Sotilaallinen laki Yhdysvalloissa viittaa aikoihin Yhdysvaltain historiassa, jolloin alueella, osavaltiossa, kaupungissa tai koko Yhdysvalloissa asetettiin sotilaallisen elimen valvontaan. Kansallisella tasolla sekä Yhdysvaltain presidentillä että Yhdysvaltain kongressilla on valta tiettyjen rajoitusten puitteissa asettaa sotalaki, koska molemmat voivat johtaa miliisia. Jokaisessa osavaltiossa kuvernöörillä on valta asettaa sotalaki osavaltion rajojen sisällä. Yhdysvalloissa sotalaki on käytetty rajoitetussa määrin olosuhteissa, kuten New Orleansissa New Orleansin taistelun aikana; suurten katastrofien jälkeen, kuten Chicagon suuri tulipalo vuonna 1871, San Franciscon maanjäristys vuonna 1906, tai mellakoiden aikana, kuten Omahan rotumella 1919 tai Lexingtonin mellakoissa 1920; paikalliset johtajat julistivat sotalain suojellakseen itseään väkijoukolta, kuten Nauvoo, Illinois, Illinoisin mormonien sodan aikana tai Utah Utahin sodan aikana; tai vastauksena mielenosoituksiin ja mellakoihin liittyvään kaaokseen, kuten 1934 West Coast -rannikon lakkoon
, Havaijilla Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen, ja kansalaisoikeusliikkeen aikana vastauksena Cambridgen mellakoihin vuonna 1963.