Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Viinietikka tunnettiin varhaisessa sivilisaatiossa oluen ja viinin altistumisen luonnollisena seurauksena ilmalle, koska etikkahappoa tuottavia bakteereja esiintyy maailmanlaajuisesti. Asetiinihapon käyttö alkemiassa ulottuu 3. vuosisadalle eKr., kun kreikkalainen filosofi Theophrastus kuvaili, miten etikka vaikutti metalleihin tuottamaan taidetta hyödyttäviä pigmenttejä, mukaan lukien valkoinen lyijy (lyijykarbonaatti) ja verdigris, vihreä sekoitus kuparisoluja, mukaan lukien kuparin (II) asetaatti. Muinaiset roomalaiset keittivät hapanta viiniä saadakseen erittäin makean siirapin, joka on nimeltään sapa. Lyijyastioissa tuotettu sappa oli runsaasti lyijyasetaattia, makeaa ainetta, jota kutsutaan myös lyijysokeriksi tai Saturnuksen sokeriksi, mikä osaltaan aiheutti lyijymyrkytystä Rooman aristokratiaan. 1500-luvulla saksalainen alkemisti Andreas Libavius kuvaili asetonin tuotantoa lyijyasetaatin kuivasta tislauksesta, ketoninen dekarboksilaatio. Asteen sisältämä vesi vaikuttaa niin voimakkaasti etikkahapon ominaisuuksiin, että kemian tutkijat uskoivat vuosisatojen ajan, että jäätikkahapon ja asteen sisältämä happo olivat kaksi eri ainetta. Ranskalainen kemisti Pierre Adet osoitti niiden olevan identtisiä.  Kysymys: Mikä on yleinen oluen ja/tai viinin tuotos, joka on altistunut ilmalle?
Hylly