Tiibetin valtakunta syntyi 700-luvulla, mutta sen kaatumisen myötä alue jakaantui pian useisiin alueisiin. Suurin osa Länsi- ja Keski-Tibetistä (Ü-Tsang) oli usein nimellisesti yhtenäistetty useiden tiibetiläisten hallitusten alaisuudessa Lhasassa, Shigatseessa tai lähialueilla. Khamin ja Amdon itäiset alueet säilyttivät usein hajautetumman alkuperäiskansojen poliittisen rakenteen ja jakautuivat useisiin pieniin ruhtinaskuntiin ja heimo-ryhmiin, samalla kun ne myös usein joutuivat suoraan kiinalaisten hallintoon Chamdon taistelun jälkeen.
Suurin osa tästä alueesta yhdistettiin lopulta Sichuanin ja Qinghain kiinalaisille provinsseille. Tiibetin nykyiset rajat määriteltiin yleensä 1700-luvulla.