15. elokuuta "Ramillies" pommitti Bardia-satamaa ja Fort Capuzzoa Sollumin ulkopuolella taistelualusten "Malaya" ja raskaan risteilijän rinnalla. Italian pommikoneet yrittivät iskeä brittiläiseen laivastoon, mutta ne eivät onnistuneet saamaan mitään osumia; raskas ilmatorjuntatuli ja Eagle-hävittäjät ampuivat alas kaksitoista italialaista lentokonetta. Alukset saattoivat saattueen Maltalle 8.-14. lokakuuta. Huono sää vaikeutti italialaisten tiedusteluponnisteluja ja saattue saavutti Maltan ilman onnettomuuksia. Kapteeni Arthur Read vapautti Baillie-Grohmanin 27. lokakuuta. Alus oli osa joukkoa, joka kattoi sarjan saattueita Maltalle ja Kreikkaan marraskuun alussa, jolloin "Ramillies" hyökättiin epäonnistuneesti, kun se lähestyi Grand Harbouria. Taistelulaiva saattoi lentotukialuksen, kun se iski Italian pää laivastotukikohtaan Tarantoon 11. marraskuuta yöllä aiheuttaen vakavia vahinkoja Italian taistelukoneistolle. Taranton hyökkäyksen seurauksena
Italian taistelulaiva-aluksen rampautumisen myötä "Ramillies" ei enää tarvinnut vastustaa "Regia Marinaa" (Royal Italian Navy), joten hänet siirrettiin Pohjois-Atlantin saattoliikkeeseen. Myöhemmin 27. marraskuuta hän liittyi Force H:ään saattaakseen Maltan saattueita Cape Spartiventon taistelussa, vaikka hän ei itse nähnyt toimintaa. Joulukuussa hän palasi Devonportiin kunnostettavaksi, saattaen saattueesta Gibraltarista Greenockiin Skotlannissa, joka kesti 17. joulukuuta 6. tammikuuta 1941.