O'Brienin muuttuaan Limerickiin hän ryhtyi tukemaan Limerickin epäonnistunutta pitsateollisuutta. Hän otti yhteyttä paikallisiin pitsitekijöihin ja tarjosi heille korkealaatuisia materiaaleja sekä omia mallejaan. Tästä hän järjesti teoksen myynnin käyttäen ystäviensä ympyrää Dublinissa ja Lontoossa. O'Brien oli keskeinen hahmo perustaessaan yksityisen komitean edistää irlantilainen Lace, tuella Alan Cole tiedekunnan ja taiteen, South Kensington ja James Brenan RHA. Tämän komitean johdosta perustettiin Limerickin pitsikoulu toukokuussa 1889, ja vuonna 1893 komitean pyynnöstä hän otti koulun johdon. Kun hänen perheensä muutti New Hallin lähelle Ennistä, County Clairessa, vuonna 1890. Vuonna 1895 hän perusti Clare-suodatusalan, joka johdettiin hänen kotoaan. Häntä avusti tässä O'Brienin lastenhoitaja, skoottilainen Mina Keppie, jolla oli kapasiteettia kouluttaa jopa 15 tyttöä kerrallaan. Yritys muutti perheineen Ballyallalle vuonna 1898, ja vuoteen 1910 mennessä he kouluttivat jopa 27 tyttöä kerralla. Molemmat yritykset esittelivät työtään taide- ja käsityönäyttelyihin Irlannissa, Britanniassa ja Amerikassa 1890-luvulta 1920-luvulle. Näiden näyttelyjen joukossa olivat Royal Dublin Society, Arts and Crafts Society of Ireland, Chicagon ja St. Louisin maailmanmessuilla
Vuonna 1893 ja 1904 hän voitti useita palkintoja. Lady Arranin Windsor-myynnissä vuonna 1900 sekä kuningatar Victoria että Walesin prinsessa ostivat esimerkkinsä.