Aizpildi aptauju par podkāstiem un piedalies balvas izlozē: https://ej.uz/podkastuaptauja
Latgalīšu literaturys raidīroksts “Puslopys” ir myusdīnu latgalīšu literaturys puslopu puorškūrsteišona – apsarunuošona ar autorim par raksteišonu, volūdu, kasdīnu i dzeivi kai taidu. “Puslopys” aicynoj īsaklauseit ari latgaliski pīraksteitūs dorbūs voi tūs fragmentūs pošu autoru skaitejumūs, taipat kotrā sasatikšonys reizē tūp vīna jaunys dzīsmis skice ar satyktuo autora tekstu.
Itūreiz raidīrokstā “Puslopys” Ieva Johansson i juos dāls Jēkabs Birznieks.
Īva (Ieva) Johansson (Jūhansone) Covid pandemejis laikā piļneibā maineja dzeivi, nūdybynuoja sovu apvuiceibu i izaugsmis programu uzjāmumu, bet dzeivisvītu izalaseja piec tuo, voi piļsāta var pīduovuot dālām vareibu spēlēt hokeju. Itūšaļt obeji ar dālu Jākubu (Jēkabu) dzeivoj Daugovpilī, koč i Īvys dzymtuo puse ir Leivuons. 11 godu vacais Jākubs vys tik ir puorlīcynuots vydzemnīks, jo dzims Valmīrā, bet leluokū dzeivis daļu dzeivuojs Guļbinē.
Pārnejuo gods golā jī obeji kūpā izdeve gruomotu “Jākuba citati” aba bārnu dūmys vacuoku puordūmom. “Tys ir puse muns, puse mamys dorbs, deļtuo ka tod, kod es beju vysā mozeņš, suoču runuot lītys, kas maņ ruodejuos logiskys, bet mamai tuos pasalyka taidys smīkleigys i ari taidys īdvesmojūšys. I tod mama suoce pīraksteit. Tai vīnā šaļtī beja tik daudz, ka vajadzēja likt gruomotā, koč kai tū vysu sakūpuot,” par gruomotu ar poša citatim stuosta Jākubs. Mama Īva, kurei citatus apkūpuojuse, stuosta, ka suokuos Jākuba teicīni tyka da socialuo teikla Facebook, “bet ļauds poši suoce vaicuot, kod ta byus gruomota.” Īva atguodoj, ka Jākubs kai bārns suoce runuot cīši agri. “Divejūs ar pusi godūs jis jau suoce runuot pylnim teikumim – i vysaidys gudreibys, i vaicuojumus.” Tys ari beja laiks, kod mama dāla saceitū suokuse pīraksteit. Koč ari Jākubs runoj latvyski, gruomotys versejā bārna citati daīmami kai latvyski, tai latgaliski. “Asu latgalīte i vysod, kod es braucu kur nabejs voi iz Reigu, kur cytur voi iz uorzemem, es vysod asu sacejuse, ka asu nu Latgolys. Koč i dzeivovu Guļbinē i Reigā, bet sirdī vysod nu Latgolys. Es dūmoju, ka tei ir muna atsagrīzšonys gruomota. Ka es asu latgalīte, es ite dzeivoju, es ite asu, es ari kū nabejs skaistu Latgolai varu izdareit,” tai Īva.
Drūsme, sāta, mīlesteiba, saprasšona, dorbs, ryupis, uzvarys i cytys – kūpā vairuoki desmiti temu, kas dūmuotys kab paleidzātu vacuokim sasarunuot ar bārnim, izskaidruot procesus, lītys i kūpā ari dabuot atbiļdis ir gruomotys “Jākuba citati” pamatā.
“Mam, aizdūd maņ vysugryutuokū vaicuojumu iz pasauļa.
Es ari aizdūdu: “Kas ir mīlesteiba?”
Jākubs nasakavej: “Mīlesteiba ir tod, kod divi cylvāki sasateik, palīk par draugim. Tys vyss īt tuoļuok, tuoļuok, cikom jī obi ir mīlesteiba. Cik vīnkuorši!””
“Mes sātā pi golda voi ustobā runojam daudz. Varbyut tagad Jākubam cytys dūmys i skriejīni, kotram sovi leli dorbi doromi, bet, kod jis beja mozs, mes cīši daudz runovom. I tī navar naizīt ņikas, jo, ka tu runoj ar bārnu, jis runoj. I tu jū klausīs. I tī vysod ir dzilis dūmys. Daudzys mamys pasuokuma laikā soka - deļkam es naizraksteju nikuo, kū maņ bārns saceja, napīraksteju nikuo?” Kotram bārnam ir sova dūma,” stuosta Īva, atkluodama, ka itūšaļt piec gruomotys izdūšonys kūpā ar Jākubu daudzi brauc apleik pa dažaidom vītom, kab sasatyktu ar sovim skaiteituojim, apsarunuotu par gruomotā raksteitū i aizdūtu tamā pīraksteitūs vaicuojumus. “Tī pasuokumu, iz kurim braucam, īt konceptā ar pošu gruomotu. Tei nav literaturys gruomota, tei ir sarunu gruomota – citats ir kai impulss sarunai. Tev, ar bārnu skaitūt voi ar veiru skaitūt, voi ar kaidu draugu skaitūt kūpā, ir vareiba parunuot par tū temu. I tī ir vaicuojumi dasprausti kluotyn, ka tu nazyni, kū aizdūt draugim, tod vari apsavērt, puorskaiteit i parunuot. I cyti maņ tai ari soka: “Oi, beidzūt puorskaiteju gruomotu nu vuoka da vuoka i beidzūt beja par kū ar veiru parunuot,” smejās Īva.
Jākubs pats cīši aizaraun ar hokeju. Nu Īvys īdviesme ir doba. “Dobā tu vari puorskaiteit vysus pasauļa stuostus, tu redzi vysu, kas nūteik cylvākūs – vyss ir dobā, kai spīgelī.” Dūma par tū, ka varātu tikt par rakstneicu jai naasūt bejuse, bet par raksteišonys talantu sovulaik draugi vys nūruodejuši. “Bet maņ pateik raksteit. Maņ pateik dūmys, pateik tuos pagrīzt cytaižuok, ka juos skaņ ar cytu dziļumu. Nazynu, voi es jādzu, bet maņ tai pateik. [..] Maņ pateik apleikdūmys – kod tu pasoki vīnu, bet apuškā ir pavysam cyta dūma.”
Ar latgalīšu literaturys autorim sasarunoj muzikis, viesturnīks Arņs Slobožaņins i projektu vadeituoja, latgalīšu volūdys popularizātuoja Edeite Husare.
Ieteikt
Latvijas Radio aicina izteikt savu viedokli par raidījumā dzirdēto un atbalsta diskusijas klausītāju starpā, tomēr patur tiesības dzēst komentārus, kas pārkāpj cieņpilnas attieksmes un ētiskas rīcības robežas.
lvs_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn lvs_Latn lvs_Latn