Yhteenveto artikkelista:  Australia: he ovat tehneet sen taas. Se on nyt viisi MM-kisoa, ja heidän auransa on levinnyt viiteen eri mantereeseen: Aasiaan (1987), Eurooppaan (1999), Afrikkaan (2003), Pohjois-Amerikkaan (2007) ja Australasiaan (2015). Jos he järjestävät turnauksen Etelämantereella, - muu maailma voi säästää itselleen lentomatkan. Heidän tarinansa on merkittävä - nopeasta, armottomasta uudistumisesta - ja uskosta, joka on luontainen Australian krikettiin, että heidän luonnollinen asemansa on ylhäällä, ei täällä alhaalla. Heitä vastaan Uusi-Seelanti oli odotuksia, jotka murskasivat toivon. Australian itseluottamusta ei voi yksinkertaisesti siirtää muihin kriketin kulttuureihin. Mutta heidän kieltäytymisensä sietämään epäonnistuneita järjestelmiä voi. Michael Clarke oli vaikuttava johtaja Australialle yhtä vaikuttavassa MM-voittosarjassa. Yksikään joukkue ei voinut estää australialaisia voittamasta vielä yhden maailmanmestaruuden, tällä kertaa kotikentällä. Alle kaksi vuotta sitten kaikki nauroivat Homeworkgateen ja David Warnerille. Australia hävisi 4-0 Intiassa, Warner vaihtoi Joe Rootin, - ja Mickey Arthur jätettiin laitumelle kaksi viikkoa ennen Ashesia. Englannin voittaessa 3-0 kesällä vakuuttuneena siitä, että kaikki oli hyvin, - Australian uusi valmentaja Darren Lehmann kiitti Jumalaa aikataulusta, joka antoi hänen joukkueelleen mahdollisuuden kostaa. Loppu on historiaa. Australialaiset ovat yhtä alhaisia kuin muutkin, - mutta ne kestävät vain lyhyemmin. On käsittämätöntä, että he sietäisivät, kuten Englanti on tekemässä, epäonnistumisen ajanjakson, joka ulottuu paljon sanakirjan määritelmän ulkopuolelle. Sen vuoksi heidän viimeisin MM-voittonsa ansaitsee kunnioituksen. Australiassa tiedetään yleensä, milloin ja miten huippu on saavutettu. Mutta heidän käyttäytymisensä sunnuntaina lopullisessa ottelussa - tarkoittaa, että tämä ihailus ulottuu vain niin pitkälle. Ei ensimmäistä kertaa, meitä muistutettiin australialaisen kriketin sydämessä olevasta omituisesta ristiriidasta: vaikka he ovat aina olleet houkuttelevasti hyviä häviäjiä (parempia kuin useimmat), he ovat myös syvästi...
Australia voitti maailmanmestaruuden voitettuaan Uuden-Seelannin finaalissa. Michael Clarken joukkue on tehnyt suurenmoisen paluun. Englannilla on paljon opittavaa Steve Smithin kaltaisilta. Mutta Australiasta ei voi juhlia voittoa. Brad Haddin ja David Warner ovat pääsyyllisiä vastustajien jäljittämisessä.