Kirjailija Clinton Fernandesin mukaan Malcolm Fraserin, Bob Hawken ja Paul Keatingin hallitukset tekivät yhteistyötä Indonesian armeijan ja presidentti Suharton kanssa, jotta Itä-Timorin olosuhteet saatiin salaamaan ja jotta Indonesian valta alueella säilyisi. Australialaiset hallitukset näkivät hyvät suhteet ja vakauden Indonesiassa (Australian suurin naapuri) tärkeänä turva-aineena Australian pohjoispuolelle. Siitä huolimatta Australia tarjosi tärkeän turvapaikan Itä-Timorin itsenäisyyden kannattajille, kuten José Ramos-Hortalle (joka asui Australiassa maanpaossaan). Kuitenkin Indonesian Itä-Timorin miehityksen aikana australialainen yleisö oli yleisesti epämukava, ellei aktiivisesti miehitystä vastaan, aluksi korostettuna viiden australialaisen toimittajan kuolemalla, jotka tulivat tunnetuksi nimellä "Balibo 5". Myös Timorin kansan toiminta tukemassa Australian joukkoja Timorin taistelussa
Toisen maailmansodan veteraaneja muistetaan hyvin. Nämä kaksi kysymystä pitivät Itä-Timorin miehityksen negatiivisena valona koko hyökkäyksen ja miehityksen ajan. Itä-Timorista tuli merkittäviä ihmisiä, jotka asuivat Australiassa ja pitivät asian vallassa, ja jotkut australialaiset kansalaiset osallistuivat vastarintaliikkeeseen. Professori James Cottonin mukaan Suharto itse asiassa vältti tuloaan Australiaan, koska hän tiesi, että siellä olisi julkisia protesteja.