Ite gabaleņš nu 1926. goda latgalīšu avīzis “Taisneiba”, kas izguoja Padūmu Krīvejā i beja jaunuos vaļdeibys ideologejis rupors, kū spylgtai paruoda ari itei karikatura, sūleidama nest vysūs koktūs gaismu i izdzonuot vysaidus pretvaļstiskus elementus.
Mani vysod ir fasciniejuse dūma, ka ir kaids lobais, kam ir taisneiba. Ka ir kaids, kas zyna, kas ir taisneiba. Tok, ka tai nabyutu, vyss jau seņ byutu sasajaucs. Ir juozyna, kur ir voldūšuo taisneiba, kab sūpluok jai voi jai pretim caltu sovu taisneibu. Partū ka tok skaidrs – taisneiba ir tikai vīna i tei ir muna taisneiba.
– Kas to te pa tymsim koktim čabynojās?
– Ak, itī jius: kuligani, zagli, kontrrevoļucioneri, kulaki, samogonščiki!..
– Nabyus gon jiusim nivīnā tymsā koktā vītys, „Taisneiba” izdzonuos!
Latvejā itei avīze, cik zynu, beja aizlīgta, partū ka cīši sorkona. Vaļstiskajai īkuortai naideigys ideologejis propogandys rupors. Taišni taipat kai beja puortryukuši sakari iz Sibira izceļuotuoju i Latvejā palicieju storpā.
Vīna pasauļa taisneiba nav cyta pasauļa taisneiba. Taisneibai tik daudz kažuku, cik kažuka nosuotuoju.
Tys vēļ beja tymūs laikūs, kod Padūmu Krīvejā vysi tyka dzeiti kolhozūs, beja represejis pret kulakim, bazneickungim, a vēļ nabeja represeju pret nacmenim – cytu tauteibu cylvākim. Moskovā dorbuojuos izdevnīceiba “Prometejs”, kas aktivai izdeve vuiceibu i literaturys gruomotys: stuostus i izziņu literaturu bārnim i lelajim, kalenderus, propogandys materialus, vuiceibu gruomotys, pasauļa i krīvu klasikys gruomotys – latvyski i latgaliski. Latgalīšu volūdā varēja īgiut izgleiteibu. Beja pat augstškola, kas sagatavēja školuotuojus latgalīšu školom – Ačinskys Pedadogiskais instituts, juo vadeituojs vīnu laiku beja latgalīts – Izidors Meikšāns.
Piec 1937. goda rusifikaceja pīsajēme spākā. Školuos likvidēja apvuiceibu latgalīšu volūdā, vaira naizdeve avīzis i gruomotys. Patīseibā beja vēļ trokuok – atguoja iz dzerauni i nūsuove vysus veirīšus. Nu, tai goduos. Tik sātys gruomotuos ar sorkonu vīnys kruosys zeimuli izstreipuotūs Mikiļu, Donatu, Pīteru i Juoņu vītā īrakstēja Teklis, Marijis, Maļvinys, Zuzonys i Paulinys. Pieškuos vysys dzeraunis veirīšu smierts īmeslis – umer.
Tai nazkai i saīt. Koč kur jau tei taisneiba ir, kotram taisneiba. A taisneibys kai nav, tai nav.
Latvejā daudz godalaiku. Asvalta luopamais i asvalta sytamais, dubļu i lada, dūbaina ceļa i aizputynuota ceļa godalaiki. Niu jau puorguoja legionaru godalaiks ar vacu večuku salauztūs liktiņu izlītuošonu sovai propogandai. Kluot puorplyudušūs upu i polu godalaiks. Dreiži suoksīs kiulys dadzynuošonys laiks. Lelajā tolkā dalēs zalis atlasa būrteitis, iz krīvu svātku – dzaltoni streipainuos. Tod, skaiti, i hokeja laiks kluot, eirovizeja i pīniņu zīdeišona. Stateišona, siešona i geju lomuošona. Pavasarī daudz dorba, kas jūs vysus var īguoduot.
Tok vysleidza mani puorsteidz i izbreinej, ka vysleidza ir ļauds, kas zyna, kai ir labi i pareizi. Kas kotru pavasari dadzynoj kiulu i soka, ka dadzynuot kiulu nav labi, verās TV vysaidus šovus i, kas pats jūceiguokais, pat bolsoj, koč soka, ka vysi šovi ir syuds i jūs taiseituoji – syudu vabalis. Klausuos popularū muzyku, skaita i citej Koelju breinumus, “Privatū Dzeivi” i “Krēslu”, ād šašliku, majonezi i kečupu, lomoj gejus i politikus, syt bārnus i sīvys, bolsoj par tom pošom partejom, kū īprīkš beja lomuojuši. Nacīnej sovys vaļsts i cytu, zūg kai varādami, gols golā emigrej i dzeivoj laimeigi.
Kab es zynuojuse, kur i kam taisneiba, vyss byutu daudz vīnkuošuok. A es tik dzeivoju, dzeivoju i nazynu ni loba, ni ļauna. Ni maņ bādys, ni laimis, ni taisneibys.
ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn ltg_Latn