"Var pījemt, ka sovā laikā, pa kaidam grōmotsējējam beja kotrā draudzē voi pogostā. Šūreiz grybu pastōsteit par vīnu taidu grōmotsējēju – sīvīti, kas manas bērneibas laikā dzeivōja munā dzymtajā pusē – Sakstagola pogosta Dzeņagolā. Jōs vōrds ir Anna Laizāne, bet vysi jū apkōrtnē pazyna kai "ciotku Ani". Munu pyrmūs bērneibas atmiņu laikā (30-tūs godu sōkumā) jei jau beja pōri sovam sešdasmytajam myuža godam, sērmu golvu, bet ļūti žērgta un spāka pylna.
Dzymuse jei varātu byut ap 1861. godu. Jauneibā jei beja strōdōjuse Drycānu muižā pi gaspažas, kur jei beja īsamōcejuse labi šyut sīvīšu drēbes un veirīšu kraklus. Turpat ari poša nu sevis beja īsamanejuse grōmotu sīšonas mōkslu. Školā jei nabeja gōjuse ni dīnas, bet labi prota skaiteit grōmotu, raksteit drukas burtim un pīteikami labi runōt krīvu un pūļu volūdu. [..]
Anna, cik atmiņu, natyka īsējuse nivīnu laiceigu grōmotu, bet taidu ari beja lauku sātōs moz un jo beja, tōs natyka vārtātas taipat kai lyugšonu grōmotas. Bez pādejom atmiņu, ka jei vēl beja īsējuse pōrs nalelus katechismus.
Ciotkai beja ari sovas "vōjeibas". Breivā laikā jei mīļōja ar kaidu cīmā atgōjušu sābri voi ar bārnim spēlēt kartas. [..] Utra "vōjeiba" beja, ka jei peipēja peipi, kas Latgolā sīvītem beja pavysam naparosta izdareiba un kai bārnim, tai pīaugušim, kas jū sastopa pyrmū reizi – ar peipi zūbūs, sagōdōja sovu pōrsteigumu.
[..] Grōmotu sīšonu voi drēbu šyušonu ciotka veice veikli, bez seviškas pīpyules, pa tū pošu laiku stōsteidama pōsokas un nūstoškus, kod, kai minēju, zīmas vokorūs jōs ustobā nūtyka vakarēšona. [..] Anei beja lobas stōsteitōja dōvonas, ar lobu izteiksmi un intereses kōpynōjumim. Ļaudis saceja, ka jōs stōsteišona asūt "ar sōli"."
Joņs Trūps. Kaidas latgaļu sējējas pīmiņai. Acta Latgalica. I. Minhene, 1965, 107.–116. lpp.
Avoti
Lilija Limane (b. g.). Šķirklis Laizāne Anna. Datubāze "Latviešu grāmatniecības darbinieki līdz 1918. gadam". http://lgdb.lnb.lv/index/person/2593/
ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn lvs_Latn lvs_Latn