Hän palasi Berliiniin luottavainen ja päättäväinen menestymään freelance-veistäjänä. Hän osallistui monissa monumenttien ja suihkulähteiden suunnittelukilpailuissa. Vuonna 1898 hän oli voittanut kolme suurta toimeksiantoa. Vuonna 1899 hän tapasi ystävänsä Constantin Starckin välityksellä Mecklenburgin herttua John Albertin, joka piti hänen työstään ja teki useita tilauksia. Hänen uransa todella nousi sen jälkeen ja vuodet 1897-1916 osoittautuivat hänen menestyksekkäimmiksi. Häntä kannusti positiivinen vastaanotto St. Louisin maailmanmessuilla
Vuonna 1904 hän osallistui Monumentti-kilpailuihin niin erilaisissa paikoissa kuin Manilassa, Kapkaupungissa ja Quitossa, mutta tuloksetta. Lopulta hän sai tilauksen Michael Andreas Barclay de Tolly -muistomerkille Riiassa ja hänelle tarjottiin kutsu kilpailla St. Louisin muistomerkistä, joka olisi omistettu saksalais-amerikkalaisille journalisteille Carl Schurzille, Emil Preetoriukselle ja Carl Daenzerille.