William W. Belknap, joka syntyi New Yorkissa ja oli lakimies Iowassa, osallistui sisällissotaan vuonna 1861. Belknap, joka oli palvellut tehokkaasti Shilohissa ja
Hänet nimitettiin kenraalimajuriin sodan loppuun mennessä. Belknap oli tunnettu siitä, että hän palveli kylmämielisesti paineen alla Shilohissa ja hyökkäsi rohkeasti Konfederaation rintakehään Atlantassa. Sodan päätyttyä vuonna 1865 Belknap jäi eläkkeelle armeijasta ja nimitettiin sisäisen tulon kerääjäksi Keokukissa; hän palveli vuoteen 1869. Kun sotaministeri John A. Rawlins kuoli vuonna 1869, presidentti Ulysses S. Grant nimitti Belknapin sotapäälliköksi. Grant uskoi, että Belknap oli palvellut kunnialla ja ansainnut ministeriön aseman.