Sodan jälkeen Young palasi lehdistötyöhön ja toimi Wienin tiedustelupalvelun johtajana. Hän oli mukana agenttien hallinnoinnissa Kaakkois-Euroopassa. Vuonna 1949 hänet nimitettiin SIS: n taloudellisten vaatimusten osaston (R6) johtoon, joka oli heidän yhteyspisteensä valtiovarainministeriöön, kauppakomiteaan ja Englannin pankkiin. Vuonna 1951 hänet nimitettiin SIS:n operaatioiden valvojaksi Lähi-idän alueella, joka ulottui Marokosta Afganistanista Etiopian. Hän osallistui Englannin ja Yhdysvaltojen päätökseen - Iranian johtajan Mossadekin syrjäyttämisestä ja shakin palauttamisesta.
- Mitä? Cavendishin mukaan shah sanoi myöhemmin Youngista, että "kriisin aikoina hän on mies, joka voi tehdä päätöksiä ja heittää varovaisuuden tuuleen. Young on mies, joka uskoo, että ystävyys toimii molemmin puolin ja että Britannian pitäisi seistä ystäviensä rinnalla vaikka se loukkaisi toisia". Vuonna 1953 Young kutsuttiin takaisin Lontooseen ottamaan vastuuta SIS:n vaatimusten johtajana ja vuonna 1956, Suezin kriisin aikana, hänet asetettiin jälleen vastuuseen Lähi-idän operaatioista. Vuonna 1959 hänet nimitettiin salaisen palvelun apulaispäälliköksi. Hänen tyytymättömyytensä Macmillanin hallitukseen johti hänet eroamaan MI6:n apulaisjohtajana vuonna 1961 ja siirtymään pankkitoimintaan.