Muzaka oli albanialainen aatelissuku, joka hallitsi Myzeken aluetta (etelä-Albania) myöhäisellä keskiajalla. Muzakaa kutsutaan myös joillakin kirjoittajilla heimoksi tai klaaniksi. Varhaisin historiallinen asiakirja, jossa mainitaan Muzaka-perhe, on kirjoittanut vuonna 1090 bysanttilainen historioitsija Anna Komnene. 1300-luvun lopulla ja 1400-luvun alussa Muzaka-perheen jäsenet hallitsivat Devollin ja Vjosë-joen välistä aluetta. Jotkut heistä olivat uskollisia Bysantin keisarikunnalle, kun taas jotkut heistä liittoutuivat Anjou'n Kaarle'n kanssa, joka antoi heille (ja joillekin muille albanialaisen aateliston jäsenille) vaikuttavia Bysantin kaltaisia titteleitä (kuten Sebastokrator), jotta he voisivat alistaa heidät helpommin. Lyhyen ajan aikana Serbian keisari Stefan Dušan (r. 1331-1355) miehitti Albanian, mukaan lukien Muzakan perheen alueet, mutta Dušanin kuoleman jälkeen he saivat entiset omaisuutensa takaisin. Tämän jälkeen
Savran taistelu vuonna 1385 Albanian alue tuli Osmanien valtakunnan alaiseksi; he palvelivat ottomaneja vuoteen 1444, jolloin Theodor Corona Musachi liittyi Skanderbegin kapinaan. Kun osmanilaiset tukahduttivat Skanderbegin kapinan ja valloittivat Venetsian Albanian alueen 1500-luvulla, monet Muzaka-perheen jäsenet vetäytyivät Italiaan. Ne, jotka jäivät ottomaani-Albaniaan, menettivät feodaaliset oikeutensa, jotkut kääntyivät islamiin ja saavuttivat korkeat asemat ottomaanien sotilaallisessa ja hallinnollisessa hierarkiassa.