['contradiction']
Directing national policy until his death in 1642, Richelieu reasserted the authority of his king against both the conservative Catholics who surrounded the queen mother and the Protestant forces that were fiercely defending the privileges granted them by the Edict of Nantes.
רישלייה, שהוביל את המדיניות הלאומית עד מותו ב-1642, חיזק מחדש את סמכותו של מלכו נגד הקתולים השמרנים שהקיפו את המלכה האם ונגד הכוחות הפרוטסטנטים שהגנו בחירוף נפש על הזכויות שהוענקו להם על ידי צו נאנט.
Richelieu was an outsider who looked in as the queen mother firmly dictated national policy to the king.
רישלייה היה גורם חיצוני שהסתכל פנימה כשמלכת האם הכתיבה בתקיפות את המדיניות הלאומית למלך. 