Vuonna 1559 keisari Ferdinand I perusti keisarillisen kansleriviraston ("Reichshofkanzlei") Wienin Hofburgin palatsissa, jota johti varakansleri Mainzin arkkipiispan nimellisessä valtuudessa. Valkoisen vuoren taistelussa 1620
, keisari Ferdinand II perusti Itävallan hovikanslerin viran, joka vastasi Habsburgien monarkian sisä- ja ulkomaanasioista. Vuodesta 1753 lähtien Itävallan valtiokanslerin virkaa hoiti ruhtinas Kaunitz. Keisarillinen kansleri menetti merkityksensä ja Maria Teresan ja Joosef II:n ajoista lähtien se oli vain paperilla. Pyhän Rooman valtakunnan hajoamisen jälkeen prinssi Metternich toimi Itävallan valtakunnan valtiokanslerina (1821-1848), samoin prinssi Hardenberg toimi Preussin kanslerina (1810-1822). Vuoden 1815-1866 Saksan liittovaltiolla ei ollut hallitusta tai parlamenttia, vaan ainoastaan Bundestag osavaltioiden edustajana.