Alyson Rae Stoner (born August 11, 1993) is an American actor, singer, and dancer. Their film roles include Cheaper by the Dozen (2003), Cheaper by the Dozen 2 (2005), and the Step Up franchise (2006–2014). Their television roles include serving as the host of Disney Channel's Mike's Super Short Show (2001–2007), playing Max in The Suite Life of Zack & Cody (2005–2007), voicing Isabella Garcia-Shapiro in Phineas and Ferb (2007–2015), and portraying Caitlyn in Camp Rock (2008) and Camp Rock 2: The Final Jam (2010).

Stoner has been a background dancer for several artists including Missy Elliott, Eminem, Kumbia Kings, Outkast, and Will Smith. They lent their voice to the Kingdom Hearts franchise (2008–2020) and the Holly Hobbie & Friends series of animated television specials (2006–2008). They also released twelve singles and two extended plays.

Early life
Stoner was born in Toledo, Ohio, the child of LuAnne Hodges (née Adams), a former executive secretary at Owens-Illinois, and Charlie Stoner. While growing up in Toledo, Stoner attended Maumee Valley Country Day School and studied ballet, tap dance, and jazz dance at the O'Connell's Dance Studio. They also modeled and trained at the Margaret O'Brien Modeling Studio. They won Best Model of the Year at the International Modeling and Talent Association Convention in New York City under O'Brien's studio in 2000.

Career

Acting and singing
In 2001, Stoner became the co-host of the Disney Channel Mike's Super Short Show along with Michael Alan Johnson, an infomercial segment regarding forthcoming Disney releases. In 2003 and 2005, they appeared as Sarah, one of the twelve Baker children, in the successful comedies Cheaper by the Dozen and Cheaper by the Dozen 2. They have also appeared in several television shows aimed at the preteen audience, including The Suite Life of Zack & Cody, That's So Raven and Drake & Josh.

In 2006, they had a small film role in Step Up as Camille, Channing Tatum's character's younger foster sister. They provided the voice of Isabella Garcia-Shapiro and Jenny (until Season 4) in the Disney Channel animated series Phineas and Ferb from 2007 to 2015. In 2008, they starred in the Disney Channel Original movie Camp Rock as Caitlyn Gellar, an aspiring music producer. Their reception in Camp Rock was particularly strong, with various media outlets suggesting it was about time they played a main character role having backed up for other big names such as Will Smith and Eminem. Stoner starred as Alice McKinley in the movie Alice Upside Down, based loosely on the Alice series, particularly The Agony of Alice by Phyllis Reynolds Naylor. This was their second starring role and, according to an interview that appears on the direct-to-DVD release, they state that this was the first time they have had to appear in every scene in a movie.

In 2008, they sang two songs, "Lost and Found" and "Free Spirit", from the soundtrack of the movie Alice Upside Down, in which they play the lead role. They have also recorded a cover version of the song Dancing in the Moonlight for the 2009 Disney DVD/Blu-ray movie, Space Buddies. In 2010, Stoner appeared in the third Step Up film Step Up 3D opposite Adam Sevani where they reprised the role. Stoner uploaded a video onto their official YouTube page of their final dance rehearsal which introduced other cast members. The same year, Stoner returned to reprise their role as Caitlyn Gellar in Camp Rock 2: The Final Jam, a sequel to Camp Rock. Stoner also guest-starred in the television drama series House as a skater.

In 2011, Stoner started working with record producers, songwriters and a vocal coach to change their vocal style from "kiddie-pop" to a more soulful pop vibe with a little alternative edge for their first studio album. On April 4, 2010, Stoner posted a video to their YouTube Channel announcing the release of their debut single "Flying Forward" on April 20, 2010. Stoner released their debut EP entitled Beat the System in 2011. They also appeared in Wii Fit related videos on the Nintendo Channel on the Wii video game console demonstrating balance exercises. Stoner replaced Hayden Panettiere as the voice of Kairi in Kingdom Hearts Re:Chain of Memories, Xion in Kingdom Hearts 358/2 Days, and both characters in Kingdom Hearts III. They voiced the character Opal in seasons three and four of The Legend of Korra.

Dancing
After choreography training in Los Angeles, Stoner appeared as a backup dancer in several music videos, notably Missy Elliott's "Work It", "Gossip Folks", "I'm Really Hot", Eminem's "Just Lose It", and "No Tengo Dinero" by the Kumbia Kings. They have also been a backup dancer for Outkast at the 2004 Kids' Choice Awards and for Will Smith at the 2005 show. Stoner danced with a dancing group called The JammX Kids between 2003 and 2006. They quit the group in early 2006 due to scheduling conflicts, but continues to work with the individual kids on different jobs. They were also one of the dancers in the special features for the Shark Tale DVD.

Stoner teaches hip hop classes at the Millennium Dance Complex, and is credited as the youngest person to teach a master class there. They also appeared in Debby Ryan's "We Got the Beat" for Disney Channel's Radio Rebel. In February 2015, they released a dance tribute video to Missy Elliot featuring a mash up medley of Missy Elliott videos they had danced in when they were younger. Within the first week, it received more than 12 million views. Missy Elliott invited Alyson to perform "Work It" with them at the 2019 MTV Video Music Awards.

Publishing
Stoner was the "dance editor" for KEWL Magazine. In February 2009, Stoner released the Alyson Stoner Project described as "a dance video hybrid — melding many styles of entertainment into one package". It was directed by Kevin Schmidt, their co-star from Cheaper by the Dozen.

Personal life
In March 2018, Stoner came out in an article on Teen Vogue, stating they were "attracted to men, women, and people who identify in other ways." Later that year they stated in an interview "I don't feel comfortable labeling my sexual orientation or even faith at the moment." In June 2023, Stoner stated that they used "they/them" pronouns and that they had been fired from a television show after coming out as queer.

Stoner has been open about their struggles with mental health and disordered eating. According to Stoner, they first developed anxiety at age six due to the high-stress environment of working in the entertainment industry with symptoms including heart palpitations, hair loss, and seizures. In 2011, at age 17, they were hospitalized and checked themself into rehab facility for eating disorders, having struggled with anorexia, bulimia, and binge eating disorder for years. They credit therapy for assisting in their recovery.

Filmography

Film

Television

Web

Video games

Discography

Extended plays

Singles

Featured singles

Other appearances

Awards and nominations

References

External links

 Alyson Stoner interview from Portrait magazine.

1993 births
Living people
21st-century American actors
21st-century American singers
21st-century American LGBT people
Actresses from Toledo, Ohio
American child actors
American child singers
American dancers
American film actors
American television actors
American voice actors
American non-binary musicians
American non-binary actors
American LGBT singers
American LGBT dancers
Non-binary singers
Non-binary dancers
LGBT people from Ohio
Maumee Valley Country Day School alumni
Musicians from Toledo, Ohio

Alyson Stoner


Amparafaravola ist eine madagassische Stadt im gleichnamigen Distrikt im Westen der Region Alaotra-Mangoro. Die Bevölkerung lag nach einer Schätzung im Jahre 2001 bei ca. 47.000 Einwohnern. Anderen Quellenangaben zufolge beträgt die Bevölkerungszahl 60.491 nach Hochrechnungen für das Jahr 2012.

Einzelnachweise

Ort in Alaotra-Mangoro
Ort in Afrika

Amparafaravola


Le mot biset peut désigner :

 Le Pigeon biset, (Columba livia) :  une espèce d'oiseaux de la famille des Columbidés, qui comprend le pigeon domestique, la plupart des pigeons des villes, et qui subsiste également comme oiseau sauvage dans son milieu naturel original.
 Une étoffe de laine grossière, de couleur bise. Un habit de biset (Besch.1845).

Patronymes :
 Robert Biset, architecte français.
 Charles Emmanuel Biset, peintre flamand.
 Maxime Biset, footballeur belge.
 , un baron anglo-norman du .

Notes et références

Homonymie

Biset


(signifiant « lézard oublié ») est un genre éteint de dinosaures Sauropoda Titanosauria de la formation de Tremp du Crétacé supérieur (Maastrichtien) de Catalogne, Espagne. Le type et la seule espèce est . Les analyses phylogénétiques le situent dans la famille des Saltasauridae sud-américains et africains, distinct des autres sauropodes nains insulaires de l'archipel européen. Abditosaurus habitait l'île ibéro-armoricaine, une île préhistorique composée de ce qui est aujourd'hui l'Espagne, le Portugal et le sud de la France, et aurait été la plus grande espèce de titanosaure dans son environnement.

Histoire des études
En 1954, alors qu'il prospectait pour des mammifères fossiles, le paléontologue allemand  a découvert, le 25 septembre, les restes d'un grand Titanosauria dans la localité d'Orcau-1 de la formation de Conques, en Catalogne, en Espagne. Il s'agit de la première découverte majeure d'un sauropode en Espagne. Au cours des deux premières semaines de fouilles, Kühne parvient à identifier une dizaine d'ossements, dont certains sont emballés et envoyés à l'Instituto Lucas Mallada (ILM) de Madrid, tandis que d'autres restent sur le site (enveloppés pour être protégés). De retour l'année suivante, Kühne, accompagné de locaux et de chercheurs de l'ILM, parvient à identifier une dizaine d'ossements supplémentaires en plus de la plupart de ceux laissés sur place. Comme en 1954, une partie des ossements est transportée à Madrid, tandis que le reste est laissé sur place. Ces premières découvertes consistaient en des fragments d'ilium, des parties de l'omoplate, des vertèbres dorsales, des chevrons, un tibia, des parties de fémurs et un humérus complet ainsi que des ossements indéterminés. Bien que Kühne ait demandé des fouilles supplémentaires, le financement était épuisé et les travaux sur la localité ont été arrêtés. En 1956, le matériel fossile récupéré a été attribué par Albert-Félix de Lapparent et Emiliano Aguirre à une espèce nouvelle, mais sans nom, du genre Hypselosaurus, désormais nomen dubium. Ce n'est qu'en 1984 et 1986 que de nouvelles expéditions ont été menées dans la région, sous la direction de Josep Vicenç Santafé de l'Institut de Paleontologia de Sabadell, à Barcelone, et avec l'aide de chercheurs de l', à Lleida. Ils ont identifié une plaque sternale et des vertèbres dorsales supplémentaires. Une autre expédition a été menée de 2012 à 2014 par l'Institut Català de Paleontologia, l'Université de Saragosse et le Museu de la Conca Dellà. Cette expédition a récupéré les éléments laissés sur le site par les fouilles de 1955 et 1986, avec du matériel supplémentaire des membres, des fragments de dents, des côtes et une série articulée de vertèbres dorsales et cervicales. Des recherches ultérieures sont parvenues à découvrir une partie du matériel historique. En 2017, une partie des découvertes initiales a été décrite. Cette découverte a été montrée dans le documentaire de 2017 « Europe's Last Giant ».

Le spécimen type, qui a de nombreux numéros d'accession, est le squelette de titanosaure européen connu le plus complet, le cou semi-articulé, préservant douze des quatorze vertèbres cervicales estimées, étant particulièrement remarquable. Les squelettes complets ou presque complets de vertèbres cervicales sont très rares chez les sauropodes ; au début de 2022, seuls 27 spécimens de sauropodes avec des cous complets ou presque complets étaient connus.

Étymologie
En 2022, l'espèce type Abditosaurus kuehnei a été nommée et décrite par Bernat Vila  Le nom générique, Abditosaurus, signifie « reptile oublié », et est dérivé du latin abditus, qui signifie « caché » ou « oublié », car le matériel fossile a été caché pendant soixante ans entre la découverte initiale et la dernière expédition qui a recueilli les derniers ossements, et du grec sauros, qui signifie « lézard ». Le nom spécifique, kuehnei, honore Walter Georg Kühne, le découvreur du spécimen type.

Description
Abditosaurus est connu pour sa grande taille, et est le plus grand titanosaure de l'île ibéro-armoricaine, une région géologique comprenant la majeure partie de l'Espagne et du sud de la France. On estime qu'il atteignait une longueur de 17,5 mètres et une masse de 14 tonnes.

L'holotype comprend une côte sternale ossifiée et un calcanéum ossifié, éléments qui jusqu'à présent n'avaient pas été identifiés sans équivoque dans des spécimens de titanosaures, ce qui a conduit à la spéculation qu'ils avaient complètement disparu dans le groupe. Ces os se sont probablement ossifiés en raison de l'âge avancé de l'holotype, ce qui a également été prouvé par sa structure osseuse.

Classification
Les découvreurs d'Abditosaurus l'ont identifié comme un membre des Saltasaurinae, un clade de titanosaures présent en Amérique du Sud et en Afrique. Leur analyse phylogénétique a révélé que le sauropode égyptien Paralititan était le taxon frère d'Abditosaurus, et que Maxakalisaurus brésilien était leur parent le plus proche. Le clade réunissant ces trois espèces formait à son tour un clade frère des Saltasaurini. En tant que tel, Abditosaurus n'est pas étroitement lié aux autres sauropodes européens, dont la majorité a été classés parmi les Opisthocoelicaudiinae par leur analyse phylogénétique. Les genres européens sont surlignés en gras dans le cladogramme ci-dessous :

Paléoécologie
Le seul spécimen connu d'Abditosaurus a été trouvé dans la formation de Conques, qui date du début de l'âge Maastrichtien du Crétacé. À cette époque, le sud de la France, l'Espagne et le Portugal formaient une île, connue sous le nom d'île ibéro-armoricaine. La plupart des taxons des Titanosauria de l'île ibéro-armoricaine, tels que Lirainosaurus, Atsinganosaurus, Garrigatitan, Ampelosaurus et Lohuecotitan, étaient de taille petite ou moyenne. En revanche, Abditosaurus était nettement plus grand et ne présentait pas d'adaptations physiologiques à un environnement insulaire, ce qui suggère que l'espèce est arrivée récemment dans l'écosystème. Elle pourrait faire partie d'une tendance plus large de Sauropoda plus grands remplaçant les espèces endémiques plus petites en Europe au début du Maastrichtien, car les sauropodes plus grands apparaissent pour la première fois dans le biote du Hațeg à peu près à la même époque. Abditosaurus est associé à des œufs de l'oospèce (œuf fossile) Fusioolithus baghensis, qui ressemblent beaucoup aux œufs trouvés au Gondwana.

Liens externes

Notes et références

Notes

Références

Sauropoda
Genre de dinosaures non aviens (nom scientifique)
Taxon fossile décrit en 2022
Paléontologie en Espagne

Abditosaurus


Austrijska kadulja (austrijska žalfija lat. Salvia austriaca), vrsta trajnice iz porodice usnača. Rasprostranjena je po Europi, od južnoeuropske Rusije, Krima, Ukrajine i Bjerlorusije na zapad do Hrvatske, Austrije i nekadašnje Čehoslovačke

Sinonimi
 Elelis austriaca (Jacq.) Raf.
 Salvia bavarica Schrank
 Salvia distans (Moench) Pohl
 Salvia sclaraea Crantz, nom. illeg.
 Sclarea austriaca (Jacq.) Soják
 Sclarea distans Moench

Izvori

Žalfija
Flora Austrije
Flora južne europske Rusije
Flora Ukrajine
Flora Bjelorusije
Flora Bugarske
Flora Krima
Flora Mađarske
Flora Rumunjske
Flora Hrvatske

Austrijska kadulja


The West Pier er en mole i den sydengelske by Brighton. Den åbnede i 1866 og lukkede i 1975. Molen blev designet af arkitekt Eugenius Birch.

Verdens højeste bevægelige observationstårn, British Airways i360, er under opførsel ved The West Pier. Det bliver 162 meter højt og forventes åbnet i sommeren 2016.

Referencer

Eksterne henvisninger

 The West Pier Trust - ejerne af molen

West Pier
Bygninger, konstruktioner og anlæg i England
Etableret i 1866

The West Pier


Se denomina Gran Encarnación a la conurbación de la localidad paraguaya de Encarnación con 3 localidades adyacentes del departamento de Itapúa, al norte, sur, este y oeste de la misma.

Gran Encarnación está conformado con Cambyretá (quien junto con Encarnación, son los dos municipios más poblados del departamento de Itapúa), también conforma con parte de San Juan del Paraná y Capitán Miranda, que son consideradas ciudades dormitorios, donde mucha gente estudia y trabaja en Encarnación.

Esta zona metropolitana es la 3º aglomeración urbana de Paraguay en cuanto a población se refiere, siendo la aglomeración del Gran Asunción la más grande y poblada del país, seguido del Gran Ciudad del Este. Conforma igualmente un área metropolitana binacional con el Gran Posadas (Argentina) de más de medio millón de habitantes.

Distritos

Conurbano encarnaceno

Conurbano binacional
Conforma igualmente un área metropolitana binacional con el Gran Posadas (Argentina) de más de medio millón de habitantes, pues están separadas apenas por el río Paraná, conectadas a través del Puente Internacional San Roque González de Santa Cruz.

Transportes y comunicaciones

Aeropuertos
En el distrito de Capitán Miranda, se encuentra el Aeropuerto Teniente Amín Ayub González, el tercero más importante del país. Esta terminal aérea momentáneamente cuenta con vuelos regulares a Asunción.

Terminales de buses
La Terminal de Buses de Encarnación está ubicada en el centro mismo de la ciudad, cerca de la Catedral y de la Municipalidad de Encarnación. Esta terminal ofrece servicios a muchas ciudades de Paraguay y también a nivel internacional.

Red vial
Algunas de las vías más importantes de esta área metropolitana son:
 Ruta PY01
Es la ruta que une Encarnación con Asunción. Pasa por el distrito de San Juan del Paraná.

 Ruta PY06
Es la ruta que une Encarnación con Ciudad del Este. Pasa por los distritos de Cambyretá y Capitán Miranda.

 Ruta vecinal 14

Es la ruta que une Encarnación con el centro de Cambyretá, hasta llegar a Nueva Alborada.
 Puente Internacional San Roque González de Santa Cruz
Es el puente que une Encarnación con la ciudad argentina de Posadas.

Referencias

Encarnación (Paraguay)
Áreas metropolitanas de Paraguay

Área metropolitana de Encarnación


Mutellina je biljni rod iz porodice štitarki raširen po Europi, od Francuske na zapadu, pa do Ukrajine na istoku, i na jug do Sredozemlja.

Postoje tri priznate vrste od kojih u Hrvatskoj raste smo jedna, to je Planinski koprenjak, nekad uključivan u rod Ligusticum.

Vrste
 Mutellina caucasica (Sommier & Levier) T.V.Lavrova
 Mutellina corsica (J.Gay) Reduron, Charpin & Pimenov
 Mutellina purpurea (Poir.) Reduron, Charpin & Pimenov

Sinonimi
 Meon St.-Lag.

Vanjske poveznice

Izvori

Apioideae

Mutellina


ألبوم الريمكس هو في الغالب ألبوم يتضمن أغاني مصدرة أعيد تسجيلها وتعديلها من قبل الفنان أو شركة التسجيلات

انظر أيضاً
 ألبوم تقدير
 ألبوم التجميع
 عينة (موسيقى)
 مجموعة الصندوق

ألبومات ريمكس
أنواع الألبومات

ألبوم ريمكس


Les 030 T Nord 3.901 à 3.915 sont des locomotives tender de type 030T de la compagnie des chemins de fer du Nord. Elles proviennent du chemin de fer de la petite-ceinture où elles formaient la série 21 à 35. Elles portaient le nom de Boers car elles sont construites durant la guerre des Boers.

Historique
Ces locomotives sont livrées dans l'ordre suivant:
- N° 3.901 à 3.907 par les ateliers de la Chapelle en 1899,
- N° 3.908 à 3.915 par les ateliers d'Hellèmes en 1899,

Caractéristiques
-Longueur totale : 8,63 m
-Poids à vide : 35 t
-Empattement: 2,45 m
-Diamètre des cylindres : 430 mm
-Course des pistons : 600 mm
-Diamètre des roues motrices : 1440 mm
-Pression de la chaudière : 12 kg
-Surface de la grille : 1,62 m2
-Surface de chauffe: 114 m2

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Chemins de fer du Nord

Liens externes

Locomotive à vapeur française
Locomotive à vapeur du Chemin de fer du Nord

030 T Nord 3.901 à 3.915


Den nye frelser er en kortfilm fra 1999 instrueret af Kasper Syhler efter eget manuskript.

Handling
En gammel sømand sidder en nat ved Langelinie i selskab med sin veninde; Den lille Havfrue. Mens han nyder havfruens selskab, hjemmerullede smøger og guldøl, bliver han pludselig fanget i en religiøs krydsild mellem Moses, de tre vise mænd og Gud. Her bliver sømanden stillet overfor en kendsgerning, han ikke bryder sig om.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kortfilm fra Danmark
Danske film fra 1999

Den nye frelser


Svijet

Događaji

Izbori i referendumi

Osnivanja i gašenja

Rođenja

 1. prosinca: Niko Županič, slovenski etnolog, antropolog i političar, član Jugoslavenskog odbora (1915. – 1919.). Godine 1919. član delegacije SHS na Pariškoj mirovnoj konferenciji († )

Smrti

Hrvatska i u Hrvata

Događaji

Izbori i referendumi

Osnivanja i gašenja

Rođenja

Smrti

Izvori

Vanjske poveznice

Politika u 1876.


Prince George's Plaza es una estación en la línea Verde del Metro de Washington, administrada por la Autoridad de Tránsito del Área Metropolitana de Washington. La estación se encuentra localizada cerca del The Mall at Prince Georges del condado de Prince George en la localidad de Hyattsville en Maryland.

Conexiones de autobuses
 WMATA Metrobus
 TheBus

Referencias

Enlaces externos

 WMATA: Prince George's Plaza Station
 StationMasters Online: Prince George's Plaza Station
 The Schumin Web Transit Center: Prince George's Plaza Station

Estaciones de Metro de Estados Unidos inauguradas en 1993
Estaciones de la línea Verde (Metro de Washington)
Condado de Prince George (Maryland)

Prince George's Plaza


Gobada est l'un des quatorze arrondissements de la commune de Savalou dans le département des Collines au centre du Bénin.

Géographie
L'arrondissement de Gobada est situé au centre du Bénin et compte 4 villages. Il s'agit de :
 Gobada
 Govi
 Lama
 Zadowin.

Histoire

Démographie
Selon le recensement de la population de  conduit par l'Institut national de la statistique et de l'analyse économique (INSAE), Gobada compte 6092 habitants.

Références

Arrondissement au Bénin
Collines

Gobada


Robert Lee Frost (26 Mart 1874 - 29 Ocak 1963) Amerikalı bir şairdir. Yapıtlarındaki ilhamı New England eyaletinden almış, bu bölgeyi karmaşık sosyal ve felsefi temaları işlemek için kullanmıştır. Popüler ve çok atıf yapılan Frost, yaşamı boyunca defalarca onurlandırılmış, ve 4 Pulitzer Ödülü almıştır.

Her ne kadar New England ile ilişkilendirilse de, Frost San Francisco'da doğmuştur. Annesi İskoç kökenli İsabelle Moodie'dir.

Babası öldükten sonra, annesi ve kız kardeşi ile doğu Massachusetts'e taşınmıştır. Babası eskiden Öğretmenlik yapıyordu ama sonradan bir gazete muhabiri oldu. Darthmouth Üniversitesi'ne gitti, Theta Delta Chi organizasyonuna katıldı ve birçok işte çalıştı. Fabrika işçiliği ve gazete dağıtıcılığı bu işlerden sadece birkaçıdır.

Frost'un bazı önemli sözleri:

"Hayatta öğrendiğim her şeyi üç kelime ile özetleyebilirim: Hayat devam ediyor."

"Dünyanın yarısı söyleyecek bir şeyi olan ama söyleyemeyen, öteki yarısı da söyleyecek bir şeyi olmayan ama durmadan konuşan insanlardan oluşur."

"Banka, size hava iyiyken şemsiye verip, yağmur başladığında geri isteyendir."

Eserlerinden Seçmeler

Şiirleri
 Karlı Bir Akşamda Orman Tarafından Durdurulmak

Kaynakça

1874 doğumlular
1963 yılında ölenler
19. yüzyıl Amerikalı şairleri
20. yüzyıl Amerikalı şairleri
Harvard Üniversitesinde öğrenim görenler
Dartmouth Kolejinde öğrenim görenler
Pulitzer Ödülü alan yazarlar
San Francisco doğumlular
Pulitzer Ödülü alan şairler
Amerikalı şairler
Pulitzer Ödülünü iki defa alan yazarlar
Amerikalı yazarlar
Pulitzer Ödülü sahipleri

Robert Frost


Eva María Moral Pedredo, née le  à Madrid, est une paratriathlète espagnole concourant en catégroie PTWC. Elle est médaillée de bronze aux Jeux paralympiques d'été de 2020.

Biographie

Eva María Moral est victime le 29 septembre 2013 d'un accident de la route dans les montagnes près de Madrid et chute de sept mètres dans un ravin. Elle ressort de cet accident paraplégique à cause d'une lésion de la moelle épinière. En 2018, elle est sacrée  championne d'Europe dans la catégorie PTWC (ParaTriathlon WheelChair).

Lors des Jeux paralympiques d'été de 2020, Eva María Moral monte sur la troisième marche du podium derrière l'Américaine Kendall Gretsch et l'Australienne Lauren Parker. Lors des séries mondiales de triathlon d'Abou Dhabi en novembre, elle remporte une nouvelle médaille de bronze aux championnats du monde de paratriathlon derrière l'Australienne Lauren Parker et la Brésilienne Jessica Ferrera.

Palmarès

Références

Liens externes

Triathlète handisport espagnole
Médaillée de bronze paralympique espagnole
Triathlète aux Jeux paralympiques d'été de 2020
Naissance en juillet 1982
Naissance à Madrid

Eva María Moral


Güldür Yüzümü, Müslüm Gürses'in en çok satan albümlerindendir. 5 Ekim 1985 yılında Elenor Plak firmasından çıkarılmıştır. Şarkıların birçoğunu Ali Tekintüre yazmış, Yavuz Taner bestelemiş, Müslüm Gürses de okumuştur. Albümdeki bütün şarkılar Müslüm Gürses klasiği haline gelmiştir.

Albümün ilk Elenor baskısı ve Alman Uzelli kasetçilik kaset baskılarında Güldür Yüzümü ve Gözünden Tanırım parçalarının başlarında bağlama ve kanun introsu vardır. LP de bağlama ve kanun girişleri yoktur.

Şarkı listesi

Künye

 Prodüksiyon: Atilla Alpsakarya
 Yönetmen: Yavuz Taner
 Stüdyo: Türküola
 Fotoğraflar: Stüdyo Erol
 Grafik: Bülent Engez
 Kapak Baskı: Sayılı Matbaa

Kaynakça

Müslüm Gürses albümleri
1985 albümleri
Elenor Müzik albümleri
Arabesk albümleri
Türkçe albümler

Güldür Yüzümü (albüm)


Lebap ili (), Türkmenistan'ın illerinden biridir. İl ülkenin kuzeydoğusunda yer almakta olup Afganistan ve Özbekistan'a sınırı bulunmaktadır. Yüzölçümü 93,730 km² olan ilin nüfusu 2005 yılı itibarı ile 1,334,500'dür. İlin merkezi Türkmenabat'tır.

Türkmenistan'ın en yüksek dağı Ayrybaba Dağı il sınırları içerisinde yer almaktadır. 7 bin km'lik Türkmenistan-Çin doğalgaz boru hattı buradan başlamakta ve Özbekistan ve Kazakistan üzerinden Çin'e uzanmaktadır. Doğalgaz boru hattının açılışı 14 Aralık 2009'da gerçekleştirilmiştir. Hattın başlangıcında bir de gaz arıtma rafinerisi yer almaktadır.

İdari bölümler
Lebap ili, 16 ilçe ile üç ilçe statülü şehre ayrılmaktadır.
 Magdanlı şehri
 Seydi şehri
 Türkmenabat şehri
 Atamurat ilçesi
 Büyük Türkmenbaşı ilçesi
 Birata ilçesi
 Devletli ilçesi
 Farap ilçesi
 Kalkınış ilçesi
 Karabekevül ilçesi
 Karaşsızlık ilçesi
 Magdanlı ilçesi
 Halaç ilçesi
 Hocambaz ilçesi
 Köytendağ ilçesi
 Sakar ilçesi
 Sayat ilçesi
 Serdarabat ilçesi
 Seydi ilçesi

Kaynakça

Lebap


Die Liste der denkmalgeschützten Objekte in Ožďany enthält die sechs nach slowakischen Denkmalschutzvorschriften geschützten Objekte in der Gemeinde Ožďany im Okres Rimavská Sobota.

Denkmäler

Legende

Einzelnachweise

!
Ozdany


La  est l'une des douze circonscriptions législatives que compte la préfecture de Hyōgo au Japon. Cette circonscription comptait  électeurs en date du .

Description géographique

La quatrième circonscription de la préfecture de Hyōgo regroupe les villes de Nishiwaki, Miki, Ono, Kasai et Katō avec l'arrondissement de Nishi de Kobe et le district de Taka.

Députés

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Chambre des représentants du Japon

Circonscription législative au Japon

Quatrième circonscription de la préfecture de Hyōgo


Der Sturz – Honeckers Ende ist ein Dokumentarfilm von Eric Friedler (Redaktion: Patricia Schlesinger) über die Karriere und die letzten Tage Erich Honeckers in der DDR. Kernstück des Films sind längere Ausschnitte aus einem Interview mit Margot Honecker, die sich seit ihrer Ausreise nach Santiago de Chile nicht mehr öffentlich vor der Kamera äußern wollte. Erstmals ausgestrahlt wurde die 90-minütige Dokumentation am 2. April 2012 vom deutschen Fernsehsender Das Erste. Die Süddeutsche Zeitung beschreibt den Film als "ein monumentales, beeindruckendes, am Ende aber vor allem gruseliges Beispiel für so eine stehengebliebene Lebensuhr". Die FAZ sieht im Sturz eine "atemberaubende Geschichtsstunde, auch weil Friedler die entscheidenden Tage und Stunden, in denen Erich Honecker gestürzt wurde und es mit der DDR zu Ende ging, minutiös rekonstruiert und spannend wie ein Krimi erzählt". Das historische Seminar der Universität Cambridge bezeichnet den Film "als Meilenstein deutscher Dokumentarfilme des 21. Jahrhunderts."

Inhalt und Hintergrund
Der Film beruht in erster Linie auf Zitaten und O-Tönen von Zeitzeugen, die durch Ausschnitte damaliger Fernsehsendungen und Ereignisse veranschaulicht werden. Zum ersten Mal nach über 20 Jahren gab die DDR-Ministerin für Volksbildung, Margot Honecker, ein Fernsehinterview. Aufgezeichnet wurde dieses an drei Tagen im Herbst 2011 in ihrer Wohnung in Santiago de Chile. Darin verteidigte sie den Sozialismus und die Staatssicherheit als Notwendigkeit zum Schutz und meinte, dass es keinen Mauertoten hätte geben müssen ("Die brauchten ja nicht über die Mauer zu klettern, um diese Dummheit mit dem Leben zu bezahlen."). Des Weiteren leugnete sie den Schießbefehl und bezeichnete traumatisierte Opfer der Jugendwerkhöfe als "bezahlte Banditen". Gleichzeitig zeigte sie sich davon überzeugt, dass es die DDR nicht umsonst gegeben habe und mit ihr ein "Keim gelegt" worden sei, dass Deutschland irgendwann die Erfahrungen der beiden Systeme für sich nutzen werde.

Neben Margot Honecker äußerten sich in der Dokumentation u. a. Uwe Holmer, Egon Krenz, Lothar de Maizière, Hans Modrow, Helmut Schmidt, Wolfgang Schäuble, Michail Gorbatschow, Eduard Schewardnadse, Gregor Gysi, Manfred Stolpe, Peter-Michael Diestel, Friedrich Wolff und Rudolf Seiters in Interviews.

Rezeption

Honecker-Interview
Obwohl Margot Honecker laut NDR schriftlich ihre Einwilligung zum Interview gegeben hatte, wehrte sie sich gegen den Film, unterstützt durch ihren Verleger Frank Schumann. Im Vorfeld hatte sie alle Interviews mit Vertretern "bürgerlicher Medien" abgelehnt und nach Ausstrahlung von Der Sturz bestritt sie, jemals eine Einwilligung für ein Interview mit Eric Friedler gegeben zu haben. Der NDR vermochte diese Behauptung nicht zu entkräften, da er die angeblich existierende schriftliche Einwilligung Margot Honeckers nicht vorzulegen vermochte. Friedler habe sich, so Margot Honecker, unter Vorspiegelung falscher Tatsachen das Material vielmehr erschlichen. Lediglich als Mitarbeiter Frank Schumanns habe er im Rahmen von Recherchen zu einem Gesprächsband Margot Honeckers Bild- und Tonaufnahmen gemacht, die ausschließlich für das Archiv des Verlags gedacht gewesen seien. Diese Aufnahmen habe Friedler entgegen allen Absprachen einbehalten und auch weitere persönliche Dokumente Erich Honeckers unterschlagen.

Der NDR seinerseits ließ verlautbaren, der Verleger Frank Schumann sei nur auf Wunsch Margot Honeckers als Begleiter Eric Friedlers beim Interview dabei gewesen. Deshalb wurden vom NDR auch dessen Reise- und Hotelkosten bezahlt. Der NDR wies darauf basierend Margot Honeckers und Frank Schumanns Behauptungen als völlig haltlos zurück.

Weblinks

Einzelnachweise

Filmtitel 2012
Deutscher Film
Dokumentarfilm
Eric Friedler

Der Sturz – Honeckers Ende


Barré Studio was among the first film studios dedicated to animation and founded by Raoul Barré and William Nolan in 1914. The studio pioneered some early animation processes, including mechanical perforation of cels and animating special effects on glass.

The studio began with advertising films (among the first animated films used to sell something), then got a series with Edison called the Animated Grouch Chaser. The series was mostly live-action with a few animated inserts.  The studio also put out the Phables and The Boob Weekly cartoons.  Animators included Frank Moser, Gregory La Cava, George Stallings, Tom Norton and Pat Sullivan, all of whom got their starts here.  Rube Goldberg was the writer for The Boob Weekly.

In 1916, William Randolph Hearst founded International Film Service, and hired all of Barré's animators to work for him, including Bill Nolan.  Soon afterward, Barré was contacted by Charles Bowers, who had been animating Mutt and Jeff for a year. The series was doing so well that it had outgrown Bowers' studio.  A partnership was formed: Bowers' animators and series worked on in Barré's studio.  The result was the Bud Fisher Film Corporation, named for the originator Bud Fisher of the Mutt and Jeff comic strip. It was known in the industry as the Barré-Bowers Studio.

Fisher took all public credit for the cartoons, while Barré supervised the animators and Bowers handled the books. He "handled" the books so well, in fact, that he ruined the company: Barré quit in 1918 to avoid getting charged as an accomplice; Bowers was fired in 1919 and 1921. This left Fisher in charge. Barré-Bowers went bankrupt in 1923.

Besides Barré and Bowers, directors at their studio included Manny Gould and Dick Friel. Animators included C. T. Anderson, Clarence Rigby, George Stallings, Ted Sears, Mannie Davis, Burt Gillett, Dick Huemer, Tom Palmer, Ben Sharpsteen, Bill Tytla, Albert Hurter, Carl Lederer, F. M. Follett, Isadore Klein, Milt Gross, Walter Lantz and George Ruffle.

Filmography
Series
 Animated Grouch Chasers (1915)
 Phables (1915-1916)
 The Boob Weekly (1916)
 Mutt and Jeff (1916-1926)

One-Shots
 Cartoons On A Yacht (1915)

References

American animation studios
Mass media companies established in 1914
Defunct mass media companies of the United States
Mass media companies disestablished in 1923
1914 establishments in New York City
1923 disestablishments in New York (state)
Fordham, Bronx
American companies established in 1914
American companies disestablished in 1923

Barré Studio


În lingvistică, calificările "animat și inanimat" sau "însuflețit și neînsuflețit" se bazează în primul rând pe distincția naturală dintre, pe de o parte, ființe, adică entități ce se caracterizează prin viață din punct de vedere biologic, pe de altă parte entități care nu au această caracteristică. Toate limbile reflectă această distincție prin însuși sensul lexical al cuvintelor, ce redă conținutul noțional al celor care au asemenea conținut, în primul rând substantivele. Există și trăsături gramaticale ce reflectă această distincție, dar între limbi pot exista diferențe de mai multe feluri din acest punct de vedere. În limbi sunt și entități inanimate care sunt tratate ca animate și invers, animate care sunt tratate ca inanimate, dar limbile pot diferi în privința inventarului acestora. În general sunt tratate ca animate substantivele care denumesc persoanele și animalele, dar pot fi tratate astfel și unele entități considerate ființe reale de către unii oameni, dar imaginare de către alții. Substantive inanimate sunt în general numele de obiecte naturale sau artificiale, de materii, precum și cele de fenomene și de noțiuni abstracte, dar și cele de plante și de animale cu o complexitate relativ mică. Totodată, unele inanimate pot fi tratate ca animate prin personificare. Pe de altă parte, există limbi indiferente la categoria animatului și altele având o mare sensibilitate față de distincțiile animatului: însuflețit / neînsuflețit, uman / animal, uman propriu / uman comun, nume de rudenie, animal mare / animal mic etc. În fine, limbile diferă între ele prin tipurile de mijloace gramaticale cu care exprimă caracterele animat și inanimat.

Pronumele, în calitatea lor de substitute ale altor entități gramaticale, reflectă și ele, în mod diferit în funcție de limbă, caracterele animat și inanimat. Lingvistul australian Michael Silverstein stabilește un sistem ierarhic al entităților existente după gradul capacității lor de acțiune, în care pronumele ocupă primele locuri:

Caracteristica generală a substantivelor și a pronumelor este posibilitatea de combinare cu anumite verbe și adjective, după cum denumesc inanimate sau fac parte din una sau alta dintre subclasele animatelor. De exemplu, verbe ca a lătra, a necheza, a minți, a gândi, și adjective precum: trufaș, zgârcit, grijuliu, nepăsător sunt compatibile numai cu animatele.

Exprimarea gramaticală a caracterelor animat și inanimat

În limba română

Limba română este sensibilă față de categoriile animat ~ inanimat, dovadă fiind faptul că posedă genul neutru, specific pentru inanimate, deși nu toate inanimatele sunt de acest gen, iar unele animate sunt și ele neutre. Neutrul românesc este chiar întărit în raport cu cel latinesc, prin trecerea unor substantive inanimate de la clasa masculinului sau a femininului la cea a neutrului, ex. pai, inel. Unele inanimate care nu erau neutre în slavă, au trecut și ele la neutru în română, ex. năvod. Astfel, româna se distinge printre limbile romanice prin sensibilitatea față de categoriile animat ~ inanimat.

Totuși, față de limbile slave, de exemplu, în română, genul neutru este mult mai puțin riguros exprimat morfologic. De fapt, substantivele neutre se manifestă ca masculinele la singular și ca femininele la plural, uneori prin formă, dar mai ales prin acordul cu ele al atributului adjectival și al determinanților abstracți. O marcă formală specifică a neutrului este numai desinența de plural -uri a unor substantive, moștenită din terminația latinească -ora (ex. lucruri, pixuri), deși unele feminine au dobândit și ele această desinență.

Altă distincție există între două pronume interogative, unul referitor la părți de propoziție exprimate prin animate, iar celălat referitor la inanimate: Cine este acolo?, Pe cine ai invitat la cină?, Cui ai oferit flori?, Florile cui sunt aici? vs. Ce este acolo?, Ce ai cumpărat?, Cu ce te îmbraci diseară?

Pronumele ce? se referă și la alte entități inanimate decât cele amintite mai sus, și anume la acțiuni sau la enunțuri: Ce faci, Ioane?.

Un mijloc sintactic de distingere este folosirea, în anumite cazuri, a prepoziției pe cu complementul direct exprimat prin animate și anticiparea acestuia prin pronume personal conjunct, față de lipsa lui pe și a pronumelui personal în cazul CD exprimat prin inanimate:
Îl caut pe profesorul de matematică, L-am văzut aseară pe Radu, Îl plimbi tu pe Rex? vs. Am citit articolul, Visez Parisul zi și noapte.

Altă opoziție este parțială, referindu-se numai la numele proprii de animate masculine și cele feminine cu terminație atipică, cu care articolul hotărât este proclitic la cazul genitiv-dativ singular, față de poziția enclitică cu toate celelalte substantive: lui Ion, lui Mimi, lui Popescu vs. pomului, scaunului, Mariei.

În română se mai observă și predominanța categoriei inanimatului în fenomenul de acord, care se manifestă, de exemplu, prin acordarea adjectivului cu determinatul multiplu format din substantive masculine inanimate la singular, ca și cum acestea ar fi neutre: Ochiul și obrazul sunt umflate.

În BCMS

Spre deosebire de română, în limbi slave precum cele din diasistemul slav de centru-sud (bosniacă, croată, muntenegreană, sârbă, prescurtat BCMS), genul neutru se distinge de regulă clar, în primul rând prin desinențele de nominativ singular. Sunt două asemenea desinențe, distribuite în funcție de tipul consoanei de dinaintea lor: -o (după consoană nepalatală) și -e, după consoană palatală). Le au substantivele și toate cuvintele acordate cu ele:
 substantive:  selo "sat", polje "câmp";
 adjective:  veliko "mare", tuđe 'străin';
 pronumele/adjectivele pronominale:  moje "(al) meu", ovo "acest(a)", čije…? "al cui…?".
 așa-numitul participiu activ:  Počelo je svetsko prvenstvo u fudbalu "A început campionatul mondial de fotbal";
 așa-numitul participiu pasiv:  kuvano meso "carne gătită".

Altă distincție morfologică între animat și inanimat, în aceste limbi, este la forma de acuzativ singular a animatelor masculine, identică cu cea a genitivului, față de acuzativul singular al inanimatelor masculine și neutre, identic cu nominativul, ex.  doktora pe doctor, "al/a/ai/ale doctorului" vs. zavod "o uzină / uzina".

Și în aceste limbi există distincția pronumelor interogative corespunzătoare lui "cine?" și "ce?":
  Ko je došao? "Cine a venit?" vs. Šta se desilo? "Ce s-a întâmplat?";
  Tko stoji pred vratima? "Cine stă în fața ușii?" vs. Što je pred vratima? "Ce este în fața ușii?"

Pronumele demonstrative având și formă de neutru, aceasta se referă la inanimate, inclusiv enunțuri: Kad se sve to uzme u obzir, možemo zaključiti ovo: … "Dacă luăm în considerare toate acestea, putem trage această concluzie: …".

În limba spaniolă

Spaniola are de asemenea pronumele interogative corespunzătoare lui "cine?" și "ce?":
¿Quién escucha más atentamente? "Cine ascultă mai atent?";
¿Qué quieres? "Ce vrei?"

Mai există pentru a se referi la inanimate neprecizate și entități fără gen, precum enunțuri, și alte pronume, neutre, diferite de cele masculine și feminine:
 pronumele personal de persoana a III-a singular: ello (n.) vs. él "el", ella "ea";
 pronumele demonstrative:
 esto vs. este "acesta", esta "aceasta": ¿Podrías poner esto allí? "Ai putea să pui asta acolo?";
 eso vs. ese "acesta/acela", esa "aceasta/aceea": Lo suspendieron en matemáticas. Eso me extraña "L-au căzut la matematică. Asta mă surprinde";
 aquello vs. aquel "acela", aquella "aceea": Recuerdo muy bien aquello "Îmi aduc foarte bine aminte de acel lucru".

Există și articol hotărât neutru [lo vs. el (masculin), la (feminin)], de exemplu pentru adjective substantivate ce denumesc noțiuni abstracte: lo bueno y lo malo "binele și răul".

În limba franceză

În franceză sunt mai multe pronume interogative corespunzătoare lui "cine?" și "ce?":
Qui / Qui est-ce qui veut venir avec moi ? "Cine vrea să vină cu mine?" – pentru subiect animat;
Que se passe-t-il ? / Qu'est-qui se passe ? "Ce se întâmplă?" – pentru subiect inanimat;
Qui invites-tu à dîner ? / Qui est-ce que tu invites à dîner ? "Pe cine inviți la cină?" – pentru complement direct animat;
Que lis-tu ? / Qu'est-ce que tu lis ? "Ce citești?" – pentru CD inanimat;
Quoi ? "Ce?" – cuvânt propoziție interogativ pentru inanimat;
Je ne sais pas ce qui est dans la boîte "Nu știu ce este în cutie" – pentru subiect inanimat în întrebare indirectă;
Il a demandé ce que c'était "A întrebat ce este" – pentru nume predicativ inanimat în întrebare indirectă;
Il m'a demandé à quoi s'intéressait mon fils "M-a întrebat pentru ce manifestă interes fiul meu" – pentru complement cu prepoziție inanimat.

Există și pronume demonstrative care se referă numai la inanimate, opunându-se în anumite contexte pronumelor personale disjuncte lui "el" și elle "ea", care se referă în acestea la animate: Je pense à ceci/cela/ça "Mă gândesc la aceasta/asta" vs. Je pense à lui "Mă gândesc la el".

De asemenea, pronumele personale en și y se referă de regulă la inanimate, opunându-se în anumite contexte pronumelor personale disjuncte lui "el", eux "ei", elle "ea" și elles "ele":
Il parle sans arrêt de son voyage → Il en parle sans arrêt "Vorbește mereu despre despre călătoria lui" → "Vorbește mereu despre ea" vs. Il parle sans arrêt de son frère → Il parle sans arrêt de lui "Vorbește mereu despre fratele lui → Vorbește mereu despre el";
Tu penses souvent à ton voyage ? – Oui, j'y pense "Te gândești deseori la călătoria ta? – Da, mă gândesc la ea" vs. Tu penses souvent à ton frère ? – Oui, je pense à lui "Te gândești deseori la fratele tău? – Da, mă gândesc la el".

În limba engleză

În engleză se opun pronumele personale de persoana a treia singular în funcție de animate vs. inanimate:
I like Steve. He's great fun "Îmi place de Steve. (El) e foarte nostim", I like Helen. She's great fun "Îmi place de Helen. (Ea) e foarte nostimă" vs. I like that game. It's great fun "Îmi place jocul acela. (El) e foarte nostim".

Pronumele interogative corespunzătoare lui "cine?" și "ce?" sunt:
Who is organizing the trip? "Cine organizează călătoria?";
What happens next? "Ce urmează?"

Pronumele relative cu sensul care în funcție de subiect sunt de asemenea diferite:
The ball went to Jones, who scored easily "Mingea a ajuns la Jones, care a marcat ușor";
We got on the first bus that came "Am urcat în primul autobuz care a venit";
The first bus, which came after five minutes, was a seven "Primul autobuz, care a venit după cinci minute, era un șapte".

Tot diferite sunt și adjectivele posesive de persoana a treia singular. Acestea se referă la sexul posesorului, respectiv la faptul că este inanimat:
Nigel looked at Jemima and put his hand on her arm "Nigel s-a uitat la Jemima și și-a pus mâna pe brațul ei" (literal "… mâna lui…");
Each town has its own mayor "Fiecare oraș are primarul său".

În limba maghiară

Maghiara nu are categoria gramaticală a genului, prin urmare nici forme de neutru ca să marcheze astfel nume de inanimate, dar exprimă distincția animat ~ inanimat prin unele pronume. Pronumele personale de persoana I și a II-a o fac ca în celelalte limbi, referindu-se numai la persoane. În plus de aceasta, verbele care pot avea complement direct nume de persoană, pot avea și o desinență aparte, -lak/-lek, care este subiectul inclus de persoana I singular și totodată se referă la un asemenea complement, care poate fi atât la singular, cât și la plural. Cu această din urmă funcție, această desinență corespunde cu complementul direct exprimat prin pronume personal conjunct în română, ex. Várlak (téged/titeket) "Te/Vă aștept (pe tine / pe voi)", Szeretlek (téged/titeket) "Te/Vă iubesc (pe tine / pe voi)".

Și în această limbă există pronume corespunzătoare lui "cine?" și "ce?", care marchează în plus numerele singular și plural:
Ki mellett ülsz? "Lângă cine șezi?", Kik a kedvenc zeneszerzőid? "Cine/Care sunt compozitorii tăi preferați?";
Miről szól a film? "Despre ce este vorba în film?", Mik azok a kezedben? "Ce sunt alea în mâna ta?".

În maghiară de asemenea, pronumele relative au o formă pentru animate și altele pentru inanimate:
Ismered a lányt, akiről beszélek? "O cunoști pe fata despre care vorbesc?";
Elolvastam a könyvet, amit küldtél nekem "Am cartea pe care mi-ai trimis-o";
A kedvenc szobrom, amelyet Varga Imre alkotott, Óbudán áll "Statuia mea preferată, pe care a creat-o Imre Varga, stă în Óbuda";
Nem ismered a színdarabot, amelyikről beszélek? "Nu cunoști piesa de teatru despre care vorbesc?"

Note

Surse bibliografice

 Avram, Mioara, Gramatica pentru toți, ediția a II-a, București, Humanitas, 1997, ISBN 973-28-0769-5

  Barić, Eugenija et al., Hrvatska gramatika (Gramatica limbii croate), ediția a II-a revăzută, Zagreb, Školska knjiga, 1997, ISBN 953-0-40010-1 (accesat la 11 iunie 2019)

 Bidu-Vrănceanu, Angela et al., Dicționar general de științe. Științe ale limbii, București, Editura științifică, 1997, ISBN 973-440229-3 (accesat la 11 iunie 2019)

  Bussmann, Hadumod (coord.), Dictionary of Language and Linguistics (Dicționarul limbii și lingvisticii), Londra – New York, Routledge, 1998, ISBN 0-203-98005-0 (accesat la 11 iunie 2019)

  Čirgić, Adnan; Pranjković, Ivo; Silić, Josip, Gramatika crnogorskoga jezika (Gramatica limbii muntenegrene), Podgorica, Ministerul Învățământului și Științei al Muntenegrului, 2010, ISBN 978-9940-9052-6-2 (accesat la 11 iunie 2019)

  Cojocaru, Dana, Romanian Grammar (Gramatică română), SEELRC, 2003 (accesat la 11 iunie 2019)

  Crystal, David, A Dictionary of Linguistics and Phonetics  (Dicționar de lingvistică și fonetică), ediția a VI-a, Blackwell Publishing, 2008, ISBN 978-1-4051-5296-9 (accesat la 11 iunie 2019)

  Delatour, Yvonne et al., Nouvelle grammaire du français (Noua gramatică a francezei), Paris, Hachette, 2004, ISBN 2-01-155271-0 (accesat la 11 iunie 2019)

  Dubois, Jean et al., Dictionnaire de linguistique (Dicționar de lingvistică), Paris, Larousse-Bordas/VUEF, 2002

  Eastwood, John, Oxford Guide to English Grammar  (Ghidul Oxford al gramaticii engleze), Oxford, Oxford University Press, 1994, ISBN 0-19-431351-4 (accesat la 11 iunie 2019)

  H. Varga Márta, Az élő ~ élettelen kategória néhány európai nyelvben (Categoria animat ~ inanimat în câteva limbi europene), Magyar Nyelvőr, nr. 1, 2017, pp. 33–49 (accesat la 11 iunie 2019)

  Kalmbach, Jean-Michel, La grammaire du français langue étrangère pour étudiants finnophones (Gramatica limbii franceze ca limbă străină pentru studenți vorbitori de finlandeză), versiunea 1.5., Universitatea din Jyväskylä (Finlanda), 2017, ISBN 978-951-39-4260-1 (accesat la 11 iunie 2019)

  Kattán-Ibarra, Juan și Pountain, Christopher J. Modern Spanish Grammar. A practical guide (Gramatică modernă a limbii spaniole. Ghid practic), ediția a II-a. Londra / New York, Routledge, 2003, ISBN 0-203-42831-5 (accesat la 11 iunie 2019)

  Klajn, Ivan, Gramatika srpskog jezika  (Gramatica limbii sârbe), Belgrad, Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, 2005, ISBN 86-17-13188-8 (accesat la 11 iunie 2019)

  Rounds, Carol, Hungarian: an Essential Grammar  (Gramatică fundamentală a limbii maghiare), Londra / New York, Routledge, 2001, ISBN 0-203-46519-9 (accesat la 11 iunie 2019)

  Silverstein, Michael, Hierarchy of Features and Ergativity (Ierarhia categoriilor și ergativitatea), Dixon, R. M. W. (coord.), Grammatical categories in Australian Languages (Categorii gramaticale în limbi australiene), Canberra, Universitatea Națională Australiană, 1976, pp. 112–171

  Szende, Thomas și Kassai, Georges, Grammaire fondamentale du hongrois (Gramatica fundamentală a limbii maghiare), Paris, Langues et mondes – l'Asiathèque, 2007 ISBN 978-2-91-525555-3 (accesat la 11 iunie 2019)

Lingvistică

Animat și inanimat (lingvistică)


අල්ලාහුදීන් පලේකර් (උපත 1978 ජනවාරි 1) යනු දකුණු අප්‍රිකානු ක්‍රිකට් විනිසුරුවෙකි සහ මහාරාෂ්ට්‍ර සම්භවයක් ඇති හිටපු ක්‍රිකට් ක්‍රීඩකයෙකි. මහාරාෂ්ට්‍ර ප්‍රාන්තයේ රත්නගිරි දිස්ත්‍රික්කයේ උපත ලබා ඇත. ඔහු දැන් විනිසුරුවෙකි.ඔහු ක්‍රිකට් දකුණු අප්‍රිකාවේ පළමු පෙළ තරග සඳහා විනිසුරු මඩුල්ලේ සාමාජිකයෙකි.

2017 නොවැම්බර් මාසයේදී ඔහු ICC ජාත්‍යන්තර විනිසුරු මඩුල්ලට උසස් කරන ලදී. ඔහු 2018 පෙබරවාරි 21 වන දින සෙන්චූරියන් පාර්ක්හිදී දකුණු අප්‍රිකාව සහ ඉන්දියාව අතර ඔහුගේ පළමු විස්සයි20 ජාත්‍යන්තර (වි20ජා) තරඟයට පෙනී සිටියේය. 2019 ජනවාරි 19 වන දින, ඔහු දකුණු අප්‍රිකාව සහ පාකිස්තානය අතර ශාන්ත ජෝර්ජ් උද්‍යානයේ ඔහුගේ පළමු එක්දින ජාත්‍යන්තර (එදිජා) තරඟයට පෙනී සිටියේය.

2019 ඔක්තෝම්බර් මාසයේදී, ඔහු එක්සත් අරාබි එමීර් රාජ්‍යයේ පැවති 2019 ICC T20 ලෝක කුසලාන සුදුසුකම් ලැබීමේ තරඟාවලියේ තරඟ විනිශ්චය කිරීමට විනිසුරුවන් දොළොස් දෙනාගෙන් කෙනෙකු ලෙස පත් කරන ලදී.

2022 ජනවාරි 3-7 දක්වා ජොහැන්නස්බර්ග්හි වොන්ඩරර්ස් ක්‍රීඩාංගනයේ පැවති දකුණු අප්‍රිකාව සහ ඉන්දියාව අතර තරඟය සඳහා පිටියට පිවිසි විට පලේකර් ටෙස්ට් තරඟ විනිසුරුවරයෙකු ලෙස සිය මංගල ගමන ආරම්භ කළේය.

යොමු කිරීම්

ජීවමාන ජනයා
1978 උපත්

අල්ලාහුදීන් පලේකර්


Skrapar District () was one of the 36 districts of Albania, which were dissolved in July 2000 and replaced by 12 newly created counties. It had a population of 29,874 in 2001, and an area of . It was in the centre of the country, and its capital was the town of Çorovodë. Its territory is now part of Berat County: the municipalities of Skrapar and Poliçan (partly).

Administrative divisions
The district consisted of the following municipalities:
Bogovë
Çepan
Çorovodë
Gjerbës
Leshnjë
Poliçan
Potom
Qendër Skrapar
Vëndreshë
Zhepë

Notable people
Abas Ermenji, Albanian politician and historian
Riza Cerova, Albanian political figure
Xhelal bej Koprencka, modern Albania's founding father
Ilir Meta, Albanian politician

Gallery

References

External links
Berat County Travel Guide

Districts of Albania
Geography of Berat County

Skrapar District


Chaetaster longipes, l'Étoile de mer aux longs bras, est une espèce d'étoiles de mer de la famille des Chaetasteridae, qui vit en Méditerranée.

Systématique
L'espèce Chaetaster longipes a été décrite pour la première fois en 1805 par le zoologiste suédois  sous le protonyme d'Asterias longipes et ce dans sa thèse de doctorat soutenue devant le chimiste, naturaliste et botaniste suédois Anders Jahan Retzius (1742-1821)

Description
C'est une assez grande étoile ( de diamètre environ), aux bras longs et grêles et au disque central très réduit. Les rayons sont fins, cylindriques et régulièrement parcourus de reliefs hirsutes formant un réseau régulier. La coloration général est jaune orangé, parfois maculé de brun.

Distribution
C'est une espèce qu'on trouve surtout en Méditerranée ainsi que dans l'Atlantique proche jusqu'aux Canaries et aux Açores (mais pas sur la côte atlantique française) ; elle vit principalement en-dessous de  de profondeur, et jusqu'à plus de .

Étymologie
Son épithète spécifique, dérivé du latin , « long », et , « pied », fait référence à ses longs bras.

Publication originale

Références taxonomiques

Liens externes
 .

Notes et références

Asteroidea
Échinoderme (nom scientifique)

Chaetaster longipes