Roman Ivanovich Panin (28. syyskuuta 1897 - 1. kesäkuuta 1949) oli Neuvostoliiton kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana. Hän liittyi Punaiseen armeijaan vuonna 1919. Panin taisteli Venäjän sisällissodassa ja jatkoi palvelustaan Venäjän sisällissodan jälkeen. Hän oli kansallisen vallankumousarmeijan neuvonantaja vuosina 1938-1939. Myöhemmin hän osallistui
Neuvostoliitto-Suomen sodassa korpuskomentajana ja toisen maailmansodan aikana 14. armeijan komentajana, joka komensi Murmanskin puolustusta Operation Silver Foxin aikana. Toukokuussa 1942 Panin nimitettiin 2. vararmeijan komentajaksi ja kaksi kuukautta myöhemmin Frunzen sotilasakatemian luennoitsijaksi. Helmikuussa 1943 hänestä tuli Volkhovin rintaman taisteluvalmennuksen päällikkö ja syyskuussa hän johti 7. kiväärijoukkoa. Osallistuttuaan Leningradin ja Novgorodin hyökkäykseen Panin johti lyhyeksi aikaa 99. kiväärijoukkoa. Heinäkuussa 1944 Panin nimitettiin 5. armeijan apulaikomentajaksi. Panin joutui sairaalaan Itä-Preussin hyökkäyksen aikana helmikuussa 1945, eikä hän nähnyt enää toimintaa. Toipumisensa jälkeen hän ryhtyi opettajaksi Frunzen sotilasakatemiassa ja jäi eläkkeelle vuonna 1949. Hän kuoli pian sen jälkeen.