['entailment']
Artaud's art is insidious; its penetration of what we know is so acute, its lucidity so much the equal of its delusion, that deciding where the one leaves off and the other begins can seem merely a measure of our own delusions.
האמנות של ארטו היא ערמומית; החדירה שלה למה שאנחנו יודעים היא כל כך חריפה, הצלילות שלה שווה כל כך לאשליה שלה, שהחלטה היכן האחד נגמר והשני מתחיל יכולה להיראות רק כמבחן לאשליות שלנו עצמנו.
Artaud's art is insidious.
האמנות של ארטו ערמומית.