Vuoden 1815 sotaretkellä Vandamme oli III armeijakunnan komentaja marsalkka Emmanuel Grouchyn johdolla. Hän kehotti Grouchya liittymään Napoleoniin Waterloon taistelussa, mutta Grouchy halusi seurata Preussin 3. korpusta kenraali Johann von Thielmannin johdolla ja voittaa Waveren taistelun.
Mutta häviämme sodan. Ranskan Ludvig XVIII:n palauttamisen jälkeen Vandamme karkotettiin Amerikkaan ja asettui asumaan Filadelfiassa muiden ranskalaisten sotilaallisten maanpaossa olevien joukossa. Kenraali Vandamme sai palata Ranskaan 1. joulukuuta 1819 annetulla asetuksella. Hänet palautettiin palvelukseen État-major Général -viran päälliköksi lopulliseen eläkkeelle siirtymiseensä 1. tammikuuta 1825. Sen jälkeen hän asui vuorotellen Kasselissa ja Gentissä ja kirjoitti muistelmansa. Hän kuoli kotiseudullaan Casselissa 59-vuotiaana.