Kun Friedrich I nimitti hänet kenttämarssaaliin vuonna 1712, Leopold erotti itsensä menestyksestään Espanjan perimyssotien aikana. Myöhemmin hänet nimitettiin Preussin-Saksonin armeijan komentajaksi Ruotsin vastaisen Pohjois-Suomen sodan aikana. Leopold oli Fredrik Vilhelm I:n henkilökohtainen ystävä. Hänen sotilaallisen uransa viimeinen suuri saavutus oli Preussin joukkojen johtaminen voittoon saksilaisia vastaan Kesselsdorfin taistelussa.
Vuonna 1745 toisen Silesian sodan aikana.