['neutral']
Chambers developed increasing reservations in his later years about the direction the American right was taking, distancing himself first from Joe McCarthy, then from Richard Nixon, and even from William Buckley Jr.'s National Review . But Chambers' importance lies, finally, not in his politics but in his romantic penchant for the extremes of the psychic and political undergrounds.
צ'מברס פיתח הסתייגויות הולכות וגדלות בשנותיו המאוחרות לגבי הכיוון שאליו הולך הימין האמריקאי, ומרחיק את עצמו תחילה מג'ו מקארתי, אחר כך מריצ'רד ניקסון ואפילו מנשיונל רוויו של וויליאם בקלי ג'וניור. אך חשיבותו של צ'מברס טמונה, בסופו של דבר, לא בפוליטיקה שלו אלא בחיבתו הרומנטית לקיצוניות של המחתרות הפוליטיות והנפשיות.
Chambers would not talk about the Nixon administration in any interview he gave.
צ'מברס לא דיבר על ממשל ניקסון בשום ראיון שהוא נתן.