Armeijat osoittivat uskollisuutensa monarkialle vuosina 1848 ja 1849, tukahduttaen vallankumoukselliset hallintojärjestelmät, jotka olivat saaneet vallan Wienissä, Budapestissa, Milanossa ja Prahassa. Vuonna 1859 Itävalta provosoitiin sotaan Piemontin ja sen kannattajan Napoleon III:n Ranskan kanssa. Itävalta-Piedmontin sota kesti vain kolme kuukautta, mutta molemmat osapuolet mobilisoivat suuria armeijoita. Itävaltalaiset kukistettiin Magentan taistelussa.
Solferinossa nuori keisari Franz Joseph otti komennon Solferinon taistelussa.