['contradiction']
Poor Hick, bereft of career, living in a perpetual state of low-intensity jiltedness (Miss you so much, runs the typical Eleanor letter, but you'd hate it here so don't come ), traveling the barrooms of the country as Eleanor's eyes and ears, remains for me the hero of the book.
היק המסכן, נטול קריירה, חי במצב תמידי של נטישה בעוצמה נמוכה (מתגעגעת אליך כל כך, נכתב במכתב האופייני לאלינור, אבל היית שונאת את זה כאן אז אל תבואי), מטייל בברים של המדינה כעיניה ואוזניה של אלינור, נשאר עבורי הגיבור של הספר.
Hick rarely received letters from Eleanor, although she promised she would write.
היק לעתים רחוקות קיבל מכתבים מאלינור, למרות שהיא הבטיחה שתכתוב.