Täytä seuraava lause: Kun Yazid kuoli sisällissodan keskellä, Zufar tuki Abd Allah ibn al-Zubayr'in pyrkimystä viedä kalifaatti Umayyadilta, karkottaen Jund Qinnasrinin Umayyad-kuvernöörin ja lähettämällä Qaysi-joukot tukemaan Zubayrid-suosiota, Damaskoksen kuvernööri al-Dahhak ibn Qays al-Fihri. Jälkimmäinen tapettiin ja Qays murskautui Umayyads ja heidän heimoliittolaistensa Banu Kalb, kilpailijat Qays,
Marj Rahitin taistelu vuonna 684. Sen jälkeen Zufar perusti päämajan Jaziran-kaupungissa Qarqisiya (Circesium) ja johti Qays-heimoja Kalbia vastaan, käynnistämällä useita hyökkäyksiä jälkimmäisiä vastaan Syyrian aavikolla. Vuosina 688-689 hän joutui konfliktiin Taghlib-heimon kanssa tukeakseen Qaysi-liittolaisiaan Umayr ibn al-Hubabia Banu Sulaymista, huolimatta aikaisemmista pyrkimyksistä sovittaa heidän riitaansa. Kun hän oli vastustanut kolme piiritystä vuosina 685-691, Zufar neuvotteli rauhan Umayyad-kalifin Abd al-Malikin kanssa, hylkäämällä Ibn al-Zubayr'in asian vastineeksi etuoikeuksista Umayyad-tuomioistuimessa ja armeijassa sekä armahduksista ja käteisestä Qaysi-puoluelijoilleen, jotka integroitiin armeijaan. Rauha sinetöitiin Zufarin tyttären al-Rababin avioliitolla kalifin pojan Maslaman kanssa. Abd al-Malikin seuraajien alaisuudessa Zufarin perhe peri hänen korkean asemansa ja arvostuksensa Umayyad-hallituksessa ja hänen ylivoimaisuutensa Qaysien keskuudessa. Vuonna 750 hänen pojanpoikansa Abu al-Ward johti epäonnistuneen Qaysi-kapinan Umayyadin seuraajia, Abbasideja vastaan, jossa hän ja useat perheenjäsenet tapettiin.