasının epistemolojik açıdan olanaksız olduğunu göstermiştir.

Kaynakça

Orta Çağ felsefesi

Tümeller tartışması


Copilul fulgerului (titlu original: Powder) este un film SF fantastic dramatic din 1995 scris și regizat de Victor Salva. În rolurile principale joacă actorii Sean Patrick Flanery în rolul titular și Jeff Goldblum, Mary Steenburgen, Bradford Tatum și Lance Henriksen în roluri secundare.

Filmul este despre Jeremy "Powder" Reed, care are un intelect incredibil, precum și puteri paranormale și telepatie. Filmul pune întrebări privind limitele minții umane și ale trupului în timp ce arată dipoziția societății pentru cruzime și își exprimă speranța că umanitatea va avansa către o stare de înțelegere mai bună. Locurile de filmare au fost în jurul suburbiilor din Houston, San Antonio și Austin, Texas. A fost produs de studiourile Caravan Pictures și Hollywood Pictures și distribuit de Buena Vista Pictures.

Filmul a avut un succes financiar, dar recenziile critice au fost împărțite, iar lansarea filmului s-a impus cu controverse din cauza condamnării prealabile a lui Salva pentru abuz sexual asupra copiilor.

Prezentare

Jeremy "Powder" Reed (Sean Patrick Flanery) este un tânăr albinos care are un intelect incredibil și este capabil să citească gândurile oamenilor din jurul său. Creierul lui Jeremy are o încărcătură electromagnetică puternică, ceea ce face ca obiectele electrice să funcționeze anormal atunci când este în jurul lor, în special atunci când devine prea emotiv. Încărcarea electromagnetică împiedică, de asemenea, creșterea părului de pe corpul său.

Mama lui Jeremy a fost lovită de fulger în timp ce era însărcinată cu el; ea a murit la scurt timp după lovitura de fulger, dar Jeremy a supraviețuit. Tatăl său l-a respins la scurt timp după nașterea prematură, iar el a fost crescut de bunici. Jeremy locuia în subsol și lucra la ferma lor, nu a părăsit niciodată proprietatea și a învățat tot ce știa din cărți. Este luat de acasă când bunicul său este găsit mort din cauze naturale. Jessie Caldwell (Mary Steenburgen), psiholog în domeniul serviciilor pentru copii, îl duce la un cămin de băieți, pentru că acum este în grija statului.

Jessie îl înscrie la liceu, unde Jeremy îl întâlnește pe profesorul de fizică Donald Ripley (Jeff Goldblum). Donald își dă seama că Jeremy are puteri supranaturale, precum și cel mai înalt coeficient de inteligență din istorie. În timp ce abilitățile sale îl marchează ca fiind deosebit, îl transformă și într-un proscris.

Într-o călătorie de vânătoare cu colegii de școală, Jeremy este amenințat cu o armă de John Box (Bradford Tatum), un student agresiv care îl privește ca pe un ciudat. Înainte ca John să poată trage, o armă se aude în depărtare și toată lumea se grăbește să vadă cum Harley Duncan (Brandon Smith), un adjunct al șerifului, a împușcat o căprioară. Supărat de moartea animalului, Jeremy atinge căprioara și pe Harley, inducându-i lui Harley ceea ce elevii presupun că este o convulsie. Harley recunoaște că Jeremy l-a făcut să simtă de fapt durerea și frica animalului muribund. Din cauza experienței, Harley își scoate toate armele din casa sa și renunță la vânătoare, deși șeriful Doug Barnum (Lance Henriksen) îi permite să rămână adjunct al șerifului fără armă letală.

Doug îl roagă pe Jeremy să-l ajute să vorbească cu soția sa muribundă prin telepatie. Prin Jeremy, șeriful află că soția sa se agață de viață, deoarece nu voia să plece fără verigheta și fără ca el să se împace cu fiul său înstrăinat. Ea îi spune că Steven a găsit inelul și că acesta a stat tot timpul într-o cutie de argint pe noptiera ei. Doug apoi pune inelul pe degetul soției sale și se împacă cu Steven, lăsându-și soția să moară în pace.

Jeremy o întâlnește pe Lindsey Kelloway (Missy Crider), de care era îndrăgostit, dar relația lor este întreruptă de tatăl lui Lindsey. Înainte de apariția acestuia, Jeremy îi spune lui Lindsey că poate vedea adevărul despre oameni: că sunt speriați și se simt deconectați de restul lumii, dar adevărul este că sunt conectați la tot ceea ce există.

Jeremy se întoarce la căminul de băieți și își împachetează bunurile, plănuind să fugă până la ferma sa. Se oprește în sala de sport pentru a se uita la un băiat care se spală, observând părul bogat de pe capul și corpul acestuia, ceva căruia lui lipsește, însă este surprins de John Box, care îl acuză de homosexualitate. John îi fură pălăria lui Jeremy și îl păcălește, dar Jeremy dezvăluie ceea ce-i spunea lui John tatăl său vitreg înainte să-l bată când avea de 12 ani, înfiorându-l. John și ceilalți băieți îl umilesc pe Jeremy, dezbrăcându-l și împingându-l. Puterile lui încep să se manifeste când nasturii băieților și orice alte obiecte metalice se rup. În cele din urmă, un mare impuls electromagnetic sferic erupe aruncându-l pe Jeremy într-o baltă de noroi și pe toți ceilalți la pământ. John este găsit nemișcat, cu inima oprită. Jeremy folosește un șoc electric pentru a-l reînvia.

Jeremy se întoarce la ferma unde a crescut, unde își dă seama că banca a vândut-o și că toate bunurile sale au fost luate. I se alătură Jessie, Donald și Doug, care îl conving pe Jeremy să vină cu ei pentru a găsi un loc în care să nu fie temut și neînțeles. În schimb, el fuge pe un câmp și îl lovește un fulger, făcându-l să dispară într-un fulger orbitor de lumină. Descărcarea electrică îi lovește ușor pe Jessie, Donald, Doug și Harley.

Distribuție
 Sean Patrick Flanery ca Jeremy 'Powder' Reed
 Mary Steenburgen ca Jessie Caldwell
 Lance Henriksen ca șeriful Doug Barnum
 Jeff Goldblum ca profesor Donald Ripley
 Brandon Smith - ajutorul de șerif Harley Duncan
 Bradford Tatum - John Box
 Susan Tyrrell - Maxine
 Melissa Lahlitah Crider ca Lindsey Kelloway (menționată ca Missy Crider)
 Ray Wise - Dr. Aaron Stripler
 Esteban Powell - Mitch
 Reed Frerichs - Skye
 Chad Cox - Zane
 Joe Marchman - Brennan
 Phil Hayes - Greg Reed (ca Phillip Maurice Hayes)
 Danette McMahon - Emma Barnum
 Barry Berfield - Paramedic #1

Coloana sonoră
Muzica filmului a fost compusă de Jerry Goldsmith. Salva personal a dorit ca Goldsmith să creeze coloana sonoră deoarece a declarat că este "un admirator înrăit" al muncii compozitoului.

Producție
Locurile de filmare au fost în jurul suburbiilor din Houston, San Antonio și Austin, Texas. A fost produs de Caravan Pictures, Roger Birnbaum Productions, Daniel Grodnik Productions și Hollywood Pictures și distribuit de Buena Vista Pictures.

Primire
Filmul a avut un succes financiar, dar recenziile critice au fost împărțite, iar lansarea filmului s-a impus cu controverse din cauza condamnării prealabile a lui Salva pentru abuz sexual asupra copiilor.

Copilul fulgerului a avut  recenzii în general mixte de la critici. Pe Rotten Tomatoes are o evaluare de 50% pe baza a 20 de recenzii, cu un rating mediu de 5,2/10.

Caryn James de la The New York Times a descris filmul drept "letal de plictisitor",  umorul sec al lui Goldblum oferind singurele momente tolerabile ale filmului. "Acest film intens auto-important nu are nicio idee cât de absurd și de neconvingător este."

Leonard Maltin a scris în ghidul său de film (Leonard Maltin's Movie Guide) că filmul este "serios, dar nu adaugă prea multe". Roger Ebert a dat filmului 2 stele dintr-un posibil de 4 stele. Ebert a criticat numeroasele găuri ale complotului, precum și machiajul lui Flanery, care pare a fi mai mult un mim decât un albinos. El a scris: "Copilul fulgerului are toate elementele unei fantezii de succes și nicio perspectivă. Este un film în care ideile intrigante se află acolo pe ecran, amestecate haotic și neduse până la capăt. Nu a fost acordată suficientă atenție adevărului care stă la baza personajelor, ceea ce a dus la căderea filmului. Toți sunt simpli pioni pentru trucurile complotului."

Controverse
Producția filmului realizat de Disney a dus la o controversă în privința alegerii scenaristului-regizorului Victor Salva, care a fost condamnat pentru molestarea unui actor copil de 12 ani în timpul producției filmului său anterior, Clownhouse (1988). El a fost condamnat la trei ani de închisoare și eliberat după 15 luni. Oficialii Disney au raportat că au aflat despre faptele lui Salva doar după ce a început producția filmului Copilul fulgerului și au subliniat că nu au fost minori pe platoul de filmare. Când filmul a fost lansat, victima, Nathan Forrest Winters, a apărut din nou în încercarea de a-i determina pe alții să boicoteze filmul pentru a protesta față de  angajarea lui Salva de către Disney.

În 2015 la The Joe Rogan Experience, actorul de comedie Barry Crimmins a criticat scenariul filmului pentru că a implicat ideea că un copil are putere asupra unui adult, reprezentând o apărare voalată sau alegorică a trecutului lui Salva ca infractor sexual.

Note

Legături externe

Filme din 1995
Filme regizate de Victor Salva
Filme fantastice din anii 1990
Filme SF din anii 1990
Filme dramatice din anii 1990
Filme dramatice americane
Filme despre telepatie
Filme supranaturale
Filme dramatice
Filme Buena Vista International
Filme Caravan Pictures
Filme Hollywood Pictures

Copilul fulgerului


Volga-Volga (titlul original: în ) este un film de comedie sovietic, realizat în 1938 de regizorul Grigori Aleksandrov, protagoniști fiind actorii Igor Ilinski, Liubov Orlova, Vladimir Volodin.

În film este vorba despre o trupă de cântăreți amatori în drumul lor spre Moscova, care vor să participe la un concurs de descoperire de noi talente în cadrul "Olimpiadei de muzică din Moscova". Acțiunea se petrece pe un vapor cu aburi, care navighează pe fluviul Volga. Rolul principal este interpretat de Orlova, soția regizorului. Muzica filmului este compusă de Dunaevski pe textele scrise de Vasili Ivanovici Lebedev-Kumaci.

Filmul original a fost realizat alb-negru, dar firma « Formula Țveta » l-a colorat în anul 2010, la solicitarea canalului de televiziune Pervîi Kanal.

Conținut

Distribuție

 Igor Ilinski - Ivan Bivalov
 Liubov Orlova - Dunia Petrova, numită Strelka (Săgeata)
 Vladimir Volodin - pilotul
 Pavel Oleniev - Kușma Ivanovici, Unchiul Kusia cărăușul de apă
 Andrei Tutișkin - Alioșa Trubișkin, contabil
 Sergei Ivanovici Antimonov - administrator, căpitanul vasului
 Tolia (Anatoli) Șalaiev - compozitoruul tânăr
 Maria Mironova - secretara Bivalova
 Nikita Kondratiev - chelnerul
 Vsevolod Sanaiev - tăietorul de lemne, membru în orchestra simfonică
 Alexei Dolinin - milițianul
 Ivan Ciuvelev - președintele juriului

Vezi și
 Listă de filme străine până în 1989

Referințe

Legături externe

Filme din 1938
Filme de comedie
Filme muzicale
Filme în limba rusă
Filme regizate de Grigori Aleksandrov
Filme Mosfilm

Volga-Volga


Flygtige organiske forbindelser (kort VOC eller VoC fra engelsk volatile organic compound) er gruppen af organiske forbindelser, som let fordamper (har højt damptryk) ved stuetemperatur og normaltryk.

De flygtige organiske forbindelsers høje damptryk er resultatet af deres lave kogepunkter ved stuetemperatur og normaltryk, hvilket forårsager at et stor mængde VOC-molekyler fordamper eller sublimerer fra stoffets væskefase eller faststoffase og opblandes i den omgivende luft, et kendetegn som kendes som flygtighed. Fx formaldehyd, der fordamper eller sublimerer fra maling og frigøres fra materialer såsom kvarts, har et kogepunkt på kun –19 °C.

VOC-er er talrige; de omfatter både menneskefremstillede og naturligt forekommende kemiske forbindelser. De fleste dufte eller lugte er VOC-er. VOC-er spiller en vigtig rolle i kommunikationen mellem planter, og dufte fra planter til dyr (inkl. mennesker). Nogle VOC-er er farlige for menneskers sundhed eller skader miljøet. Antropogene VOC-er bliver reguleret ved lov, især indendørs, hvor koncentrationerne er højest. Skadelige VOC-er er typisk ikke akut giftige, men har længererækkende sundhedseffekter. Fordi VOC-koncentrationerne typisk er lave og symptomerne er lang tid om at vise sig, er forskning vedrørende VOC-er og deres virkninger svær.

Definitioner
Der er mange definitioner af termen VOC i brug.

Definitionerne af VOC anvendt til styring af forstadier til fotokemisk smog anvendt af U.S. Environmental Protection Agency (EPA) og statsagenturer i USA med udendørs luftforurening reguleringer, omfatter undtagelse af VOC-er, som er fundet ikke-reaktive - eller som kun har ringe reaktivitet i smog formationsprocessen.

I USA varierer VOC-reguleringskrav fra stat til stat. VOC-regulering udstedes af South Coast Air Quality Management District i Californien og af California Air Resources Board (ARB). Men deres specifikke brug af termen kan være misvisende, især når anvendt på indendørsluftkvalitet, fordi mange kemikalier, som ikke er reguleret som udendørs luftforurening, stadig kan være vigtige ved indendørs luftforurening.

California's ARB anvender termen "reactive organic gases" (ROG) til at måle organiske gasser, siden en offentlig høring i September 1995. ARB reviderede definitionen af "Volatile Organic Compounds" anvendt til regulering af forbrugerprodukter, baseret på deres komites afdækninger.

EU
EU definerer en VOC som "enhver organisk forbindelse som har et kogepunkt på mindre end eller lig 250 °C målt ved normaltryk. The VOC Solvents Emissions Directive er det vigtigste politiske instrument til at reducere mængden af industrielle udsendelser af flygtige organiske forbindelser (VOC) i EU. Direktivet omfatter et bredt område af opløsningsmiddelaktiviteter såsom udskrivning, overfladerensning, køretøjs overfladebehandlingsmidler, tørrensning og fremstilling af fodtøj og farmaceutiske produkter.

Canada
Health Canada klassificerer VOC som organiske forbindelser, som har kogepunkter mellem cirka 50 °C til 250 °C. Fokus er på almindeligt forekommende VOC-er, som kan have en effekt på luftkvaliteten.

Se også
 Luftrensende jord og planter
 Luftfrisker

Kilder/referencer

Organiske forbindelser
Luftforurening
Aromaer
Lugt

Flygtige organiske forbindelser


Viaje al Congo (Voyage au Congo en su versión original) es un libro de viaje escrito por el francés André Gide y publicado en 1927 por Éditions Gallimard.

Resumen
La obra de André Gide relata con una descripción virulenta las relaciones que los franceses entablaron con los nativos de su entonces colonia Congo. A través de una remontada del río Congo realizada entre julio de 1926 y mayo de 1927, que le lleva a atravesar los actuales Congo, República Democrática del Congo, República Centroafricana y Chad, el autor denuncia los malos tratos infligidos a los indígenas y la asfixiante segregación racial que reina por todas partes.

Sin embargo, el libro no fue interpretado como una condena del colonialismo. En el texto se recuerda con frecuencia la función civilizadora de Francia y  André Gide pretende asignar a cada uno sus propias responsabilidades: los sacrificios deben ser consentidos por la población local en nombre del bien común de futuras generaciones; el gobierno francés no debe hacer dejación de sus prerrogativas en favor de concesionarios, a menudo muy criticados por los abusos cometidos; gestores competentes deben imponer límites a la nefasta actuación de aventureros en busca de dinero fácil;

Sin embargo, la reacción ultrajada de la derecha tras la publicación del libro, parece que trae a colación una crítica tibia al colonialismo de la época y en cierta medida un ataque a los intereses franceses.

Gide realizó su viaje en compañía del fotógrafo Marc Allegret.

La edición de Voyage au Congo fue seguida por otro relato del mismo viaje titulado El retorno del Chad (Le Retour du Tchad).

Ensayos de 1927
Congo
Obras literarias en francés
Obras de André Gide

Viaje al Congo


Lindtmayer ist der Familienname folgender Personen:

 Daniel Lindtmayer (1552–1606 oder 1607), Schweizer Zeichner und Maler
 Felix Lindtmayer der Jüngere (um 1524–1574), Schweizer Glasmaler

Siehe auch:
 Lindmayr
 Lindmeier

Lindtmayer


Apaporís je rijeka u Kolumbiji, pritoka rijeke Japurá. Pripada porječju rijeke Amazone.

Izvori

Rand McNally, The New International Atlas, 1993.

Rijeke u Kolumbiji
Pritoke Japure

Apaporís


محرك التيار المتردد هو محرك كهربي يحول الطاقة الكهربية القادمة من تيار متردد إلى طاقة حركية (ميكانيكية). أحيانا يسمى محرك حثي وهو يعمل عادة بتيار متردد أحادي الطور. كما ابتكرت محركات تعمل بواسطة تيار متردد ثلاثي الأطوار. ابتكر المحرك الحثي من العالم نيكولا تسلا.

تنقسم المحركات المتردد إلى قسمين أولاهما المحرك الحثي أو التحريضي ومخترعه هو نيكولا تسلا وهو أكثر المحركات الكهربية انتشارا على الإطلاق واختراعه شكل ما يعرف بالثورة الصناعية الثانية.

أما ثانيهما فهو المحرك المتزامن وفيه ينتقل مباشرة إلى دائرة الدوار.

مبدأ العمل

يتركب محرك التيار المتردد بنفس طريقة تركيب محرك التيار المستمر من حيث أنه يتكون من عضو ساكن و عضو دوار. ويعمل محرك التيار المتردد بواسطة مجال مغناطيسي ناتج من التيار المار في ملفات دائرة الساكن، يقابله مجال مغناطيسي ناتج عن تيار مستحث في ملفات الدوار.

يعمل المحرك المتردد بمبدأ تحريض فرداي الذي ينص على أن مرور التيار المتردد ينتج مجال مغناطيسيا مترددا، وبالعكس ينشيء المجال المغناطيسي المتردد أيضا تيار كهربي متردد.

يسري التيار الكهربي في دائرة العضو الثابت فينشأ مجالا مغناطيسيا مترددا يغمر العضو الدوار. هذا المجال المغناطيسي المتردد ينتج تيارا كهربائيا في دائرة العضو الدوار بالحث. في نفس الوقت ينشيء التيار المستحث في دائرة الدوار مجالا مغناطيسيا تعمل على تدوير العضو الدوار.

محرك تيار متردد ذو طور واحد

محرك التيار المتردد ذو الطور الواحد هو نوع من المحركات المبنية على طريقة عمل محرك تيار مستمر. هذا النوع من المحركات يستغل التيار العادي الموجود في المنازل (جهد 110 فولط أو 220 فولط) لتشغيل الآلات اليومية المعتادة، حيث أنه يتميز بسرعة دوران عالية وصغير الحجم. يستخدم هذا النوع من المحركات الكهربائية في تشغيل الغسالات الكهربائية و شفاطات الغبار وتشغيل المراوح الكهربائية ومجففات الشعر وغيرها من الأجهزة البسيطة التي تستخدم أيضا في المصانع اليدوية. بالإضافة إلى ذلك فهو ينتج في البدء عزما دورانيا قويا. يمكن تغيير سرعة دورانه بواسطة محول تردد. ويمكن أن يعمل بقدرة تصل إلى 3000 واط.

محرك تيار متردد غير تزامني

لكي يدور محرك تيار متردد ذو طور واحد بطريقة غير تزامنية فهو يقوم بانتاج مجالا دوارا (هذا المجال الدوار يكون منزاحا طوريا عن المجال الرئيسي الناتج من التيار المتردد ). وتنتج هذا المزياح في الطور عن طريق مكثف، ويسمى هذا النوع من المحركات محرك مكثف. أو يمكن أيضا أن يعمل المحرك طبقا لعمل محرك قطب مشقوق.

محرك مكثف

في محرك المكثف يوصل ملف العضو الثابت مباشرة بالمصدر الكهربائي المتردد، ويوصل في نفس الوقت فرع من التيار بمكثف على التوالي. فينشأ مجالا مغناطيسيا دوارا يعمل على إدارة العضو الدوار.

بالنسبة إلى المحرك ذو مكثف يوصل الملف الأساسي بمصدر الكهرباء (مثل مصدر الكهرباء في البيوت)، ويوصل ملف مساعد عن طريق مكثف على التوالي مع المصدر. ينشأ مجال مغناطيسي دوار بيضوي الشكل يعمل على دوران العضو الدوار، ولكنه لا يساعد على حركة منتظمة. وبالنسبة إلى قدرة عالية فيكون البدء عن طريق توصيل مكثف كهرلي (كبير) يقوم مفتاح مغناطيسي بمنع التيار عنه عند وصوله إلى سرعة الدوران المطلوبة.

كما يمكن تشغيل آلة تيار ثلاثي الأطوار بواسطة تيار متردد أحادي الطور وذلك عن طريق توصيلها بمكثفات (أنظر دارة شتاينمتز ).

محرك قطب مشقوق

في حالة محرك القطب المشقوق ينشأ المجال الدوار عن طريق تيارات دوامية مغناطيسية منزاحة الطور. هنا يكون قطبي العضو الثابت مشقوقين ويزودان بملفين كهربائيين من المصدر كل منهما عبارة عن لفة أو لفتين. بهذه الطريقة يتأخر طور المجال المغناطيسي المتكون بعض الشيء فيدور العضو الدوار.

مراجع

اقرأ أيضا
 محرك كهربائي
 محرك تيار مستمر
 محرك تيار ثلاثي الأطوار
 آلة كهربائية
 محرك جر
 ضاغط هواء متغير السرعة

محركات كهربائية

محرك تيار متردد


La Ruta Estatal de Nevada 160, y abreviada SR 160 (en inglés: Nevada State Route 160) es una carretera estatal estadounidense ubicada en el estado de Nevada. La carretera inicia en el Sureste desde Las Vegas Boulevard, al sur de Las Vegas, hacia el Noroeste en la . La carretera tiene una longitud de 129,4 km (80,393 mi).

Mantenimiento
Al igual que las autopistas interestatales, y las rutas federales y el resto de carreteras estatales, la Ruta Estatal de Nevada 160 es administrada y mantenida por el Departamento de Transporte de Nevada por sus siglas en inglés Nevada DOT.

Cruces
La Ruta Estatal de Nevada 160 es atravesada principalmente por la .

Véase también

Referencias

Enlaces externos

 Página oficial de Nevada DOT

 Lista de Autopistas por estado
 Lista de sitios web de carreteras para cada estado

Carreteras estatales de Nevada

Ruta Estatal de Nevada 160


Područna nogometna liga Brčko, također i kao "Brčanska područna nogometna liga" za sezonu 1974./75.
Sudjelovalo je 16 klubova, a prvak je bio "Napredak" iz Begovače (današnja Omerbegovača).

Za sezonu 1975./76. je "Područna liga Brčko" igrana u dvije skupine.

Ljestvica

 Begovača – tadašnji naziv za Omerbegovaču

Rezultatska križaljka

 Izvori:

Povezani članci

Vanjske poveznice

Izvori

 Iljo Dominković: 70 godina NK "Sloga", Tolisa : (1947. – 2017.), Tolisa, 2017.,  (Proventus natura), str. 80-84

Brčko
1974-75

Područna nogometna liga Brčko 1974./75.


Lists of mathematics topics cover a variety of topics related to mathematics. Some of these lists link to hundreds of articles; some link only to a few. The template to the right includes links to alphabetical lists of all mathematical articles. This article brings together the same content organized in a manner better suited for browsing.
Lists cover aspects of basic and advanced mathematics, methodology, mathematical statements, integrals, general concepts, mathematical objects, and reference tables.
They also cover equations named after people, societies, mathematicians, journals, and meta-lists.

The purpose of this list is not similar to that of the Mathematics Subject Classification formulated by the American Mathematical Society. Many mathematics journals ask authors of research papers and expository articles to list subject codes from the Mathematics Subject Classification in their papers. The subject codes so listed are used by the two major reviewing databases, Mathematical Reviews and Zentralblatt MATH. This list has some items that would not fit in such a classification, such as list of exponential topics and list of factorial and binomial topics, which may surprise the reader with the diversity of their coverage.

Basic mathematics

This branch is typically taught in secondary education or in the first year of university.
 Outline of arithmetic
 Outline of discrete mathematics
 List of calculus topics
 List of geometry topics
 Outline of geometry
 List of trigonometry topics
 Outline of trigonometry
 List of trigonometric identities
 List of logarithmic identities
 List of integrals of logarithmic functions
 List of set identities and relations
 List of topics in logic

Areas of advanced mathematics

As a rough guide, this list is divided into pure and applied sections although in reality, these branches are overlapping and intertwined.

Pure mathematics

Algebra
Algebra includes the study of algebraic structures, which are sets and operations defined on these sets satisfying certain axioms. The field of algebra is further divided according to which structure is studied; for instance, group theory concerns an algebraic structure called group.
 Outline of algebra
 Glossary of field theory
 Glossary of group theory
 Glossary of linear algebra
 Glossary of ring theory
 List of abstract algebra topics
 List of algebraic structures
 List of Boolean algebra topics
 List of category theory topics
 List of cohomology theories
 List of commutative algebra topics
 List of homological algebra topics
 List of group theory topics
 List of representation theory topics
 List of linear algebra topics
 List of reciprocity laws

Calculus and analysis

Calculus studies the computation of limits, derivatives, and integrals of functions of real numbers, and in particular studies instantaneous rates of change. Analysis evolved from calculus.
 Glossary of tensor theory
 List of complex analysis topics
 List of functional analysis topics
 List of vector spaces in mathematics
 List of integration and measure theory topics
 List of harmonic analysis topics
 List of Fourier analysis topics
 List of mathematical series
 List of multivariable calculus topics
 List of q-analogs
 List of real analysis topics
 List of variational topics
 See also Dynamical systems and differential equations section below.

Geometry and topology

Geometry is initially the study of spatial figures like circles and cubes, though it has been generalized considerably. Topology developed from geometry; it looks at those properties that do not change even when the figures are deformed by stretching and bending, like dimension.
 Glossary of differential geometry and topology
 Glossary of general topology
 Glossary of Riemannian and metric geometry
 Glossary of scheme theory
 List of algebraic geometry topics
 List of algebraic surfaces
 List of algebraic topology topics
 List of cohomology theories
 List of circle topics
 List of topics related to pi
 List of curves topics
 List of differential geometry topics
 List of general topology topics
 List of geometric shapes
 List of geometric topology topics
 List of geometry topics
 List of knot theory topics
 List of Lie group topics
 List of mathematical properties of points
 List of topology topics
 List of topologies
 Topological property
 List of triangle topics

Combinatorics
Combinatorics concerns the study of discrete (and usually finite) objects. Aspects include "counting" the objects satisfying certain criteria (enumerative combinatorics), deciding when the criteria can be met, and constructing and analyzing objects meeting the criteria (as in combinatorial designs and matroid theory), finding "largest", "smallest", or "optimal" objects (extremal combinatorics and combinatorial optimization), and finding algebraic structures these objects may have (algebraic combinatorics).
 Outline of combinatorics
 Glossary of graph theory
 List of graph theory topics

Logic

Logic is the foundation that underlies mathematical logic and the rest of mathematics. It tries to formalize valid reasoning. In particular, it attempts to define what constitutes a proof.
 List of Boolean algebra topics
 List of first-order theories
 List of large cardinal properties
 List of mathematical logic topics
 List of set theory topics
 Glossary of order theory

Number theory
The branch of mathematics deals with the properties and relationships of numbers, especially positive integers.
Number theory is a branch of pure mathematics devoted primarily to the study of the integers and integer-valued functions. German mathematician Carl Friedrich Gauss said, "Mathematics is the queen of the sciences—and number theory is the queen of mathematics."
Number theory also studies the natural, or whole, numbers. One of the central concepts in number theory is that of the prime number, and there are many questions about primes that appear simple but whose resolution continues to elude mathematicians.
 List of algebraic number theory topics
 List of number theory topics
 List of recreational number theory topics
 Glossary of arithmetic and Diophantine geometry
 List of prime numbers—not just a table, but a list of various kinds of prime numbers (each with an accompanying table)
 List of zeta functions

Applied mathematics

Dynamical systems and differential equations

A differential equation is an equation involving an unknown function and its derivatives.

In a dynamical system, a fixed rule describes the time dependence of a point in a geometrical space. The mathematical models used to describe the swinging of a clock pendulum, the flow of water in a pipe, or the number of fish each spring in a lake are examples of dynamical systems.
 List of dynamical systems and differential equations topics
 List of nonlinear partial differential equations
 List of partial differential equation topics

Mathematical physics
Mathematical physics is concerned with "the application of mathematics to problems in physics and the development of mathematical methods suitable for such applications and for the formulation of physical theories".
 List of mathematical topics in classical mechanics
 List of mathematical topics in quantum theory
 List of mathematical topics in relativity
 List of string theory topics
 Index of wave articles

Theory of computation

The fields of mathematics and computing intersect both in computer science, the study of algorithms and data structures, and in scientific computing, the study of algorithmic methods for solving problems in mathematics, science, and engineering.
 List of algorithm general topics
 List of computability and complexity topics
 Lists for computational topics in geometry and graphics
 List of combinatorial computational geometry topics
 List of computer graphics and descriptive geometry topics
 List of numerical computational geometry topics
 List of computer vision topics
 List of formal language and literal string topics
 List of numerical analysis topics
 List of terms relating to algorithms and data structures

Information theory and signal processing
Information theory is a branch of applied mathematics and Social science involving the quantification of information. Historically, information theory was developed to find fundamental limits on compressing and reliably communicating data.

Signal processing is the analysis, interpretation, and manipulation of signals. Signals of interest include sound, images, biological signals such as ECG, radar signals, and many others. Processing of such signals includes filtering, storage and reconstruction, separation of information from noise, compression, and feature extraction.
 List of algebraic coding theory topics
 List of information theory topics
 List of cryptography topics

Probability and statistics

Probability theory is the formalization and study of the mathematics of uncertain events or knowledge. The related field of mathematical statistics develops statistical theory with mathematics. Statistics, the science concerned with collecting and analyzing data, is an autonomous discipline (and not a subdiscipline of applied mathematics).
 Catalog of articles in probability theory
 List of probability topics
 List of stochastic processes topics
 List of probability distributions
 List of statistics topics
 Outline of regression analysis

Game theory
Game theory is a branch of mathematics that uses models to study interactions with formalized incentive structures ("games"). It has applications in a variety of fields, including economics, anthropology , political science, social psychology and military strategy.
 Glossary of game theory
 List of games in game theory

Operations research
Operations research is the study and use of mathematical models, statistics, and algorithms to aid in decision-making, typically with the goal of improving or optimizing the performance of real-world systems.
 List of knapsack problems
 List of network theory topics

Methodology
 List of graphical methods
 List of mathematics-based methods
 List of rules of inference

Mathematical statements
A mathematical statement amounts to a proposition or assertion of some mathematical fact, formula, or construction. Such statements include axioms and the theorems that may be proved from them, conjectures that may be unproven or even unprovable, and also algorithms for computing the answers to questions that can be expressed mathematically.
 List of algorithms
 List of axioms
 List of conjectures
 List of conjectures by Paul Erdős
 Combinatorial principles
 List of equations
 List of formulae involving pi
 List of representations of e
 List of inequalities
 List of lemmas
 List of mathematical identities
 List of mathematical proofs
 List of theorems

General concepts
 List of convexity topics
 List of dualities
 List of exceptional set concepts
 List of exponential topics
 List of factorial and binomial topics
 List of fractal topics
 List of logarithm topics
 List of mathematical properties of points
 List of numeral system topics
 List of order topics
 List of partition topics
 List of permutation topics
 List of polynomial topics
 List of properties of sets of reals
 List of transforms

Mathematical objects
Among mathematical objects are numbers, functions, sets, a great variety of things called "spaces" of one kind or another, algebraic structures such as rings, groups, or fields, and many other things.
 List of mathematical examples
 List of algebraic surfaces
 List of curves
 List of complex reflection groups
 List of complexity classes
 List of examples in general topology
 List of finite simple groups
 List of Fourier-related transforms
 List of manifolds
 List of mathematical constants
 List of mathematical functions
 List of mathematical knots and links
 List of mathematical shapes
 List of mathematical spaces
 List of matrices
 List of numbers
 List of polygons, polyhedra and polytopes
 List of regular polytopes
 List of simple Lie groups
 List of small groups
 List of special functions and eponyms
 List of surfaces
 Table of Lie groups

Equations named after people
 Scientific equations named after people

About mathematics
 List of letters used in mathematics and science
 List of mathematical societies
 List of mathematics competitions
 List of mathematics history topics
 List of publications in mathematics
 List of mathematics journals

Mathematicians

Mathematicians study and research in all the different areas of mathematics. The publication of new discoveries in mathematics continues at an immense rate in hundreds of scientific journals, many of them devoted to mathematics and many devoted to subjects to which mathematics is applied (such as theoretical computer science and theoretical physics).
 List of films about mathematicians
 List of game theorists
 List of geometers
 List of logicians
 List of mathematicians
 List of mathematical probabilists
 List of statisticians

Work of particular mathematicians

 List of things named after Niels Henrik Abel
 List of things named after George Airy
 List of things named after Jean d'Alembert
 List of things named after Archimedes
 List of things named after Vladimir Arnold
 List of things named after Emil Artin
 List of things named after Stefan Banach
 List of things named after Thomas Bayes
 List of things named after members of the Bernoulli family
 List of things named after Jakob Bernoulli
 List of things named after Friedrich Bessel
 List of things named after Élie Cartan
 List of things named after Augustin-Louis Cauchy
 List of things named after Arthur Cayley
 List of things named after Pafnuty Chebyshev
 List of things named after John Horton Conway
 List of things named after Richard Dedekind
 List of things named after Pierre Deligne
 List of things named after Peter Gustav Lejeune Dirichlet
 List of things named after Albert Einstein
 List of things named after Euclid
 List of things named after Leonhard Euler
 List of things named after Paul Erdős
 List of things named after Pierre de Fermat
 List of things named after Fibonacci
 List of things named after Joseph Fourier
 List of things named after Erik Fredholm
 List of things named after Ferdinand Georg Frobenius
 List of things named after Carl Friedrich Gauss
 List of things named after Évariste Galois
 List of things named after Hermann Grassmann
 List of things named after Alexander Grothendieck
 List of things named after Jacques Hadamard
 List of things named after William Rowan Hamilton
 List of things named after Erich Hecke
 List of things named after Eduard Heine
 List of things named after Charles Hermite
 List of things named after David Hilbert
 List of things named after W. V. D. Hodge
 List of things named after Carl Gustav Jacob Jacobi
 List of things named after Johannes Kepler
 List of things named after Felix Klein
 List of things named after Joseph-Louis Lagrange
 List of things named after Johann Lambert
 List of things named after Pierre-Simon Laplace
 List of things named after Adrien-Marie Legendre
 List of things named after Gottfried Leibniz
 List of things named after Sophus Lie
 List of things named after Joseph Liouville
 List of things named after Andrey Markov
 List of things named after John Milnor
 List of things named after Hermann Minkowski
 List of things named after John von Neumann
 List of things named after Isaac Newton
 List of things named after Emmy Noether
 List of things named after Henri Poincaré
 List of things named after Siméon Denis Poisson
 List of things named after Pythagoras
 List of things named after Srinivasa Ramanujan
 List of things named after Bernhard Riemann
 List of things named after Issai Schur
 List of things named after Anatoliy Skorokhod
 List of things named after George Gabriel Stokes
 List of things named after Jean-Pierre Serre
 List of things named after James Joseph Sylvester
 List of things named after Alfred Tarski
 List of things named after Alan Turing
 List of things named after Stanislaw Ulam
 List of things named after Karl Weierstrass
 List of things named after André Weil
 List of things named after Hermann Weyl
 List of things named after Norbert Wiener
 List of things named after Ernst Witt

Reference tables
 List of mathematical reference tables
 List of moments of inertia
 Table of derivatives

Integrals
In calculus, the integral of a function is a generalization of area, mass, volume, sum, and total. The following pages list the integrals of many different functions.
 Lists of integrals
 List of integrals of exponential functions
 List of integrals of hyperbolic functions
 List of integrals of inverse hyperbolic functions
 List of integrals of inverse trigonometric functions
 List of integrals of irrational functions
 List of integrals of logarithmic functions
 List of integrals of rational functions
 List of integrals of trigonometric functions

Journals
List of mathematics journals
List of mathematics education journals
:Category:History of science journals
:Category:Philosophy of science literature

Meta-lists
 Glossary of mathematical symbols
 List of important publications in mathematics
 List of important publications in statistics
 List of mathematical theories
 List of mathematics categories
 List of mathematical symbols by subject
 Table of logic symbols
 Table of mathematical symbols

See also
 Areas of mathematics
 Glossary of areas of mathematics
 Outline of mathematics
 Timeline of women in mathematics

Others
 Lists of unsolved problems in mathematics
 List of order theory topics
 List of topics related to π

Notes
 :  Definition from the Journal of Mathematical Physics .

External links and references
 2000 Mathematics Subject Classification from the American Mathematical Society, scheme authors find many mathematics research journals asking them to use to classify their submissions; those published then include these classifications.
 The Mathematical Atlas
 Maths Formula

Outlines of mathematics and logic
Outlines
Lists of topics

Lists of mathematics topics


An Eragrostis pseudopoa in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Charles Edward Hubbard. An Eragrostis pseudopoa in nahilalakip ha genus nga Eragrostis, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eragrostis

Eragrostis pseudopoa


Kasim Bajrović (Tutin, 15. srpnja 1965.), redoviti je profesor i znanstveni savjetnik Sveučilišta u Sarajevu.

Životopis
Odsjek za biologiju Prirodno-matematičkog fakulteta Sveučilišta u Sarajevu upisao je 1985. a diplomirao je (pod mentorstvom prof. dr. Avde Sofradžije) 1990. s diplomskim radom pod nazivom:
Eksperimentalno proučavanje genotoksičnih efekata dva hormonska preparata klomifen-a i pregnyl-a u ćelijama korijena luka.

Postdiplomski studij je upisao 1990., na Prirodoslovno-matematičkom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, a magistarski rad pod naslovom:
Djelovanje 1-(6-purinil)-2,5-dimetilpirola na rastenje kultura duhana i ukrasne koprive (mentor: prof. dr. Jasna Vorkapić Furač) odbranio je 1993.

Doktorski studiji upisao je 1994. na Fakultetu prirodnih znanosti Sveučilišta u Istanbulu, a doktorsku disertaciju pod naslovom:
Uspostavljanje kulture biljnoga tkiva i transformacija topole (Populus tremula) sa genima uključenim u biosintezi lignina (pod mentorstvom prof. dr. Nermin Gözukirmizi) odbranio je 1997.

Od 1990. zaposlen je u Institutu za genetičko inženjerstvo i biotehnologiju Sveučilišta u Sarajevu kao asistent pripravnik (1990. – 1992.), istraživač suradnik (1992. – 1997.), znanstveni suradnik (1998. – 2000.), viši znanstveni suradnik (2002. – 2006.) i znanstveni savjetnik (2006. – ). Od 2002. do 2015., u tri mandata, bio je na položaju direktora Instituta.

Stekao je i sva znanstveno-nastavna zvanja na Prirodno-matematičkom fakultetu Sveučilišta u Sarajevu: docent (1999.), izvanredni profesor (2005.) i redoviti profesor (2009.) iz područja Genetičko inženjerstvo i biotehnologija.

Do 2015., profesor Bajrović publicirao je više od 100 znanstvenih radova (od kojih je većina objavljena u CC bazama podataka. Pokraj toga, autor je ili suautor ukupno 11 knjiga, udžbenika i priručnika.

Tečno govori engleski, turski i ruski jezik.

Također pogledajte
 Institut za genetičko inženjerstvo i biotehnologiju Sveučilišta u Sarajevu

Izvori

Bosanskohercegovački znanstvenici

Kasim Bajrović


උතුරු අක්ෂාංශ 40 – 75' සහ බටහිර දේශාංශ 9 - 46' හි පිහිටි සයිඩෝකියන් මේසාවක මානව මුහුණකට සමාන පෙනුමක් 1976 ජුලි 25 වනදා වයිකින් 1 යනාව මඟින් ගන්නා ඡායාරූපයක දක්නට ලැබුණි. මෙය නාසා ආයතනයේ ගොඩාඩ් අභ්‍යවකාශ ගුවන් මධ්‍යස්ථානයේ වින්සන්ට් ඩිෂියේට්රෝ සහ ග්‍රෙගරි මොලිනාර් යන පරිගණක විද්‍යාඥයින් දෙදෙනා විසින් වෙන වෙනම නිරීක්ෂණය කරන ලදි.

රිචඩ් C හෝග්න්ඩ් වැනි ඇතැම් ප්‍රකාශකයින් විශ්වාස කලේ එය අඟහරු මත ජීවය තිබූ බවට සාක්ෂියක් ලෙසටය. අඟහරු මත දක්නට ලැබෙන පිරමීඩ වැනි ව්‍යුහ නටඹුන් වූ නගරයක කොටස් බවට දරන මතය ද මීට සාක්ෂි එක් කරයි.

කෙසේ නමුත් වර්තමානයේ දී එය සැලකෙන්නේ දෘෂ්ටි මායාවක් ලෙසටය. අධි විභේදන විශ්ලේෂණ ගණනාවකට පසුව නාසා ආයතනය විසින් ප්‍රකාශයට පත් කලේ ස්වාභාවික ලෙස දිස්වන අඟහරුගේ මෙම කඳුගැටයට මුහුණක පෙනුමක් ලැබී ඇත්තේ දෘෂ්ටි කෝණය සහ ආලෝකය පතිතවන කෝණය අනුව බවය. බෑඩ්ලෑන්ඩ්ස් ගාඩියන් ලෙස හැඳින්වෙන ආදිවාසී ඇමරිකානු හිස් පලදනාවක් පැලඳි මිනිසකුගේ දෘෂ්ටි මායාවක් පෘථිවි භූගෝලය මත ද මේ අයුරින් දක්නට ලැබේ.

සයි‍ඩෝනියා ප්‍රදේශයේ ඡායාරූප 18 ක් වයිකින් 1 හා වයිකින් 2 යානා මඟින් මුලිකව ගෙන තිබුනත් 250 m/ pixel (820 ft/Pixel) වලට වඩා වැඩි විභේදනයක් තිබුනේ ඉන් ඡායාරූප 7 ක පමණි. අනෙක් ඡායාරූප එකොළහේ විභේදන 550m/pixel වලටත් වඩා දුර්වල වූ බැවින් අබිරහස් මුහුණේ ලක්ෂණ අධ්‍යයනයට ඒවා කිසිසේත් යොදා ගත නොහැකි වුනි. කෙසේ නමුත් 2006 වසරෙන් පසුව සයි‍ඩෝනියා ප්‍රදේශය පිළිබද නව දත්ත යුරෝපීය අභ්‍යවකාශ ඒජන්සිය හා Hirise කණ්ඩායම මඟින් ඉදිරිපත් කර ඇත.

මෑතකදී මාර්ස් එක්ස්ප්‍රස් මඟින් ගැනුනු ඡායාරූපවල විභේදනය 14 m/ pixel හෝ ඊටත් හොඳ ඒවා විය.කෙසේ නමුත් මෙම මුහුණෙහි පිටුපස කෘත්‍රීම සම්භවයක් තිබුණද සයිඩෝනියාව සහ අඟහරු මත මුහුණ, චිත්‍රපට, ටෙලිවෘතාන්ත, වීඩියෝ ක්‍රීඩා සහ හාස්‍ය පොත පතෙහි මෙන්ම සංගීත නිර්මාණවලට ද අන්තර්ගත වී හමාරය.

අඟහරු

සයිඩෝනිය


Den Europæiske kvalifikation til VM i håndbold 2019 i Danmark og Tyskland er opdelt i to runder mellem de hold som ikke kvalificerede sig til Europamesterskabet 2018 og de 12 hold, som ikke vandt Europamesterskabet.

De 23 hold som ikke var med ved Europamesterskabet 2018 blev, i første runde af kvalifikationen, opdelt i seks grupper, hvor gruppevinderen avancerede til anden runde for at møde Europamesterskabsholdene som ikke kvalificerede sig til VM i håndbold 2019.

Danmark og Tyskland er kvalificeret til VM i håndbold 2019 som værter, mens Frankrig er kvalificeret som verdensmestre ved VM i håndbold 2017. Spanien kvalificerede sig som europæiske mestre ved EM 2018.

De resterende 18 hold vil blive parret mod hinanden for at spille to kampe hver, hvor den samlede vinder kvalificerer sig til VM i håndbold 2019.

Kvalifikation fase 1
Gruppe 2, 3 og 4 blev spillet i et turnerings-format mellem den 12. og 14. januar 2018, mens gruppe 1, 5 og 6 blev spillet i et format af hjemme- og udebanekampe.

Gruppe 1

Gruppe 2

Gruppe 3

Gruppe 4

Gruppe 5

Gruppe 6

Kvalifikation fase 2
Lodtrækningen foregik den 27. januar 16:00 i Zagreb, Kroatien.

Lodtrækning

Notes

Oversigt
Den første kamp vil blive spillet mellem den 8. og 10. Juni, mens den anden kamp vil blive spillet mellem den 12. og 14. Juni 2018.

|}

Kampe

Referencer

Eksterne link
 Eurohandball.com

Håndbold i 2017
Håndbold i 2018
VM i håndbold

Europæisk kvalifikation i håndbold 2018 (mænd)


Patronyme

 Alison Inverarity (1970- ), athlète australienne ;
 Don Inverarity (? - ?),  homme politique canadien.

Toponyme

 Inverarity, village de l'Angus (Écosse)

Inverarity (homonymie)


Coast Miwok are Indigenous people of California that were the second-largest tribe of the Miwok people. Coast Miwok inhabited the general area of modern Marin County and southern Sonoma County in Northern California, from the Golden Gate north to Duncans Point and eastward to Sonoma Creek. Coast Miwok included the Bodega Bay Miwok, or Olamentko (Olamentke), from authenticated Miwok villages around Bodega Bay, the Marin Miwok, or Hookooeko (Huukuiko), and Southern Sonoma Miwok, or Lekahtewutko (Lekatuit). While they did not have an overarching name for themselves, the Coast Miwok word for people, Micha-ko, was suggested by A. L. Kroeber as a possible endonym, keeping with a common practice among tribal groups and the ethnographers studying them in the early 20th Century and with the term Miwok itself, which is the Central Sierra Miwok word for people.

Culture

The Coast Miwok spoke their own Coast Miwok language in the Utian linguistic group. They lived by hunting and gathering, and lived in small bands without centralized political authority. In the springtime they would head to the coasts to hunt salmon and other seafood, including seaweed. Otherwise their staple foods were primarily acorns—particularly from black and tan oak–nuts and wild game, such as deer and cottontail rabbits and black-tailed deer, Odocoileus hemionus columbianus, a coastal subspecies of the California mule deer, Odocoileus hemionus. When hunting deer, Miwok hunters traditionally used Brewer's angelica, Angelica breweri to eliminate their own scent. Miwok did not typically hunt bears. Yerba buena tea leaves were used medicinally.

Tattooing was a traditional practice among Coast Miwok, and they burned poison oak for a pigment. Their traditional houses, called "kotcha", were constructed with slabs of tule grass or redwood bark in a cone-shaped form.

Miwok people are skilled at basketry. A recreated Coast Miwok village called Kule Loklo is located at the Point Reyes National Seashore.

Cultural subdivisions
In C. Hart Merriam's discussions with Coast Miwok peoples, he identified three cultural tribes:

 Olamentko, pronounced O-la-MENT-ko (around Bodega Bay) and now called Olamentke
 Lekahtewutko, pronounced Lek-KAH-te-WUT-ko (in south-central Sonoma County) and now called Lekatuit
 Hookooeko, pronounced HOO-koo-EE-ko (in Marin County and southern Sonoma County), and now called Huukuiko, whom the Olamentko called Olumko, or "South People."

These tribes did not have a political structure and so are not "tribes" in that sense. Rather, chiefs or headmen (oi-bu in Olamentko and hoipu in Hookooeko) were empowered at the tribelet level. The Coast Miwok did not have a single name for all three tribes, describing themselves instead by tribe, tribelet, or village, depending on the context. Using Merriam's divisions, the tribelets as shown on the map to the right - itself derived from Milliken - can be classified as:

 Olamentko
 Bodega Bay
 Lekahtewutko
 Bloomfield
 Hookooeko
 Alaguali
 Chocuyen
 Gualen
 Huimen
 Olema
 Olompali
 Omomi
 Petaluma (though Merriam puts the southernmost boundary of the Lekahtewutko a mile north of Petaluma and its associated villages, which is in the middle of Milliken's boundaries for this tribelet.)
 Tamal Aguasto (though the Tamal people lived in the Miller Creek watershed to the north in what is now Terra Linda and the Aguasto to the south, there was enough intermarriage in the early 19th Century that Milliken, the source of this article's map, lumps them into a single tribelet.)
 North Tomales Bay
 South Tomales Bay

Language
The Coast Miwok language is still spoken, but the Bodega dialect, spoken by the Olamentko group, is documented in Callaghan (1970). From speaking with Coast Miwok people in the early 1900s, Merriam believed that the Lekahtewutko and Hookooeko dialects were substantially the same.

Religion

Coast Miwok people's world view included animism, and one form this took was the Kuksu religion that was evident in Central and Northern California. This included elaborate acting and dancing ceremonies in traditional costume, an annual mourning ceremony, puberty rites of passage, shamanic intervention with the spirit world and an all-male society that met in subterranean dance rooms. Kuksu was shared with other indigenous ethnic groups of Central California, such as their neighbors the Pomo, also Maidu, Ohlone, Esselen, and northernmost Yokuts. However Kroeber observed less "specialized cosmogony" in the Miwok, which he termed one of the "southern Kuksu-dancing groups", in comparison to the Maidu and other northern California tribes.

Coast Miwok mythology and narratives were similar to those of other natives of Central and Northern California. The Coast Miwok believed in animal and human spirits, and saw the animal spirits as their ancestors. Coyote was seen as their ancestor and creator god. In their stories, the Earth began with land formed out of the Pacific Ocean.

Traditional narratives

In their myths, legends, tales, and histories, the Coast Miwok participated in the general cultural pattern of Central California.

Villages
The authenticated Coast Miwok villages are:

On Bodega Bay: Helapattai, Hime-takala, Ho-takala, Suwutenne, Tiwut-huya, Tokau. Also in this vicinity: Awachi (at the mouth of Estero Americano Creek), Amayelle (on San Antonio Creek), Kennekono (at Bodega Corners).
On Tomales Bay: Echa-kolum, Shotommo-wi (near the mouth of San Antonio Creek), Sakloki (opposite Tomales Point, Dillon Beach area), Utumia (Near present-day town of Tomales.)
At the present-day City of Petaluma: Etem, Petaluma (east of River). Also in this vicinity: Tuchayelin (northwest), Likatiut (on Petaluma River north of town), Meleya (on San Antonio Creek southwest of Petaluma), Susuli (northwest), Tulme (northwest), Wotoki (on the south side of the Petaluma River).
At the present-day City of San Rafael: Awani-wi.
At the present-day City of Sonoma: Huchi. Also in this vicinity:  Temblek (west), Tuli (northwest), Wugilwa (on Sonoma Creek).
At the present-day City of Cotati: Kotati, Lumen-takala (northeast). Also in this vicinity: Payinecha (west).
At the present-day town of Nicasio: Echa-tamal.
At the present-day town of Olema: Olema-loke.
At the present-day City of Sausalito: Liwanelowa.
Near the present-day town of Bolinas: Bauli-n
Near the present-day town of Freestone: Oye-yomi, Pakahuwe, Patawa-yomi.
Near the present-day town of Ignacio: Ewu, Puyuku (south), Shotokmo-cha (southeast).
Near the present-day City of Novato: Chokeche, Olompolli (northwest).
Near the present-day town of Valley Ford: Ewapalt, Uli-yomi (at the headwaters of Estero Americano Creek).
Near the present-day town of Salmon Creek: Pulya-lakum (on the ocean, near the mouth of Salmon Creek).

History

Documentation of Miwok peoples dates back as early as 1579 by a priest on a ship under the command of Sir Francis Drake. Other verification of occupancy exists from Spanish and Russian voyagers between 1595 and 1808. Over 1000 prehistoric charmstones and numerous arrowheads have been unearthed at Tolay Lake in Southern Sonoma County - some dating back 4000 years. The lake was thought to be a sacred site and ceremonial gathering and healing place for the Miwok and others in the region.

Coast Miwok would travel and camp on the coast and bays at peak fishing seasons.

After the Europeans arrived in California, the population declined from diseases introduced by the Europeans. Beginning in 1783, mission ecclesiastical records show that Coast Miwok individuals began to join Mission San Francisco de Asis, now known as Mission Dolores. They started joining that mission in large numbers in 1803, when the marriages of 49 couples from their Huimen and Guaulen local tribes (San Rafael and Bolinas Bay) appeared in the Mission San Francisco Book of Marriages. Local tribes from farther and farther north along the shore of San Pablo Bay moved to Mission San Francisco through the year 1812. Then in 1814 the Spanish authorities began to split the northern groups—Alagualis, Chocoimes (alias Sonomas), Olompalis, and Petalumas—sending a portion of each group to Mission San Francisco and another portion to Mission San Jose in the southeast portion of the San Francisco Bay Area. By the end of the year 1817, 850 Coast Miwok had been converted.

Mission San Rafael was founded by the Spanish Franciscans in Coast Miwok territory in the late fall of 1817. By that time the only Coast Miwok people still on their land were those on the Pacific Coast of the Marin Peninsula, from Point Reyes north to Bodega Bay. The Spanish authorities brought most of the Coast Miwoks who had been at Missions San Francisco and San Jose back north to form a founding population for Mission San Rafael. But some who had married Ohlone or Bay Miwok-speaking Mission Indians remained south of the Golden Gate. Over time in the 1820s Mission San Rafael became a mission for Coast Miwok and Pomo speakers. Mission San Francisco Solano, founded in 1823 in the Sonoma Valley (the easternmost traditional Coast Miwok region), came to be predominately a mission for Indians that spoke the Wappo or Patwin languages.

At the end of the Mission period (1769–1834) the Coast Miwoks were freed from the control of the Franciscan missionaries. At the same time the Mission lands were secularized and ceded to Californios. Most Coast Miwok began to live in servitude on the ranchos for the new California land grant owners, such as those who went to work for General Mariano G. Vallejo at Rancho Petaluma Adobe. The ranch owners were dependent upon the labor pool of Indians with agricultural and ranching skills. Other Miwok chose to live independently in bands like those at Rancho Olompali and Rancho Nicasio.

In 1837, a smallpox epidemic decimated all the native populations of the Sonoma region, and the Coast Miwok population continued to decline rapidly from other diseases brought in from the Spaniards as well as the Russians at Fort Ross.

By the beginning of California statehood (1850), many Miwok of Marin and Sonoma Counties were making the best of a difficult situation by earning their livelihoods through farm labor or fishing within their traditional homelands. Others chose to work as seasonal or year-round laborers on the ranches that were rapidly passing from Mexican ownership into Anglo-American ownership.

Olompali and Nicasio
After Mission San Rafael closed during the 1834-1836 period, the Mexican government deeded most of the land to Californios, but allowed the Miwok ex-neophytes to own land at two locations within traditional Coast Miwok territory: Olompali and Nicasio.

The Coast Miwok leader Camilo Ynitia, secured a land grant of 2 sq. leagues known as Rancho Olompali, from Governor Micheltorena of Alta California in 1843, which included the prehistoric Miwok village of Olompali (his home village) and is north of present-day Novato.

The village of Olompali dates back to 500, had been a main center in 1200, and might have been the largest Miwok village in Marin County. Ynitia held onto the Rancho Olompoli land title for 9 years, but in 1852 he sold most of the land to James Black of Marin. He retained  called Apalacocha. His daughter eventually sold Apalacocha.

The other Miwok-owned rancho was at Rancho Nicasio northwest of San Rafael. Near the time of secularization (1835), the Church granted the "San Rafael Christian Indians" 20 leagues (80,000 acres, 320 km2) of Mission lands from present-day Nicasio to the Tomales Bay. About 500 Miwok people relocated to Rancho Nicasio. By 1850 they had one league of land left. This radical reduction of land was a result of illegal confiscation of land by Europeans under protest by native residents. In 1870, José Calistro, the last community leader at Nicasio, purchased the small surrounding parcel. Calistro died in 1875, and in 1876 the land was transferred by his will to his four children. In 1880 there were 36 Miwok people at Nicasio. The population was persuaded to leave in the 1880s when Marin County curtailed funds to all Miwok (except those at Marshall) who were not living at the Poor Farm, a place for indigent peoples.

Some Coast Miwok persons were enslaved. In 1846, Joseph Warren Revere (career militant and grandson of Paul Revere) purchased Rancho San Geronimo. It was 8,701 acres of Coast Miwok land, first seized by Manuel Micheltorena in 1844 during the Mexican-American war. Revere forced enslaved Coast Miwok people to operate the plantation, selling timber and crops.

By the early 20th century, a few Miwok families pursued fishing for their livelihoods; one family continued commercial fishing into the 1970s, while another family maintained an oyster harvesting business. When this activity was neither in season nor profitable, Miwok people of this area sought agricultural employment, which required an itinerant lifestyle. The preferred locality for such work was within Marin and Sonoma counties.

Recognition

The Federated Indians of Graton Rancheria, formerly the Federated Coast Miwok, gained federal recognition of their tribal status in December 2000.  The new tribe consists of people of both Coast Miwok and Southern Pomo descent.

Population

Estimates for the pre-contact populations of most native groups in California have varied substantially. (See Population of Native California.) Alfred L. Kroeber put the 1770 population of the Coast Miwok at 1,500. Sherburne F. Cook raised this figure to 2,000.

The population in 1848 was estimated as 300, and it had dropped to 60 in 1880.

Notable Coast Miwoks

 José Calistro, was the last community leader at Nicasio.
 Chief Marin was a Coast Miwok of the Huimen local tribe, baptized at around age 20 in 1801 at Mission San Francisco and noted as an alcalde at Mission San Rafael in the 1820s. He died on March 15, 1839. Marin County and the Marin Islands are named in his honor. He was the "great chief of the tribe Licatiut", according to General Vallejo's semi-historical report to the first California State Legislature (1850). He was likely, then, of the Lekahtewutko from southern Sonoma County.
 Quintin, was renowned as the sub-chief of Marin and skipper at Mission Dolores, according to General Vallejo. San Quentin Peninsula (1840) is reputed to be named after him. San Quentin State Prison was added much later.
 Julia F. Parker, notable basket weaver.
 Ponponio (aka Pomponio) was baptized in 1803 at around age four at Mission San Francisco. He was a leader of a band of Native American fugitives in California who called themselves Los Insurgentes. Evading authorities, he was eventually captured in Marin County, and executed in Monterey in 1824.
Greg Sarris is the current Tribal Chairman of the Federated Indians of Graton Rancheria, also a college professor and author.
William Smith was born a Bodega Bay Coast Miwok (Olamentko), was forced relocation to Lake County during the late 19th century, but returned to Bodega Bay where he and his relatives founded the commercial fishing industry in the area.
Tsupu, a Coast Miwok elder
Camilo Ynitia (1816–1856) was a Coast Miwok leader who became the owner of an  land grant secured for the Miwok, named Rancho Olompali, now the Olompali State Historic Park. Ynitia also forged a ranch labor-alliance with General Vallejo, and secured semblance of peace with the white settlers (about 1830s-1840s).

See also
 Marin Museum of the American Indian, situated on the site of a former Coast Miwok settlement in Novato
 Fully feathered basket

Notes

References
 Cook, Sherburne. 1976. The Conflict Between the California Indian and White Civilization. Berkeley and Los Angeles, CA: University of California Press. .
 Goerke, Betty. 2007. Chief Marin, Leader, Rebel, and Legend: A History of Marin County's Namesake and his People. Berkeley, CA: Heyday Books.
 Kroeber, Alfred L. 1907. The Religion of the Indians of California, University of California Publications in American Archaeology and Ethnology 4:#6. Berkeley, sections titled "Shamanism", "Public Ceremonies", "Ceremonial Structures and Paraphernalia", and "Mythology and Beliefs"; available at Sacred Texts Online
 Lightfoot, Kent and Otis Parrish. California Indians and Their Environment: An Introduction. Berkeley: University of California Press, 2009. .
 Milliken, Randall. 1995. A Time of Little Choice: The Disintegration of Tribal Culture in the San Francisco Bay Area 1769-1910. Menlo Park, CA: Ballena Press Publication. .
 Milliken, Randall. 2008. Native Americans at Mission San Jose. Banning, CA: Malki-Ballena Press Publication. .
 Reutinger, Joan. Olompali Park Filled With History , The Coastal Post, Sept. 1997.
 Silliman, Stephen. 2004. Lost Laborers in Colonial California, Native Americans and the Archaeology of Rancho Petaluma. Tucson, AZ: University of Arizona Press. .
 Shumway, Burgess M. 1988. California Ranchos: Patented Private Land Grants Listed by County. San Bernardino, CA: The Borgo Press. .
 Teather, Louise. Place Names of Marin. San Francisco, CA: Publisher Scottwall Associates, 1986. .

Further reading

 Callaghan, Catherine. 1970. Bodega Miwok Dictionary. Berkeley, CA: University Of California Press.
 Kelly, Isabel. 1978. "Coast Miwok", in Handbook of North American Indians, vol. 8 (California). William C. Sturtevant, and Robert F. Heizer, eds. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1978.  / 0160045754, pages 414-425.
 Kroeber, Alfred L. 1925. Handbook of the Indians of California. Washington, D.C: Bureau of American Ethnology Bulletin No. 78. (Chapter 30, The Miwok); available at Yosemite Online Library
 Merriam, C. Hart. 1916. "Indian Names in the Tamalpais Region. California Out-of-Doors No. 118, April, 1916.
 Burrows, Jack. Black Sun of the Miwok. Albuquerque: University of New Mexico, 2000.

External links

Federated Indians of Graton Rancheria Web Site
Kule Loklo (Bear Valley) Coast Miwok village
Miwok Archeological Preserve of Marin
Native Tribes, Groups, Language Families and Dialects of California in 1770 (map after Kroeber)
U.S. National Park Service: Coast Miwok at Point Reyes
Coast Miwok Tribal Council of Marin Web Site

Native American tribes in Sonoma County, California
California Mission Indians
History of Sonoma County, California
History of the San Francisco Bay Area
History of Marin County, California
Miwok

Coast Miwok


An Bolboschoenus glaucus in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Jean-Baptiste de Lamarck, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni S.Galen Smith. An Bolboschoenus glaucus in nahilalakip ha genus nga Bolboschoenus, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Bolboschoenus

Bolboschoenus glaucus


Tjadneska karlalandsliðið í knattspyrnu er fulltrúi Tjad í knattspyrnu og er stjórnað af knattspyrnusambandi landsins. Liðið hefur aldrei komist í úrslitakeppni HM.

Afrísk knattspyrnulandslið
Karlalandslið í knattspyrnu
Tjad

Tjadneska karlalandsliðið í knattspyrnu


BengtssonSydow (BS) er en musik-duo der arbejder med konceptualiserede musikalske og auditive fortolkninger af poesi, digte og litteratur. Duoen består af sanger, komponist og producer Ulle Bjørn Bengtsson (aka Ulyd) og lydkunstner, komponist og producer Hans Sydow, med skiftende besætninger omkring sig. BengtssonSydow er kendt for deres idiosynkratiske kompositioner og genreblandinger.

Baggrund
I 1996 udstillede Bengtsson og Sydow som Dansk Hörfilm (der udover dem selv også inkluderede Ketil Teisen og Morten Dürr) i digt-bogforretningen Afsnit P, installationen DigtJukeBox. DigtJukeBox indeholdt forskellige samtidige og historiske digteres digte i forskelligartede auditive og musikalske fortolkninger.

BengtssonSydows musik-album "Glimtvis" fra 1998 blev en anmelderost debut, hvor Tom Kristensens digte blev fortolkede i en blanding af recitation (af Tom K. selv), sang, jazz, elektroniske beats og visetradition.

På BSs andet album "Rime-Djævelen" (cd-bog) fra 2004, blev digte af H.C. Andersen fortolkede. Her blev jazzmusikken erstattet af strygere og klarinet, sammen med elektronisk musik og sampling.

I 2014 udkom BengtssonSydows 3. album "Holberg - til tiden" i en cd-bog udgivet af Teatermuseet i Hofteatret, i forbindelse med en udstilling af samme navn. Her er det tekster af og om Ludvig Holberg der fortolkes med elementer af barokmusik, folkemusik, beats og samples.

"Vilde brødre" der udkom i 2017 er et album hvor Sophus Clausen digte og Carl Nielsen sange fortolkedes. Her akommpagneres vokalen overvejende af elektronisk musik og reallyd. Der er dog undtagelser, som for eksempel på den industrial inspirerede fortolkning af "Jens Vejmand", hvor guitarer understreger Vejmands dystre skæbne. Også på den poppede "Buddha" og på "Mesteren kommer", der nærmest ender i stonerrock, har guitarer en mere fremtrædende rolle.

På baggrund af BSs første album "Glimtvis", skabte BS i 2018, 20 år efter udgivelsen af albummet, i en co-produktion med Odense Teater og BaggårdTeatret forestillingen "TOM – en musikalsk forestilling om en digter".

I december samme år udkom BengtssonSydows femte album "Sydow sange", der adskiller sig fra de foregående ved udelukkende at være inspillet med vokal og klaver af Bengtsson og Sydow selv. Albummet består udelukkende kompositioner af Hans Sydow og er nærmest en slags "Best of", da den består af nyinspilninger på tværs af BengtssonSyodws of Hans Sydows albums.

Discografi

 Glimtvis (1998) (Lille Masse/Resonance) (EAN: 9788791090004) (tidligere udgivet af Resonance/Expressivonium)
 Rime-Djävelen (2004) (Lille Masse/Resonance) (EAN: 9788791090080) (tidligere udgivet af Resonance/Expressivonium)
 Holberg – til tiden (2014) (Teatermuseet i Hofteteatret) (EAN: 9788792134080)
 Vilde brødre (2017) (Lille Masse/Resonance) (ISRC: DK-6J2-17-00101(-16))
Sydow sange (2018) (Lille Masse/Resonance) (ISRC: DK-6J2-18-00101(-22))

Teaterforestillinger

 TOM – en musikalsk forestilling om en digter (2018) / Co-produktion mellem Odense Teater, BaggårdTeatret og BengtssonSydow

Kilder

 https://www.baggaardteatret.dk/forestilling/tom/
 https://www.odenseteater.dk/forestillinger/tom
 https://www.information.dk/kultur/anmeldelse/2018/09/musikalsk-forestilling-tom-kristensen-fuld-pudsige-paafund-velklang
 https://www.fyens.dk/kultur/Tom-en-musikalsk-forestilling-om-en-digter-skildrer-digterdrankeren-Tom-Kristensen-men-kommer-ikke-taettere-paa-mennesket-bag-myten/artikel/3286011
https://www.facebook.com/pg/bengtssonsydow/posts/?ref=page_internal
http://www.teatermuseet.dk/content/holberg-til-tiden
https://www.odenseteater.dk/presse/tom

Duoer
Musikere fra Danmark

BengtssonSydow


Yves Chaudouët (* 1959 in Paris) ist ein französischer Künstler.

Biografie
Chaudouët  studierte an der École nationale supérieure des beaux-arts de Paris und übernahm eine Professur an der École européenne supérieure de l'Image Poitiers-Angoulême.

Ausstellungen (Auswahl)
 2001: 6. Biennale d'art contemporain de Lyon
 1999: AiR. Artist in Residence - Vienna, Artothek des Bundes, Salle de Bal, Institut Français de Vienne

Werke in Öffentlichen Sammlungen
Deutschland
Situatives Brachland Museum, Bochum
Österreich
Albertina, Wien
Bundeskanzleramt, Wien
Frankreich
Artothèque du Limousin, Limoges
Artothèque d'Auxerre
Bibliothèque Kandinsky, Centre Georges-Pompidou, Paris
Bibliothèque nationale de France
Collection d'art contemporain de la ville de Paris
FRAC - Limousin, Limoges
Fonds Régional d'art contemporain du Limousin
Fonds national d'art contemporain
Ministère des affaires étrangères, Paris
Schweiz
Musée d'art et d'histoire, Genève
Vereinigte Staaten
Birmingham Museum of Art, Birmingham, Alabama
New York Public Library, NYC

Literatur
 Yves Chaudouët, Anne Bertrand, Yannick Miloux: Yves Chaudouët. Éditions Actes Sud, Arles 2010, ISBN 978-2-7427-7343-5.

Weblinks
 http://www.whysea.net (fr)
 Werke/Ausstellungen (PDF; 105 kB)
 Erwähnung in der NYTimes (en)

Künstler (Frankreich)
Franzose
Geboren 1959
Mann

Yves Chaudouët


Die Stadtbibliothek Ludwigshafen ist die Bibliothek der Stadt Ludwigshafen am Rhein.

Ihre Ursprünge reichen bis in das Jahr 1875 zurück. Das Gebäude der Zentralbibliothek wurde 1963 in der Innenstadt vom Philosophen Ernst Bloch, Sohn der Stadt Ludwigshafen am Rhein, eröffnet. Darin sind die Erwachsenenbibliothek, die Kinder- und Jugendbibliothek und der Bereich Musik und Medien. Außerdem gibt es Zweigstellen in den Stadtteilen Edigheim, Friesenheim, Gartenstadt, Mundenheim, Oggersheim, Oppau, Rheingönheim und Ruchheim.

Die Bibliothek ist Gründungsmitglied bei der Metropol-Card, die die gemeinsame Ausleihe in 21 Städten und Gemeinden in der Metropolregion Rhein-Neckar ermöglicht, unter anderem in Mannheim und Heidelberg.

Im Hintergebäude befindet sich der Sitz des Kunstvereins Ludwigshafen.

Weblinks

Einzelnachweise

Kultur (Ludwigshafen am Rhein)
Ludwigshafen
Ludwigshafen
Gegründet 1875
Organisation (Ludwigshafen am Rhein)
Bildung und Forschung in Ludwigshafen am Rhein

Stadtbibliothek Ludwigshafen


Kenneth Osberg Nilsen né le  et plus connu sous le pseudonyme de K-391, parfois stylisé IIIIXI, est un producteur de musique électronique norvégien. Il est surtout connu pour son single Ignite de 2018, issu d'une collaboration avec Alan Walker, Julie Bergan et Seungri, la chanson a atteint le numéro un en Norvège.

Carrière

Débuts 2008-2012
En 2008 Kenneth Nilsen se lance dans la production de musique sur ordinateur, d'abord sur le logiciel Dance Ejay 7 puis sur Fl Studio 08, et commence à publier des musiques fin 2009.

D'abord connu sous le pseudonyme de Keosni, plus tard il devient KON-391, acronyme de son nom complet accompagné de chiffres, il montre plus tard sur Twitch que 391 signifie CIA. Puis  il le raccourcit finalement en K-391. Il publie son premier morceau « Happy Techno » sur la plateforme Newgrounds le 26 juin 2011.

Le 21 avril 2013 il publie sur le label britannique de musique électronique NoCopyrightSounds sa musique Brimleik 2013. Cette dernière fait partie d'une série de morceaux qu'il a réalisé dans le cadre des Russefeirings en Norvège, avec à chaque fois Gjermund Olstad au chant.

Le 22 décembre 2013, sur le même label, est fait une promotion de sa chanson Dream Of Something Sweet. Sa dernière chanson sur le label est Earth, sortie le .

label et nouvelle visibilité à partir de 2018
En 2017, K-391 et Alan Walker sortent leur single collaboratif Ignite qui est un remix de K-391 du morceau de 2015 Godzilla qui met en vedette le chanteur Marvin Divine.

La chanson, qui a été tout d'abord publiée en version instrumentale, est sortie le 7 avril 2017, via le label MER ainsi que Sony Musicqui est une version avec la voix de l'auteure-compositeur-interprète norvégienne Julie Bergan  de la chanson "Ignite" et du chanteur sud-coréen Seungri, publiée le 11 mai 2018. Bien que l'instrumental soit sorti via Mer Musikk et Sony Music, l'interprétation vocale est sortie sous Liquid State qui est un label qui se concentre sur la musique de danse électronique. L'interprétation vocale a été saluée comme étant nettement meilleure que l'instrumentale. La chanson est aussi un énorme succès , première des charts en Norvège à sa sortie, et nominée chanson de l'année aux Norwegian Grammy Awards, elle totabilise à ce jour plus de  de vues sur la chaine Youtube de Nilsen lui offrant une nouvelle visibilité jusque là encore jamais atteinte. Plus tard, Kenneth signe chez MER Musikk.

K-391 a poursuivi sa collaboration avec Alan Walker en remixant des chansons telles que "Tired" et "All Falls Down".

Le 30 novembre 2018, K-391 s'associe avec Alan Walker et la chanteuse américaine Sofia Carson sur le single "Different World", mettant en vedette CORSAK, via MER Musikk et Sony Music Entertainment. Le morceau est un remix du single de 2014 de Nilsen intitulé "Sevje". Le 14 décembre 2018, le single est apparu sur le premier album d'Alan Walker du même nom, aux côtés de "Lily" avec Emelie Hollow qui est le remake de la chanson de Nilsen intitulée "Flux" de "How To Make An Epic Rap Beat" sur sa chaîne YouTube.

En mars 2020, l'expérience de remixer un ancien classique est réitérée, Nilsen collabore avec Alan Walker et le compositeur néerlandais Ahrix pour faire une version moderne chantée du morceau de ce dernier, "Nova". Le nouveau single est intitulé End Of Time et incorpore des voix non créditées fournies par l'auteur-compositeur suédois Kristin Carpenter.

Discographie

Albums de compilation

Liste des albums

Notes et références

Naissance en novembre 1994
Disc jockey norvégien
Musicien norvégien
Nom de scène
Musique électronique
Groupe de musique électronique

K-391


Saiko Takahashi (født 11. april 1976) er en tidligere japansk fodboldspiller. Hun har tidligere spillet for Japans kvindefodboldlandshold.

Japans fodboldlandshold

Referencer

Eksterne henvisninger

Kvindelige fodboldspillere fra Japan

Saiko Takahashi


O Rupununi  é uma região no sudoeste da Guiana, na fronteira com a Amazônia brasileira. O rio Rupununi, também conhecido pelos povos indígenas locais como Raponani, atravessa a região de Rupununi. O nome Rupununi se origina da palavra rapon na língua macuxi, que significa o pato assobiador de barriga preta encontrado ao longo do rio.

Geografia
O rio Rupununi é um dos principais afluentes do rio Essequibo e está localizado no sul da Guiana . O rio nasce nas Montanhas Kanuku, localizadas na região de Alto-Tacutu. O rio Rupununi flui perto da fronteira Guiana-Brasil e, eventualmente, desemboca no rio Essequibo. Ao longo da estação das cheias, o rio compartilha uma bacia hidrográfica com a Amazônia. Durante a estação chuvosa é conectado ao rio tacutu pelo inundado riacho Pirara, drenando os vastos pântanos do Parima ou Lago Amaku. A região ao redor do rio Rupununi é composta principalmente por savanas, áreas úmidas, florestas e serras baixas. A área da Região 9 é de 57.750 quilômetros quadrados e possui mais de 80 comunidades. A maioria das pessoas vive na área da savana Rupununi, enquanto as áreas cobertas pela selva são povoadas apenas perto dos principais rios.

Geologia
A geologia desta área é dividida em quatro zonas principais. Mais ao sul estão áreas de meta-sedimentos Rhyacian, meta-vulcânicos (Grupo Kwitaro) e granitos associados, todos intrudidos por rochas Orosirianas do Complexo Granítico do Sul da Guiana. As Montanhas Kanuku consistem em gnaises de alto grau em um cinturão NE-SW. O Takutu Graben é uma bacia delimitada por falhas NE-SW inicialmente preenchida por lava basáltica, depois por sedimentos mesozoicos, incluindo a Formação Takutu . Ao norte do Graben Takutu, arenitos estatherianos quase planos e conglomerados do Grupo Roraima sedimentam sobre a Formação Iwokrama vulcânicos félsicos e granitos Orosirianos associados. Relíquias de zircões de Hadean (xenocristais) na Formação Iwokrama sugerem que a crosta mais antiga deve ocorrer em profundidade.

Vida animal
As áreas dentro e ao redor do rio Rupununi abrigam uma grande diversidade de ecossistemas terrestres e aquáticos que abrigam muitas espécies extirpadas de outras áreas da América do Sul. As ecorregiões de água doce do Rupununi são áreas de excepcional riqueza de espécies, comparável à da Amazônia. " O Rupununi do Norte tem mais de 1.400 espécies de vertebrados, mais de 2.800 espécies de plantas e inúmeras espécies de invertebrados" (Rupununi, Redescobrindo um Mundo Perdido ).

Aves

A vegetação e a vida arbórea imperturbável ao longo do rio Rupununi são um refúgio para espécies raras de pássaros. Um estudo de biodiversidade realizado pela BAT (Equipe de Avaliação da Biodiversidade de Rupununi Sul), descobriu um total de 306 espécies de aves que vivem ao longo do rio.. O Siskin vermelho criticamente ameaçado ( Carduelis cucullata ), foi uma das muitas espécies de aves que foram redescobertas no rio Rupununi. Outra pesquisa aviária do rio Rupununi do Norte, conduzida por David C. Morimoto, Gajendra Nauth Narine, Michael D. Schindlinger e Asaph Wilson (DCM, MDS), mostrou que "4243 indivíduos, 292 espécies e 58 famílias" de aves habitavam o rio Rupununi Norte. Outras espécies raras de aves encontradas no levantamento foram o Doradito -de-crista (Pseudocolopteryx sclateri) e o Periquito-do-sol (Aratinga solstitialis). A famosa Harpia também habita o Rupununi e é o maior predador aéreo da América do Sul.

As espécies notáveis incluem:

 harpia Harpyja ( Harpia harpyja )
 Peixinho vermelho ( Carduelis cucullata )
 Socó-boi  ( Tigrisoma lineatum )
 Jaçanã  ( Jacana jacana )

Répteis

Os répteis prosperam no rio Rupununi, atacando pequenos peixes e crustáceos. Em outro estudo realizado pela BAT (Equipe de Avaliação da Biodiversidade de Rupununi do Sul), descobriu-se que 34 espécies diferentes. de répteis viviam ao longo do rio. O jacaré-preto é o maior predador do Rupununi, medindo até 5 metros de comprimento, porém tornou-se ameaçado de extinção devido à caça por suas peles de barriga ao longo das décadas de 1930 a 1970.

As espécies notáveis incluem:

 Jacaré-açu  (Melanosuchus niger)
 Boa de esmeralda  (Corallus caninus)
 Anaconda verde  (Eunectes murinus)
 Jabuti-piranga  (Chelonoidis carbonaria)
 Cascavel neotropical  (Crotalus durissus)
 Tartaruga gigante do rio (Podocnemis expansa)

Grandes mamíferos

O Rupununi abriga populações relativamente saudáveis de mamíferos gigantes da América do Sul, incluindo os maiores predadores terrestres felinos, a onça-pintada (Panthera onca) e o puma (Puma concolor). Tanto a onça -pintada quanto a onça- parda são gatos extremamente esquivos, aptos a caçar qualquer coisa, desde tartarugas até cães domesticados. No entanto, eles são vistos como ameaças ao gado e são caçados, o que acabou resultando em um declínio em seus números populacionais. Outro grande mamífero que vive no Rupununi é a ariranha (Pteronura brasiliensis), que é a maior lontra do mundo. Várias espécies de primatas e herbívoros e insetívoros terrestres menores, como a anta (Tapirus), também vivem e se alimentam ao longo do rio Rupununi.

As espécies notáveis incluem:

 Onça-pintada (Panthera onca)
 Suçuarana (Puma concolor)
 Ariranha (Pteronura brasiliensis)
 Macacos bugios (Alouatta)
 Capivara (Hydrochoerus hydrochaeris)
 Tamanduá-bandeira (Myrmecophaga tridactyla)

Vida aquática

O Rupununi possui um dos ecossistemas aquáticos mais diversos do planeta. Um total de 410 espécies de peixes habitam o Rupununi, superando a Guiana Francesa (298 espécies) e Suriname (309 espécies).

As espécies notáveis incluem:

 Arapaima (Arapaima)
 Lau-Lau (B. filamentosum)
 Piranha de barriga vermelha (Pygocentrus nattereri)
 Lukanani, Butterfly Peacock Bass (Cichla ocellaris)
 Peixe-gato de cauda vermelha (Phractocephalus hemioliopterus)

História

Civilização pré-colonial

Os povos indígenas fazem parte da paisagem Rupununi há milênios. Antropólogos descobriram petróglifos paleo-índios, datados de vários milhares de anos ao longo do curso do rio Rupununi. Antes da colonização da Guiana e da região de Rupununi, os ameríndios macuxi, uaiuais e uapixana habitavam a área. Os macuxis migraram do que hoje é conhecido como Brasil e Venezuela modernos, para as áreas ao norte do rio Rupununi, há mais de quatrocentos anos. Os ameríndios macuxi continuam a viver nas savanas do Rio Branco e no norte de Rupununi, sobrevivendo da abundância de peixes, vida selvagem e recursos florestais da região.

Era da exploração
Sir Walter Raleigh afirmou que o Rupununi era onde o famoso El Dorado estava situado, no entanto, ele nunca explorou o rio. Outros exploradores iniciais, como Charles Waterton e Robert Schomburgk, tentaram localizar El Dorado e conseguiram visitar com sucesso a suposta localização do mito sul-americano, que na verdade faz parte do norte de Rupununi. No entanto, eles nunca encontraram El Dorado .

Questão do Pirara
O território que compreende o Rupunnuni originalmente pertencia ao Brasil, mas devido a uma questão arbitrária entre Brasil e Reino Unido, o território passou para Guiana, esse processo é conhecido como questão do Pirara.

Desenvolvimento do século 20
A Guiana é um país em desenvolvimento que carece de crescimento econômico, ambiental e de investimento sustentável. Explorar os recursos do Rupununi por meio da agricultura corporativa, mineração e extração de petróleo são caminhos potenciais que a Guiana poderia empreender. As estradas existentes, como a que liga o Rupununi ao estado de Roraima, estão sendo reformadas para chegar até Georgetown . Também foi construída uma ponte na fronteira Guiana-Brasil, que liga Lethem (Guiana) a Bonfim (Brasil). Essa infraestrutura facilitará o transporte de mercadorias em toda a área, mas representa uma ameaça ao frágil ecossistema do Rupununi.

A fim de proteger formalmente o ecossistema do Rupununi, ONGs e o governo da Guiana se uniram para tentar fazer cumprir a legislação para proibir qualquer atividade humana perjudicial contra o meio ambiente e a vida selvagem no Rupununi.

Ecoturismo e turismo de aventura
O ecoturismo no Rupununi é uma parte importante da economia da Guiana, especialmente para o povo ameríndio local. Existem muitas fazendas e pousadas, como a Fazenda Karanambu, uma área protegida para ariranhas e outras espécies ameaçadas de extinção no Rupununi, iniciada por Tiny McTurk (1927), que geram receita de turistas que visitam o Rupununi. Perto de Karanambu está o ecolodge Caiman House, um empreendimento social que gera receita para uma biblioteca pública, elevando a taxa de aprovação no ensino médio de quase zero em 2005 para 86% em 2019.

A Conservation International hospeda um site no Rupununi que inclui detalhes de acomodações de ecoturismo. Alguns turistas viajam por terra de Georgetown a Lethem através do Rupununi e para o Brasil, mas a viagem é muito lenta na estação chuvosa, quando as estradas de terra se degradam, e pode ser impossível. Rock View Lodge e The Pakaraima Mountain Inn estão ambos perto de Annai 3-5 horas de Lethem. O Rupununi / Lethem Rodeo é uma atração turística na Páscoa (durante a estação seca).

Ver também

 Questão do Pirara
 Cataratas de Rappu
 Rio Essequibo
 Lista de rios da Guiana
 Savana Rupununi
 Amazonas

Referências

 Vegamián, Félix María de (Padre, Ordem dos Frades Menores Capuchinhos). El Esequivo, fronteira da Venezuela. Documentos históricos e experiências pessoais . Madrid: Talleres Tipográficos Raycar SA, 1968.
 (in Spanish) Aerial view of the mouth of the Esequibo River.

Rios de Guiana

Rupununi