REIGAS METROPOLIJAS DĪVNOMU ĪSVĒTEIŠONAS GODADĪNA
Mes Tev pasateicam, dabasu Tāvs, par Tovu žēlesteibu pret mums un Tovu gōdeibu un myusu sorgōšonu myusu dzeives ceļūs.
Mes Tevi lyudzam: svētej myusu Bazneicu un tōs draudzes. Paleidzi tom byut par bākom, kas nas gaismu sovā apkōrtnē. Paleidzi tom byut par paleigu un mīrynōjumu cītējim un izmysušajim, un dūt nadrūšajim spāku un vadeibu jūs dzeivē.
Paleidzi, ka Tova Bazneica vysā pasaulī byutu bolsts pret ļaunū grāka un nōves varu.
Paleidzi ari Sovai Bazneicai, lai tei sapulcynōtu myus vysus Tovā myužeigajā Vaļsteibā. Amen.(Nu grōmotas „Lūgsim Dievu”)
PŌRDŪMOM
Šudin svynam myusu bazneicu īsvēteišonas godadīnu, un šajā sakareibā pōrdūmōsim, kaida vīta svētneicai ir myusu dzeivē.
Lai kur mes nabrauktu, vysur ir bazneicas. Kotrā vītā, kotrā kulturā, kotrā religijā un vysūs laikūs. Vysskaistōkōs ceļtnes vīnmār ir svētneicas, jo cylvāki vīnmār ir zynōjuši, kas tys, kas ir vysskaistōkais un vysgreznōkais, pīdar Dīvam. Tai tys ir ari myusdīnōs, tikai daudzim Dīvs ir nūsamainējis. Šudin daudzim cylvākim „dīvs” ir nauda, un jō svētneicas ir bankas un tērdznīceibas centri. Daudzas svētneicas šudin stōv tukšas. Skumeigi, ka daudzōs zemēs bazneicas ir pōrvārstas par kinoteatrim, muzejim un nūlyktovom, ka daudzas cytas ir izdemoleitas voi pat nūjauktas, jo teik mēginōts uzceļt pasauli bez Dīva. Veļ skumeigōk ir tys, kas ir nūticis Rītumu zemēs, kur daudzas bazneicas ir slāgtas, voi pat pōrdūtas, jo nabeja, kas tōs apmeklej. Varbyut jyus saceisit, ka pi myusim tai nav, ka pi myusim tok bazneicas nav tukšas? Teiši ūtraidi: daudzas bazneicas teik uzcaltas nu jauna! Bet voi pateišam tai ir?
Kaidreiz bazneicas cēle dažaidu īmesļu dēļ. Lelōkō daļa nu tom, prūtams, ir caltas aiz dīvbejeibas, aiz mīlesteibas uz Dīvu. Bet bīži vīn nūtyka ari tai, ka piļsātas sasaceņte sovā storpā, kura uzceļs lelōku, skaistōku un greznōku katedrali. Un taidā gadejumā te ir moz kas kūpeigs ar Dīva mīlesteibu, bet dreižōk tōs ir cylvāku ambiciju un lepneibas izpausme.
Voi šudin nav taipat? Voi mes vīnmār atnōkam uz bazneicu, lai lyugtūs? Bet voi na tōpēc, lai parōdeit sevi, pasavērt uz cytim, voi ari atrast sev sarunu bīdrus? Voi reizem ari uz mums navar attīcynōt Jezus vōrdus nu šōsdīnas Evaņgelija? Jo kaids atnōk uz bazneicu ar kaidu cytu mērki, nakai lyugšona, tod varbyut jam vyspōr navajadzātu īīt bazneicā? Varbyut nimoz nav vērts tērēt sovu dōrgū laiku un pi tam veļ traucēt cytim lyugtīs? Varbyut tūmār ir vērts šudin padūmōt, kas deļ manis ir bazneica, kōpēc es uz tū eju un kai te uzavadūs. Kaids varbyut saceis, ka tys jau atsateic uz bārnim… Bet ir bejuši gadējumi, ka pīaudzis cylvāks īt pi Komunijas ar kūšļojamū gumiju aiz vaiga… Pasaverit, kas nūteik uz kopim: cik cylvāku stōv sv. Mises laikā kapleicā pi sova myrušō zōrka, un cik aiz styura peipej voi stōsta anekdotus.
Taida uzvedeiba līcynoj par ticeibas tryukumu, par ticeibas tryukumu tam, ka svātō Mise ir sasatikšona ar pošu Dīvu, bet bazneica ir Jō noms. Dīmžāl arvīn bīžok ir tai, ka cylvāks ir atnōcis uz sv. Misi par myrušajim, uz lauleibom voi uz kristeibom, bet nu jō uzvedeibas var redzēt, ka jys nav bejis bazneicā jau godim ilgi un nimoz nazyna, kai vajag izaturēt dīvkolpōjuma laikā.
Svātais Pōvuls mums atgōdynoj kaut kū veļ svareigōku: jys atgōdynoj mums, ka vyssvareigōkō un vysskaistōkō svētneica pasaulē ir cylvāka sirds. Kotrs nu mums vysu sovu dzeivi byuvej sovas dzeives un sovas ticeibas svētneicu uz pamata, kas ir Kristus. Un, kai šei svētneica izaskota, ir atkareigs tikai nu mums.
Ir labi, ka ceļam svētneicas, jo myusim tod byus vīta, kur lyugtīs, bet ir daudz svareigōk tys, lai Dīvs atrostu vītu myusu sirdīs. Jo Dīvs naatrass Sev vītu munā sirdī un munā dzeivē, tod nikam nadereigas byus vysas, pat vysskaistōkōs, bazneicas. „Dīva svētneica ir svāta, un tei asat jyus”. (Kazania)
Bazneica – munas mōjas.
Pēc gryutōs dīnas skūlā voi dorbā kotrs labprōt atsagrīž uz mōjom. Te, šajōs četrōs sīnōs, nūrit lelōkō cylvāka dzeives daļa…
Mōjas ir dažaidas: lelas, mozas, skaistōkas, naskaistōkas – atsaškir pēc pēc izskota, pēc krōsas. Ari man ir sovas mōjas un tajōs – sovs styureits, sova ustoba.
Bet na par šū mōju es grybu pastōsteit. Es grybu apraksteit cytas mōjas – munu bazneicu.
Dīva nomā es asmu vīna nu daudzim, daudzim Dīva Tāva un Mōtes Marijas bārnim. Vysvacōkais nu brōlim ir Jezus Kristus.
Kai izaskota myusu kūpeigō mōja? – Tei ir daudz lelōka, nakai tei, kurā es dzeivoju šōszemes dzeivi, bet kotrs te jyutās labi. Pēc nūgurdynūšōs dīnas, pēc smogas dorba nedeļas es labprōt te īskrīnu, lai ērti apsasēst „pi golda”, pi vīnmār svineigajom vakariņom, tik atškireigom nu tipiskajim gimenes saītim, kurūs golvonais temats ir politika, voi kaiminīnes napracātō meita. Te nivīns navaicoj: kū tu man te otkon golvu grīz?! Te sasarunoj mīlesteibas volūdā. Vīni te meklej Dīvu, cyti klusumu un atpyutu. Un vysi kūpā mes veidojam draudzi.
Kotrs cenšās tai dūt kaut kū nu sevis: kūpeigi pērkam zīdus, kuri prīcynoj na tikai cylvāku acis. Kūpeigi uzkūpjam myusu mōju. Kaids kū saremontej, izkrōsoj. Myusu bazneica ir Dīva-cylvāku kūpeigais dorbs, taida gimenes mōja, kurā kotrs ir nūdereigs, mīļōts, vajadzeigs. Kur kotrs prīkšmats ir vērteigs un tyvs nu bērneibas…
Pi tabernakula smaržoj rūzes – lapnas par tū, ka var atsarast blokus Jezus „ustobeņai”.
Caur lūga stiklim īsaskota saule…
Es īnōku un apsasāstu uz sūla „sovā” vītā…
Nu teiši tai, kai sātā… (Katrina Hošovska)
„Napadorit Muna Tāva nomu par tērga būdi!”(J 2, 16b)
Man līkās, ka ari myusim Jezus reizem varātu pōrmest, ka mes Jō Tāva nomu pōrvēršam par tērgu – kai teišā, tai pōrnastā nūzeimē. Man līkās, ka, jo tai labi papēteitu myusu bazneicas, tod ari tajōs varātu atrast daudz taidu pōrkōpumu, pret kurim protestēja Jezus šōsdīnas Evaņgelijā…Ir arī Bazneicā – Kristus Mistiskajā Mīsā – daudzas lītas, kuras nikai nav savīnojamas ar Kristus Mistiskōs Mīsas jēdzīni: tērgōšonōs ar idejom, ambicijom, pōrlīceibom, uzskotim… Kotrs uzsver sovu pasaules redzējumu un sapratni: sovu izpratni par teologiju, cylvāku, moraliskumu un namoraliskumu… Un, lai cik tys nasalyktu smīkleigi, tys vyss nūteik it kai Dīva vōrdā un cylvāku lobumam.
Pāvests izsludynōja encikliku „Veritatis Splendor”, un daži teologi tajā saskatēja konservatisma uzbrukumu, zynōtnes sasnāgumu panycynōšonu, nasarēkinōšonu ar myusdīnu pasaules praseibom.
Pāvests izsludynōja encikliku „Dominus Jezus”, un otkon atsaroda taidi, kam beja pret tū sovi „naapstreidami un namaldeigi”argumenti..
Bazneica aizstōv nadzymušū bārnu tīseibas, un otkon dažim moralistim, cylvāktīseibu aizstōvjim un sociologim ir sovi namaldeigi un humanistiski pamatōti pretargumenti. Bazneicai vajagūt modernizētīs, sekōt leidza laikam, sekōt leidza pōrmaiņom un cylvāku vajadzeibom. Bazneicai vajagūt sekōt myusdīnu tendencem un mūdem, byut atbylstūšai myusdīnu pasaules praseibom, sekōt laikam, byut modernai un ārtai…, pīlaikōtai pēc māra un pīlōgōtai cylvāku vajadzeibom taipat, kai apgērbs mūdes veikalā. Kai tērgā, kod lobōk teik pōrdūts tys, kū labi izreklamej un kas ir moderns, kas atbylst vysom (na vīnmār vyslobōkajom) gaumem un gaumeitem. Kai tērgā, kur kotrs pōrdevējs slavej sovu preci – jō skaļōk, jō lobōk un sekmeigōk. Un, jo slyktōka prece, jo skaļōk un uzbōzeigōk tei ir jōreklamej…, ka tik pōrdūt sovu preci, ka tik izpatikt klientim. Tukšeibu, ambiciju, uzskotu un pōrlīceibu tērgs. Un tys vyss Dīva vōrdā un cylvāku lobumam…
Par laimi Jezus ari ir pascējis: „Nasabeistit, Es asmu kūpā ar jums leidz pat pasaules beigom”. Un labi, ka Jys ir klōtasūšs un arvīn sorgoj Sova Tāva nomu nu tērgōtōjim un sekōšonas mūdei…
Tikai žāl, ka vairs nateik izmontōta pōtoga… (Pr. K.Kubads SDS).
Parunōsim par apgērbu…
Atvalinōjums – tys ir vōrds, kurs pateikami skan myusu ausīs, un ap sirdi palik tik labi….
Pēc vasala dorba voi mōceibu goda beidzūt ir pīnōcis laiks ilgōtajai atpyutai, breivajom dīnom, kas saistōs ar breiveibu, atbreivōteibu. Un atbreivōteibu na tikai nu prīkšnīka voi skūlōtōjim, bet ar breiveibu, kas bīži vīn saistōs ar izlaideibu. Ar izlaideibu, ar kuru mes cenšamēs kaut kū pīrōdeit. Tikai kū un kam? – nivīns nazyna. Varbyut tei ir vēlēšonōs pīsaisteit sev uzmaneibu par kotru cenu? Īspējams. Kaidam ir īkšeja napīcīšameiba, lai par jū runōtu. It kai tei ir jō poša problema, bet…, jo tys skar Dīvu, tod tei ir kotra katōļa problema.
Kaidu lobumu var nest pīticeigais apgērbs, kaidā mes ejam uz tikšonūs ar Dīvu? Kū mes Jam grybam parōdeit? Kū grybam pīrōdeit ticeigajim, kuri ir atnōkuši lyugtīs? Un tūmār, myusu apgērbs bīži vīn izprovocej jūs „pīvērst acis” myusu personai. Dīva Noms ir Lyugšonas Noms. Tymā mes atdūdam gūdu un izrōdam cīnu Dīvam . Un, kas vyssvareigōkais – nivīns myus ar spāku uz šū Nomu navalk. Mes ejam uz turīni breivprōteigi, pēc sovas grybas.
Kod ejam uz kaidu jubileju, mes pavodam spūguļa prīškā daudz laika, lai myusu izskots byutu atbylstūšs situacijai. Un tai tam ari jōbyun. Kod ejam uz dorbu, ari gērbamīs atbylstūši. Kū gon par mums padūmōtu prīkšnīks, jo mes atnōktu uz dorbu taidā pīticegā apgērbā?! Bet deļ kō, ejūt pi Dīva, mes reizem gērbamēs tai, kai pludmalē? Nu nav nu tō lobuma ni Dīvam, ni pošam, kod tu tai tupi ceļūs, gērbusēs kleitā, kas tik tikkū apsadz tū, kas tai byutu jōapsadz! Kai nūsamest ceļūs, jo pat nadaudz pasakustūt jau radzams vyss, kū navajag redzēt? Un veļ atsataisnojam: „Es navaru nūsamest ceļūs, jo man ir eisi brunči”. Tikai palīk jautōjums: kam tys ir vajadzeigs?
Itālijā (un na tikai), nivīnā bazneicā navar īīt naatbylstūšā apgērbā. Tū pīprosa na tikai bazneicas kolpōtōji, uzroksts uz durovom, bet ari pošu cylvāku kultura un gūdbejeiba pret vītu, kas beja, ir un vīnmār byus Dīva svētenica. Un tai tys ir na tikai tod, kod nūteik sv. Mise, bet ari tod, kod apmeklejam bazneicu kai ekskursanti. Dīvs ir vysur: mežā, pludmalē, kotrā pasaules kakteņā, bet, pyrmom kōrtom, breinumainā veidā, Jys ir klōtasūšs bazneicā. Tei ir vīta, kas veļteita speciali Dīvam. Tur Dīvs ir mums pīejams kotrā dīnnakts laikā. Jys gaida myus kotru minuti, kotru sekundi. Apslāpts Vysusvātōkajā Sakramentā, Jys gaida un ilgojās tikai pēc lyugšonas, sakūpōteibas, personeigōs kulturas un estetikas.
Kotram cylvākam ir tīseibas pīvērst uzmaneibu ūtram. Kai gon mes dusmojamēs, kod šei uzmaneiba teik pīvārsta teiši man. Mes veļ apsavainojam un izrōdam napatyku. Bazneica ir Dīva Noms. Katōļu Bazneica kai kūpīna sastōv ari nu laiceigim cylvākim. Un teiši šys lyudzūšais cylvāks ir Bazneicas daleņa un tōpēc jyutās atbiļdeigs par tū, kas un kaidā apgērbā īnōk bazneicā. Te naīt runa par napatyku, te īt runa par kulturu un cīnu pret Dīvu un tyvōkū. Kotram katōļam Dīvs ir vyslelōkō vērteiba un jys vīnmār aizstōvēs šū vērteibu, aizstōvēs Dīvam pīsanōkušūs gūdu, vīnmār stōvēs ticeibas svātuma sardzē. Myusu pretenzijas ir galeigi navītā.
Jā, apgērbs daudz pastōsta par cylvāku, kurs tū nosoj. Tys vēstej par cīnu (voi tō tryukumu) pret personu, pi kuras asam atnōkuši. Vīns ocu skatīņs, un vyss ir skaidrs.
Uz bazneicu mes ejam, lai lyugšonā atdūt gūdu Dīvam. Tōpēc dareisim vysu, lai myusu lyugšona Jam byutu pateikama, un Jū naapvainōtu. Mes lyudzamēs ar lyupom, žestim un ari ar sovu apgērbu. Teiši tai – ar apgērbu! Padūmoj, kōpēc tu ej uz bazneicu. Tei tok nav mūdes skate! Padūmoj! (Lucija)
ROMAS KATOĻU BAZNĪCAS
RĒZEKNES - AGLONAS DIECĒZE
Rēzeknē, 2008. gada 27. jūnijā
DEKRĒTS
par sv. Pāvila gada svinēšanu Rēzeknes - Aglonas diecēzē
Saskaņā ar Svētā Tēva Benedikta XVI gribu laikposms no sv. Pētera un Pāvila svinību I Vesperēm, tas ir, no 28.06.2008., līdz šīm pašām svinībām 2009. gadā visā Baznīcā, gan Romā, gan atsevišķās diecēzēs, ir pasludināts par sv. Pāvila gadu, atzīmējot 2000 gadu Jubileju kopš viņa dzimšanas.
Vieni no sv. Pāvila gada garīgajiem augļiem ir atlaidas, kur atklājas Dieva Tēva žēlsirdība.
1. Pilnas atlaidas no laicīgā soda par grēkiem sev vai mirušajiem visu Jubilejas gadu ik dienas (tikai reizi dienā) var saņemt ticīgie, kuri dievbijības garā kā svētceļnieki apmeklēs svētā Pāvila baziliku Romā un izpildīs šādus nosacījumus:
1) Piedalīsies sv. Misē vai citā publiskā dievkalpojumā sv. Pāvila godam.
2) Atjaunos svētdarošās žēlastības stāvokli sakramentālā grēksūdzē un būs brīvi
no vismazākā grēka.
3) Dievbijīgi pieņems sv. Komūniju.
4) Lūgsies Svētā Tēva nodomos.
5) Lūgsies Vissvētākā Sakramenta altāra priekšā.
6) Dosies pie centrālā altāra (Confessione) un tur dievbijīgi noskaitīs lūgšanas ,,Tēvs mūsu” un ,,Es ticu”, pievienojot lūgšanas Vissvētās Jaunavas Marijas un svētā Pāvila godam. Šīm dievbijības izpausmēm cieši jāsaistās ar svētā apustuļa Pētera piemiņu.
2. Saskaņā ar Svētā Tēva Benedikta XVI ieteikumiem un Apustuliskā Penitenciārija dekrētu no 10.05.2008., nosaku, ka sv. Pāvila gadā Rēzeknes - Aglonas diecēzes teritorijā pilnas atlaidas no laicīgā soda par grēkiem sev vai mirušajiem var saņemt:
1) 2008. gada 29. jūnijā visās baznīcās un kapelās.
2) 2008. gada 14. un 15. augustā Aglonas sanktuārijā.
3) 2009. gada 25. janvārī:
a) baznīcās, kas veltītas sv. Pāvila godam:
Jezupovas sv. Pētera un Pāvila baznīcā, Ozolmuižas sv. Pētera un Pāvila baznīcā, Pildas sv. Pētera un Pāvila baznīcā, Riebiņu sv. Pētera un Pāvila baznīcā.
b) kā arī sekojošās baznīcās:
Rēzeknes Jēzus Sirds katedrālē,
Aglonas bazilikā,
Daugavpils sv. Pētera Ķēdēs baznīcā,
Ludzas Jaunavas Marijas Debesīs Uzņemšanas baznīcā,
Līvānu sv. Ercenģeļa Miķeļa baznīcā,
Preiļu Jaunavas Marijas Debesīs Uzņemšanas baznīcā,
Varakļānu Jaunavas Marijas Debesīs Uzņemšanas baznīcā,
Dagdas Vissvētās Trīsvienības baznīcā,
Nautrēnu Jaunavas Marijas Bezvainīgās Ieņemšanas baznīcā,
Krustpils Vissvētās Trīsvienības baznīcā,
Viļakas Vissv. Jēzus Sirds baznīcā,
Krāslavas sv. Ludvika baznīcā.
4) 2009. gada 29. jūnijā visās baznīcās un kapelās.
5) Pilnu atlaidu iegūšanai izpildot Baznīcas sekojošas prasības:
a) Piedaloties sv. Misē vai citā publiskā dievkalpojumā sv. Pāvila
godam.
b) Atjaunojot svētdarošās žēlastības stāvokli sakramentālā grēksūdzē un būs brīvi no vismazākā grēka.
c) Dievbijīgi pieņemot sv. Komūniju.
d) Lūdzoties Svētā Tēva nodomos par zīmi Baznīcas vienotībai.
e) Dievbijīgi noskaitot lūgšanas ,,Tēvs mūsu” un ,,Es ticu”.
3. Ticīgie, kurus kavē slimība vai cits pamatots un svarīgs iemesls, attīrījuši sirdi no katra grēka un ar nodomu izpildīt parastos nosacījumus, tiklīdz tas būs iespējams, varēs saņemt pilnas atlaidas, ja garīgā veidā piedalīsies kādā no Jubilejas dievkalpojumiem svētā Pāvila godam, upurējot Dievam savas lūgšanas un ciešanas par kristiešu vienību.
Vēlot sv. Pāvila gadā diecēzes priesteriem un ticīgajiem bagātīgas Dieva žēlastības,
Rēzeknes - Aglonas diecēzes bīskaps Jānis Bulis
N.B. Pilnas atlaidas var saņemt tikai dekrēta noteiktajos datumos un ja sv. Mise vai dievkalpojums tiek veltīti sv. Pāvila godam.
ZIŅŌJUMI
3.augusts – mēneša pyrmō svātdīne – sv. Mises Aglyunā plkst. 10.00; 12.00 (procesija); 19.00.
Bērzgalē – plkst. 9.30; Rušyunā – plkst. 11.00
ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn lim_Latn lvs_Latn hat_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn ltg_Latn ltg_Latn lvs_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn lvs_Latn ltg_Latn lvs_Latn ltg_Latn ltg_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn ltg_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn lvs_Latn ltg_Latn lvs_Latn lvs_Latn ltg_Latn lvs_Latn