['entailment']
In a book of essays with that title, the process of turning counterculture rebellion into profit-making opportunity that does absolutely nothing to challenge the status quo is described in various settings, such as Nike (which used William S. Burroughs to sell sneakers) and the films of Quentin Tarantino (always hip but scrupulously content-free).
בספר מסות עם שם זה, מתואר התהליך של הפיכת מרד נגד התרבות לרווח הזדמנותי שלא עושה דבר כדי לאתגר את הסטטוס קוו, במגוון סביבות, כגון נייקי (שבה השתמש ויליאם ס. בורוז כדי למכור נעלי ספורט) וסרטיו של קוונטין טרנטינו (תמיד אופנתי אך תמיד נטול תוכן).
Quentin Tarantino's films did not have much substance, really, and yet people still watch it.
לסרטים של קוונטין טרנטינו לא היה הרבה בשר, באמת, ובכל זאת אנשים עדיין צופים בזה. 