Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  J. C. Cooper kirjoittaa The Dictionary of Christianity -sanakirjassa, että pyhä Valentinus oli "Rooman pappi, joka vangittiin sen vuoksi, että hän auttoi vainottuja kristittyjä". Pyhän Valentinuksen aikakirjat tuhoutuivat luultavasti tämän Diocletianuksen vainojen aikana 400-luvun alussa. Viidennellä tai kuudennella vuosisadalla julkaistiin Passio Marii et Marthae -nimisessä teoksessa tarina Rooman pyhän Valentinuksen marttyyriudesta, ehkä lainaten kidutuksia, joita muille pyhille tapahtui, kuten oli tavanomaista tuon ajan kirjallisuudessa. Samat tapahtumat löytyvät myös Beden marttyyriologiasta, joka koottiin 800-luvulla. Siinä sanotaan, että Pyhä Valentinusta vainottiin kristittynä ja että Rooman keisari Claudius II kuulusteli häntä henkilökohtaisesti. Claudius teki Valentinuksesta vaikutuksen ja keskusteli hänen kanssaan yrittäen saada hänet kääntymään roomalaiseen pakanallisuuteen, jotta hän pelastaisi henkensä. Valentinus kieltäytyi ja yritti sen sijaan käännyttää Claudiuksen kristinuskoon. Tämän vuoksi hänet teloitettiin. Hänen kerrotaan tehneen ennen teloitustaan ihmeen parantamalla vankilanvartijansa Asterioksen sokea tytär Julia. Vankilavartijan tytär ja hänen neljäkymmentäkuusi jäsentä (perheenjäsenet ja palvelijat) tulivat uskomaan Jeesukseen ja kastettiin. Myöhempi Passio toisti legendan ja lisäsi, että paavi Julius I rakensi kirkon hänen haudalleen (se on sekaannus 4. vuosisadan tribuni Valentinon kanssa, joka lahjoitti maata kirkon rakentamiseen aikana, jolloin Julius oli paavi). Myöhemmät marttyrologiat ottivat legendan faktana, alkaen Beden marttyrologiasta 800-luvulla. Se toistettiin 13. vuosisadalla Kultaisessa legendassa. Kultaiseen legendoon on lisätarvikkeita, jotka Henry Ansgar Kellyn mukaan lisättiin vuosisatoja myöhemmin ja joita toistettiin laajalti. Iltana ennen kuin Valentinus oli teloitettava, hänen oletetaan kirjoittaneen ensimmäisen "Valentinus" -kortin itse, joka oli osoitettu vankilanvartijansa Asteriuksen tyttärelle, joka ei enää ollut sokea, allekirjoittaen "Sinun Valentinuksesi". Sanonta "Sinun ystävänpäivästäsi" oli...  Kuka kuulusteli Valentinia?
Claudius II