Īprīškejā reizē rubrikā „Zemis suoļs” žurnaliste Maruta Latkovska mums stuosteja par poļaku zynuotneicys Stefanejis Uļanovskys davumu latgalistikys izpētē 19. g. s. 90. godūs. Itūreiz vaira par juos pīraksteitajim uorstnīceibys augu nūsaukumim i tūs pīlītuojumu. Sadaļā „Slimeibys i zuolis” varim skaiteit, ka apčaravuotim voi apbūrtim ļaudim davuši dzert taidu augu kai vieršmēli, kuru latgalīši saukuši par pabreiņa zuoli. Pret bārnu nūbaili jī tykuši kiupynuoti ar rudzupučem, latgaliski itū augu saukuši par naktineitem. Taipoš pret nūbaiļa vaini kiupynuojuši ari ar gundagom, kurys latgaliski sauktys par traukuleitem i vēļ ar rosys krieslenim voi latgaliski tai sauktajom rasineitem.
Gramuošonys trauciejumu gadejumūs tics dzarts parostais dagleits, kuru vītejī latgalīši saukuši par kūšņu zuoli. Pret vādara nasaturiešonu lītuojuši zyrga skuobinis zīdus, a kuosu uorstejuši ar aplītom pamuotem voi kai mes šudiņ juos saucam muolliepem.
Bārnu dylūņa uorsteišonā lītuojuši dzaltonuos kača piedenis, a suopūšai golvai lykuši kluot leluo dodza lopys, pret kokla suopem izmontuojuši lūžņu uobuleņu. Temperaturys gadejumā tics dzarts nūvuorejums nu meža zemiņu sakņu, cērmis dzeitys ar biškrielenim, a pret trokumsārgu dzartys syurinis. Tics pīraksteits stuostejums, ka vīna sīvīte tū trokuma kaiti izuorstejuse ar casnāgim voi kiplūkim. Nu boltūs izdalejumu dzarta boltuo panuotre, latgaliski saukta par boltajim alekšim. Lai izavaireitu nu spontanuo aborta, davušu kliņdžereišu sāklys. Lai kuorteigi izsveistu, dzāruši efeju sātlūžņu, latgaliski sauktu par roshodnīkim. Itū zuoleiti sīvys lasejušys majā. Pret kaški kaļtiejuši, smolcynuojuši i sajaukuši ar taukim i zīduši dzīdnīceibys tauksakni, latgaliski tai sauktū taukuotū zuoli voi ari leluo dodza sakni. Pret zūbu suopem dzimtinē mierciejuši ceļmiņu lopys, a kaulu suopis uorstejuši ar purynim, tūlaik Viļānu apleicīnē sauktim par vylkkaulem. Tai itūs i vēļ daudzus cytys myusu seņču tuo laika vāruojumus tyka aizrakstejuse folkloriste Stefaneja Uļanovska. Sūpluok voi blokus vysim augim jei ir davuse jūs latniskūs nūsaukumus, tai ka drūsai varim atrast, kaids konkretais augs te dūmuots, jo vītejūs vuordeņu ir cīši daudz, deļ tuo reizem gryuši saprast, kaids augs zam kura nūsaukuma ir nūsaglobuojs.
Pi reizis te byutu dereigai nūsaukt ari tuos treis miera laikūs lītuotuos golvonuos zuoleitis voi uorstnīceibys augus: i tuos beja mums vysim labi zynomuos i pazeistamuos viejbūtnis voi veipalis, viejputis, ari vībaknis. Ūtrys miera laiku uorstnīciskais augs ir bejušys vērmelis voi latgaliski tai sauktais peliejums, peleims, pelejs. A trešais ir myusu slovonais pelaškis – latgaliski saukts par žyužainem, žyužiernim, žyužārnem, peļastem, peļuškom, ašņa dzireņom, par sīrainem i sīrenem saukts Upeitē.
Latvijas Radio aicina izteikt savu viedokli par raidījumā dzirdēto un atbalsta diskusijas klausītāju starpā, tomēr patur tiesības dzēst komentārus, kas pārkāpj cieņpilnas attieksmes un ētiskas rīcības robežas.
ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn lvs_Latn