Ismail oli myös keskeinen tekijä paikallishallinnon suuremman autonomian saavuttamisessa, kun vuonna 1954 liittohallitus (UMNO:n ja Malayan Chinese Associationin eli MCA:n liitto) päätti boikotoida Britannian tukemia paikallisvaaleja. Kun Britannian korkean komissaarin Donald MacGillivray tapasi Tunkun, Ismailin ja MCA:n edustajan H. S. Leen, hän syytti heitä Malaijan kommunistisen puolueen hyväksi pelaamisesta, joka aloitti aseellisen kapinan.
Englantilaisia vastaan. Riidan lähde oli se, että Britannian korkealle komissaarille oli annettu harkintavalta nimittää kuusi paikkaa vaaleissa riidanalaisten lisäksi. Ismail ehdotti kompromissia: liitto tukee vaaleja, mutta vain, jos korkein komissaari kuulee vaaleja voittaneen puolueen ennen nimitysten tekemistä. MacGillivray aluksi kieltäytyi, mutta julkisen mielipiteen ollessa häntä vastaan, hän perääntyi.