Gološovys pogosts
Gološovys pogosts[2] (latvīšu: Goliševas pagasts) — Kuorsovys nūvoda teritoriskais dalejums Latgolā. Pogosta centrā Gološovā dora tautys noms, biblioteka i pyrmaskūliņs īstots. Kai 2010. godā aizdareja Aizgāršys pamatskūlu, pogostā nadora nivīna skūla. Lelums ļaužu pravoslavi i pīdar Gološovys Svātuos Trejadeibys pravoslavu parapejai.
Viesture[pataiseit | labot pirmkodu]
Gološovys pogosts pyrmū reizi viesturis dokumentūs aizraksteits 1646. godā Ludzys stuorastejis inventara sarokstā kai Wlosc Hołuszowska. 1784. godā Gološovys sarokstūs aizraksteita kai Mikalovskys (Mērdzinis) muižys daļa. 1945. godā Mērdzinis pogostā īstateja Gološovys solys padūmi. 1979. godā Gološovys solai daškiera daļu Blontu solys teritorejis.[3] 1990. godā solu reorganizej kai pogostu.[4] 2009. godā kai administrativu teritoreju pogostu daškir Kuorsovys nūvodam.
Rūbeži[pataiseit | labot pirmkodu]
Gološovys pogosts tur rūbežu ar:
- Kuorsovys nūvoda Malnovys pogostu i Mērdzinis pogostu;
- Cyblys nūvoda Blontu pogostu;
- Krīvejis Federacejis Opskovys apgabaļa Krasnogorodskys rajonu.
Nūruodis[pataiseit | labot pirmkodu]
- ↑ Latvejis dzeivuotuoju skaits pošvoldūs 01.07.2010.
- ↑ Latgolys administrativais īdalejums. Latgolys piļsātys, nūvodi, pogosti (2019. goda 27. majā). Vaļsts volūdys centrs. Veireits: 2020. goda 3. janvarī
- ↑ Okupātuos Latvejis administrativi teritoriskais dalejums. Latvejis Vaļsteibys arhivu generaldireceja. Reiga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9
- ↑ Latvijas pagasti. Enciklopēdija. A/S Preses nams, Rīga, 2001—2002 ISBN 9984-00-412-0
ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn srd_Latn