Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymä: Edellisenä päivänä majuri Samuel M. Whitsiden komennossa oleva Yhdysvaltain 7. ratsuväkirykmentin eräjoukko esti Spotted Elkin Miniconjou Lakota- ja 38 Hunkpapa Lakota-ryhmän lähellä Porcupine Buttea ja saattoi heidät 8 kilometriä länteen Wounded Knee Creekille, jossa he leiriytyivät. Kolonel James W. Forsythin johtama 7. ratsuväkirykmentti saapui ja piiritti leirin. Rykmenttiä tuki neljä Hotchkiss-vuoriaseista koostuva patteri. Tammikuun 29. aamuna Yhdysvaltain ratsuväki meni leiriin riisumaan Lakotan aseet. Eräs tapahtumien versio väittää, että lakota-heimon aseistuksen purkamisen aikana kuuro heimolainen, nimeltään Musta kojootti, oli haluton luovuttamaan kiväärinsä väittäen, että hän oli maksanut siitä paljon. Samaan aikaan vanha mies suoritti rituaalin, jota kutsutaan aaveen tanssiksi. Musta kojootin kivääri räjähti siinä vaiheessa, ja Yhdysvaltain armeija alkoi ampua intiaaneja. Aseistamaton lakotan sotajoukko teki parhaansa vastarintaansa. Kun verilöyly päättyi, 250-300 lakotan miestä, naista ja lasta oli kuollut ja 51 haavoittunut (4 miestä ja 47 naista ja lasta, joista jotkut kuolivat myöhemmin); joidenkin arvioiden mukaan kuolleiden määrä oli 300. Myös 25 sotilasta kuoli ja 39 haavoittui (kuusi haavoittuneista kuoli myöhemmin). Ainakin 20 sotilasta sai kunniamitalin. Vuonna 2001 Amerikan intiaanien kansallinen kongressi hyväksyi kaksi päätöslauselmaa, joissa tuomittiin sotilaspalkinnot ja kehotettiin Yhdysvaltain hallitusta peruuttamaan ne. Wounded Knee Battlefield, verilöylypaikka, on nimetty Yhdysvaltain sisäministeriön kansalliseksi historialliseksi maamerkiksi. Vuonna 1990 Yhdysvaltain kongressin molemmat huoneet hyväksyivät päätöslauselman historiallisesta satavuotisjuhlasta, jossa ilmaistiin muodollisesti "syvää katumusta" verilöylystä.  Kysymys: Missä teurastus tapahtui?
Haavoittuneen polven taistelukenttä