Vuonna 1038 Harald liittyi bysanttilaisiin heidän retkellään Sisiliaan, Georgi Maniakesin (saagan "Gyrge") yrityksessä vallata saari takaisin muslimi-sarasinoilta, jotka olivat perustaneet Sisilian emiraatin saarelle. Kampanjan aikana Harald taisteli normanien palkkasotilaiden, kuten William Iron Armin, rinnalla. Snorri Sturlusonin mukaan Harald valloitti neljä Sisilian kaupunkia. Vuonna 1041, kun Bysantin retki Sisiliaan oli ohi, Lombardi-Normannien kapina puhkesi Etelä-Italiassa, ja Harald johti varagialaista vartiota useissa taisteluissa. Harald taisteli italialaisen katepan Michael Dokeianoksen kanssa, mutta normannit, joita johti heidän entinen liittolaisensa William Iron Arm, kukistivat byzanttilaiset Oliventon taistelussa maaliskuussa ja Montemaggioren taistelussa toukokuussa. Häviön jälkeen Harald ja varagilainen vartio kutsuttiin takaisin Konstantinopoliin, kun keisari vangitsi Maniakesin ja muut kiireellisemmät asiat alkoivat. Sen jälkeen Harald ja varagilaiset lähetettiin taistelemaan Kaakkois-Euroopan rajalle Bulgariaan, jonne he saapuivat vuoden 1041 lopulla. Siellä hän taisteli keisari Mikael IV:n armeijassa Ostrovan taistelussa vuonna 1041 bulgarialaista kapinaa vastaan.
Peter Delyan johti Haraldiä, joka sai myöhemmin lempinimen "Bulgar-burner" ("Bolgara brennir") hänen skaldinsa vuoksi.