Täytä seuraava lause: Smithsin laulajana Morrissey - jota kuvaillaan "sänkyisenä, pehmeänä puhuvana, hämmentyneenä ja silmälasissa" - kaatoi monet pop- ja rockmusiikkiin liittyvät normit. Bändin esteettinen yksinkertaisuus oli reaktio New Romanticsin personoimaan ylimääräisyyteen, ja vaikka Morrissey omaksui androgyynisen ulkonäön, kuten New Romantics tai aikaisemmat glam-rockerit, hänen oli paljon hienovaraisempi ja vähäpätöisempi. Erään kommentoijan mukaan "hän oli kirjakas; hän käytti NHS-silmälaseja ja kuulokojeja lavalla; hän oli selibaatti. Pahinta oli se, että hän oli vilpitön", ja hänen musiikkinsa oli "niin juovuttavan surullinen, niin vaarallisesti ajatteleva, niin houkuttelevasti hauska, että se houkutteli kuulijansa... suhteeseen häneen ja hänen musiikkiinsa maailman sijaan". Julian Stringer kuvaili Smithsiä akateemisessa tutkimuksessaan "yksi Britannian avoimimimmin poliittisista ryhmistä", kun taas Andrew Warns kutsui heitä "kapitalistisimmiksi bändiksi". Morrissey oli ollut erityisen äänekäs kritiikkiä tehdessään entisen pääministerin Margaret Thatcherin suhteen.
Brightonin hotellin pommi-iskussa hän kommentoi, että "ainoa surullinen asia" oli "että Thatcher pakeni vahingoittumattomana". Vuonna 1988 hän totesi, että 28 § "ilmaisee Thatcherin luonteen ja hänen täysin luonnollisen vihansa".