Kun toinen maailmansota puhkesi, Pohjois-Ruotsin puolustukseen oli varattu vain rajallisia resursseja.
Muutamaa kuukautta myöhemmin ja Saksan Weserübung-operaatiossa Norjaa ja Tanskaa vastaan seuraavana vuonna aloitettiin suuri työ puolustuslinjojen parantamiseksi ja laajentamiseksi. Bunkkerit, pommisuojat, aseiden asennukset - erityisesti panssarintorjunta-aseille - rakennettiin yksiköillä, jotka oli mobilisoitu ja sijoitettu Bodenin läheisyyteen. Talvisodan aikana ylivoimaisten panssaroitujen joukkojen kohtaamisesta saatuja suomalaisia kokemuksia otettiin käyttöön Ruotsissa, ja kolmikerroksiset isot kivet tai betonilohkot, lohikäärmeen hampaat, muodosti pian jatkuvan linjan, jota puolustivat betonibunkkeereissa olevat panssari- ja konekivääripesät linnoituksen ja kaupungin ympärillä. Sodan jatkuessa ja useimmissa sodankäynnin aloilla saavutettujen edistysaskelten myötä Bodenin linnoitusta parannettiin jatkuvasti vastaamaan uusiin tai lisääntyneisiin uhkiin, kuten ilma-, panssarointi- tai kaasuhyökkäyksiin. Komento-, varastointi- ja tiedustelupalvelut paranivat myös.