Ensimmäinen miliisi Delawareen perustettiin, kun ruotsalaiset uudisasukkaat tarttuivat aseisiin puolustaakseen Fort Christinaa (joka oli tuolloin ruotsalainen siirtokunta) hollantilaisia hyökkääjiä vastaan. Yhdysvaltain vallankumoussodan aikana Delaware keräsi useita miliisioyksiköitä Patriottien puolelle sodassa. Vuoden 1812 sodassa kaikki Delaware-vapaaehtoisjoukot näkivät taistelua Lewesissä, jossa he muodostivat suurimman osan joukosta, joka ajoi pois brittiläisen laivaston laivueen, joka halusi hallita Delaware-jokea. Vaikka liittovaltion hallitus kielsi aluksi vapaaehtoisjoukot Meksikon-Amerikan sodassa, vapaaehtoisjoukko, joka oli perustettu Delawareen, osallistui Contrerasin, Cherubuscon taisteluihin.
Molino del Rey ja Chapultepec menettivät niin paljon miehiä, että yksikkö sai lempinimen "Verinen 11.". Yhdysvaltain sisällissodan aikana Delaware keräsi useita yksiköitä Unionin tukemiseksi. Espanjan-Amerikan sodan aikana 1. Delawarein vapaaehtoisjalkaväki otettiin liittovaltion palvelukseen, mutta sitä ei lähetetty ulkomaille. Vuonna 1903 annetun miliisiolain myötä kaikki osavaltion miliisioyksiköt yhdistettiin Yhdysvaltain kansalliskaartiin, mikä suurelta osin muutti osavaltion miliisiot valtion rahoittamasta ja valvomasta voimasta liittovaltion armeijan varaosaksi.