Täytä seuraava lause: Grøn on veistetty savesta, kivestä ja puusta ja muotoiltu betonista ja erilaisista metalleista. Alkuperäiset teoksensa olivat realistisia ja hän pyrki täydellisyyteen, mutta romanilainen modernisti Constantin Brâncuși vaikutti häneen, mikä sai hänet siirtymään tyylikkäämpiin muotoihin. Vuonna 1960 hän valmisti kenraali José Dolores Estradan patsaan Nicaraguan kirjailijoiden ja taiteilijoiden yhdistykselle. Hänet tunnettiin Rubén Darío -veistoksistaan, ja hän kuvasi myös sellaisia henkilöitä kuin Josefa Toledo de Aguerri, Pablo Antonio Cuadra ja muut. Vuonna 1961 Darío-veisto asennettiin Miamin puistoon. Samana vuonna Grøn kaiversi kivestä Daríon pään, joka oli pukeutunut kartuslaiseen asemaan, ja nimesi sen "La Cartuja" viittaamalla runoilijan samasta aiheesta vuonna 1913 julkaistuun teokseen. Vuonna 1962 Espanjan valloittajia Gil González Dávilaa vastaan aloitetun alkuperäiskansojen kapinan 350-vuotisjuhlavuoden kunniaksi Grøn kaiversi Cacique Diriangénin kuvan kuvaamaan hänen rohkeuttaan ja vastarintaansa. Vuonna 1964 hän veistää Darío-puiston valkoisesta guatemalaisesta marmorista, josta on tullut runoilijan ikoninen kuva. 1970-luvulla Grøn sai suusyöpää ja meni houstonilaiselle MD Anderson Cancer Centerille kemoterapiaan. Hän alkoi menettää näkönsä vuonna 1981 ja joutui vaihtamaan maalaus- ja sisustustyöhön puun kanssa. Hänen tunnetuimpia maalauksiaan ovat mm. "Muchacha en la hamaca" ("Tyttö häkissä"), "Cándida", "Desnudo" ("Alasti") ja "Llanto después del desastre" ("Kyyneleet katastrofin jälkeen"), joka viittaa
Vuoden 1972 Nicaraguan maanjäristys.