Täytä seuraava lause: Vuoden 1997 kauden alussa Flavio Briatore antoi Alesille ultimatumin varoittaen häntä, että vuosi 1997 olisi hänen viimeinen mahdollisuutensa saada hyviä tuloksia. Auto tuotti hyviä tuloksia esi-kauden testien aikana, mutta Ross Brawn, Nigel Stepney ja Rory Byrne liittyivät Schumacherin seuraan Ferrarissa, ja Benettonin malli kauden aikana oli epätasapainoinen. Hänen tapaustaan ei auttanut häpeällinen eläkkeelle jääminen kauden avajaisissa.
Australian Grand Prixissä, kun hän jätti huomiotta useita radio-viestejä pit-mekaniikoilta pit-pysähdykseensä ja jatkoi viisi kierrosta, kunnes polttoaine loppui ja Briatore arvosteli häntä, jonka mielestä hän oli tuhlannut tilaisuuden palkintopisteeseen. Hän sai vain kolme pistettä seuraavissa neljässä kisoissa, mutta sitten hänellä oli vahva kisa, jossa hän nousi kolmanteen paikkaan kuljettajien mestaruudessa. Kuitenkin oli lisää kiusallisia tapauksia, kuten Ranskan Grand Prix -kilpailussa, kun hän tarpeettomasti työnsi David Coulthardin pois radalta, ja Itävallan Grand Prix -kilpailussa, jossa hänen yrityksensä hidastaa Eddie Irvineä lähes kahdeksan pituutta takaa aiheutti törmäyksen, joka sai Alesin tutkittaviksi vaarallisesta ajamisesta kilpailun jälkeen. Hän otti pole-aseman Italian Grand Prix -kilpailussa, joka lähetti fanit riemuun siitä huolimatta, että hän ei enää ajanut Ferraria ja johti kilpailun alussa, mutta hävisi David Coulthardin McLarenille hitaan pysähdyksen vuoksi. Hän sijoittui neljänneksi mestaruudessa 36 pisteellä Michael Schumacherin kelpaamattomuuden ansiosta kauden lopussa. Alesin maine vahingoittui hänen aikanaan Benettonissa, kun hän ei onnistunut voittamaan Grand Prixä, vaikka hänellä oli kilpailukykyinen auto, ja kärsi verrattuna Schumacheriin Ferrarissa. Alesin sopimusta Benettonin kanssa ei uusittu kauden lopussa, ja hän allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Sauberin kanssa.