Det verkar som om livets evolutionära träd ser mer ut som en gigantisk virvlande klubba. Forskare har samlat den största och mest exakta tidslinjen för livet på jorden som innehåller mer än 50.000 olika arter. Den nya Lifes Tidstree, som den är känd för, har avslöjat att i stället för att expandera i explosioner har mångfalden av liv på vår planet faktiskt vuxit i konstant takt. Rulla ner för video. Denna nya TimeTree av 50.632 arter skapades genom att man komprimerade evolutionär historia till en smal grå remsa så att tiden går över bredden på remsan. De olika färgerna motsvarar de viktigaste taxonomiska divisionerna som dök upp på Jorden för att skapa denna klubba, eller spiralgalax, formade evolutionära träd. Resultaten motsäger den rådande synen på diversifiering som saktar ner när ekologiska nischer fylls upp med arter, bara för att rusa framåt igen i kölvattnet av en stor utrotning. Forskarna fann också att det i genomsnitt tar omkring två miljoner år för en ny art att uppstå ur en befintlig djurgrupp. En studie har hävdat att de förändringar som framkallas av evolutionen kan vara reversibla, vilket innebär att vissa djur kan återgå till ett tidigare biologiskt drag. Den anmärkningsvärda upptäckten gjordes genom att man fann fåglar som hade återväxt ett ben som tidigare hade kastats bort av dinosaurier för miljontals år sedan. Studien utfördes av en grupp forskare från Chiles universitet. De fann att för 230 miljoner år sedan behövde tvåbenta dinosaurier inte längre sina fyrbenta bröders starka handleder, och på så sätt blev de svaga. Antalet ben i handlederna minskade från 11 till tre, med ett särskilt intresse att försvinna som pisiform. Men enligt forskningen dök benet upp igen när dinosaurierna utvecklades till fåglar och flydde. Det nya benet, som kallas ulnaren, framträder på samma plats som pisiformen en gång gjorde. Pisiformen gjorde det möjligt för fågelvingarna att hålla sig stela vid uppslag. Studien fann att den försvann i fågelliknande dinosaurier, men moderna fåglar utvecklades senare för att återigen använda detta lilla ben. Forskarna använde data från nästan 2 300 studier som undersökte olika arters molekylärbiologi och genetiska mångfald. De har nu producerat en databas som kan sökas för att ta reda på när arter separerade i evolutionär historia och när de senast delade en gemensam förfader. Professor Blair Hedges, chef för Centre for Biodiversity vid Temple University i Philadelphia, som var en av dem som ledde studien, sade att det resulterande trädet fick ett mer spiralliknande utseende. Han sade: "Detta fynd visar att speciering är mer klocklik än vad människor har trott. "Den konstanta diversifiering som vi har funnit visar att de ekologiska nischerna i livet inte fylls upp och mättas. "Detta strider mot den populära alternativa modellen som förutspår en långsammare diversifiering när nischer fylls med arter." Forskarna, vars studie publiceras i tidskriften Molecular Biology and Evolution, använde vad som kallas molekylära klockor för att producera det nya virvlande livets träd. Dessa söker efter förändringar inom DNA för att beräkna mutationsfrekvensen och så den tid det tog för arter att utvecklas. Den kan också visa när olika arter klyvs från varandra. Tillsammans med det fossila rekordet bidrar teknologin till att ge en mycket mer detaljerad bild av hur livet på Jorden är relaterat och hur det utvecklades. Tidslinjen ovan visar utifrån människors perspektiv hur vi skilde oss från andra grupper av organismer. Tidslinjen till vänster visar när människan först skilde sig från sin bästa vän, hundar, som avbildad till höger. Den traditionella synen på evolutionen har varit som ett träd som växer allt mer komplexa grenar med tiden. Genom att söka i databasen som sammanställts av forskarna, som finns som en gratis iPhone app och online, är det möjligt att se när två arter separeras i evolutionär historia. Till exempel, homo sapiens och hundar split från en gemensam förfader 94,2 miljoner år sedan medan katter och hundar separerade någon gång senare på cirka 55,1 miljoner år sedan. Crows - en fågel som har visat sig ha intelligens motsvarande schimpanser och även små barn - separerade från schimpanser och resten av primatfamiljen för 296 miljoner år sedan. Forskningen har också bidragit till att visa att en av de mest populära teorierna om vad som driver evolutionen kanske inte är helt korrekt. Biologer har länge trott att livet på jorden har genomgått explosioner i diversifiering då livet har spridit sig för att fylla miljöer och dra nytta av nya livsmedelskällor. Stora utrotningshändelser, liksom dinosauriernas död, anses ha varit avgörande för att livet skulle kunna genomgå snabba perioder av förändring när nya arter tycktes fylla de luckor som lämnats kvar av dem som hade dött ut. Men den nya forskningen av professor Hedges och genetikern professor Sadhir Kumar vid Temple University visade att evolutionen faktiskt har skett i en relativt konstant takt. Professor Hedges sade: "Samtidigt tyder detta på att speciering och diversifiering är separata processer från anpassning, vilket svarar mer på isolering och tid. "Anpassning sker definitivt, så detta inte skiljer sig från darwinismen. "Men det går emot den populära idén att anpassning driver specificering, och mot det relaterade begreppet interpunktion jämvikt som associerar adaptiv förändring med specificering." Ju mörkare skuggan av grå på den nya tidslinjen den tidigare en grupp av species tros ha inträffat. Människor sitter inom en relativt liten sektion märkt av primater i ovanstående syn på den nya tidslinjen.
Biologer vid Temple University skapade en spiralformad syn på evolutionen.
De använde data från "molekylära klockstudier" på mer än 50 000 arter.
Dessa analyserar mutationer i DNA för att beräkna när arter utvecklats isär.
Det visar hundar och människor delade en gemensam förfader 94,2m år sedan.
Kråkor och schimpanser separerade från varandra för mer än 290m år sedan.
Studien visar att mångfalden av liv på jorden har vuxit i konstant takt.
Detta motsäger den traditionella synen på evolution som sker i utbrott.