Kirjoita jatko tämän kappaleen - Kokoelma alkaa vuonna 1957, jättäen pois kuuluisan "Sadan vuosisadan pelin" Donald Byrnea vastaan vuonna 1956 (tämä peli oli sisällytetty pieneen, kevyesti merkittyyn teokseen nimeltään "Bobby Fischerin shakkipelit", julkaistu vuonna 1959). Kolme tappiota ovat Talille Kandidaattiturnauksessa 1959, Spasskylle Mar del Platalla 1960 ja Gellerille Skopjessa 1967. Hänen ainoa ottelunsa maailmanmestari Mikhail Botvinnikin kanssa oli vuoden 1962 Varnan olympialaisissa.
- Mitä? Tässä pelissä on kirjassa pidempi analyysi, jossa Fischer päättelee, että hän ei voittanut loppuottelussa. Botvinnik kiisti tämän myöhemmin, kun yksi hänen shakkioppilaistaan, 13-vuotias Garry Kasparov, kielsi sen. Tämä on yksi harvoista Fischerin analyysin kyseenalaistamista. Voittojen joukossa on hänen ensimmäinen tappionsa Neuvostoliiton suurmestarin Paul Keresin kanssa Zürichissä vuonna 1959 ja hänen 21-liikkeen voitonsa mustana Robert Byrnen kanssa Yhdysvaltain mestaruuskilpailussa 1963/64. Hän pelasi seitsemän ottelua ensimmäisessä Kandidaatti-turnauksessaan vuonna 1959, mutta vain kaksi toisessa Curaçaon turnauksessa 1962. Kaikki ottelut pelattiin turnausolosuhteissa lukuun ottamatta ystävyyssopimusta Reuben Finen kotona vuonna 1963 ja voittoa Fischerin samanaikaisesta 1964 Yhdysvaltain näyttelykiertueesta.