['neutral']
Dukes, administrators, and clergy lived in towns rather than isolated castles, absorbing the hinterland into communes, forerunners of the city-states.
דוכסים, מנהלים ואנשי דת חיו בעיירות ולא בטירות מבודדות, וספחו את הפנים הארץ לקומונות, שקדמו לערי המדינה.
The communes were safer than the outlying lands.
הקומונות היו בטוחות יותר מהשטחים המרוחקים.