Amsterdam ja De Graeff olivat valtansa huipulla, ja vuonna 1656 he järjestivät Michiel de Ruyterin johtaman retkikunnan Välimerelle.
- toinen Jacob van Wassenaer Obdamin johdolla Itämerelle. Onneksi Alankomaille tämä sota päättyi siihen, että Danzig julistettiin puolueettomaksi. Neljä kovanaamaista pormestaria päättivät lähettää Coenraad van Beuningenin Kööpenhaminaan kiihottamaan Tanskaa sotaan Ruotsia vastaan. Kaikkien hämmästyttäväksi, keskellä talvea Ruotsin kuningas ylitti Jutlannista, yli Suuren vyön, Kööpenhaminaan. Witte de With osallistui Kylmän taisteluun Kööpenhaminan vapauttamiseen. Cornelis de Graeff oli valmis aloittamaan taistelun Ruotsia vastaan, suurpensionarien neuvoa vastaan. Kun Kaarle X kuoli yllättäen vuonna 1660, Ruotsi solmi rauhan. Amsterdam lähetti myös amiraali Michiel de Ruyterin englantilaisia vastaan. Näistä lähestymistapaeroista huolimatta De Witt ja De Graeff pysyivät hyvissä väleissä. De Witt huomautti vuonna 1660 Cornelisista: "Zuidpolsbroekin herrasmiehen kanssa ei missään ollut mitään tekemistä".