13. huhtikuuta 1632 keisari Ferdinand II palautti Wallensteinin henkilöstöpäälliköksi. Wallenstein järjesti keisarillisen armeijan täydellisen uudistuksen ja kutsui Götzenin takaisin aktiiviseen palvelukseen. 6. marraskuuta 1632 Götzen johti ratsuväkiyksikköä Lützenin taistelussa. Vuonna 1633 Götzen ylennettiin kenraalin virkaan. Wallensteinin salamurhan jälkeen hänet asetettiin Matthias Gallasin johtoon, ja hän erotti itsensä Nördlingenin taistelussa (1634)
- Mitä? Vuonna 1635 hän joutui sotaoikeuteen huonon suorituksensa vuoksi Silesian kampanjassa yhdistettynä Wallensteinin kanssa. Vuonna 1636 hänen maineensa kokeneena ja rohkeana komentajana ansaitsi hänelle Generalfeldmarschall-arvon Baijerin vaalihallituksen palveluksessa. Baijerilaiset ryöstivät sitten Hessen-Kasselin maakreivikunnan läpi, ilman että he kykenivät pysäyttämään Hessenin sodan umpikujaan. Tammikuussa 1637 Baijerit vahvistivat Koblenzin ja Ehrenbreitsteinin linnoituksen imperialistisen piirityksen. Linnoituksia suojelevat ranskalaiset varuskunnat olivat olleet eristyksissä elokuusta 1635 lähtien. Kaksi yritystä toimittaa niitä oli estetty, mikä pakotti 195 eloonjäänyttä alkuperäisestä 2000:sta joukosta antautumaan 28. kesäkuuta 1637 vastineeksi turvatusta matkasta kotiin. Maaliskuussa 1637 Götzen ja Melchior von Hatzfeldt lähtivät Pohjois-Saksaan.