Hän liittyi yksikköönsä elokuussa 1864 - ja johti rykmenttiä Deep Bottomin taistelussa.
Ream's Stationin toinen taistelu ja Hatcher's Runin taistelu; hän oli Fort Stedmanin ja patterioiden yksitoista ja kaksitoista komentaja Pietarin, Virginian edessä. Hän oli läsnä Konfederaatioiden armeijan antautumisessa Appomattoxin oikeustalolla ja palasi siviilielämään 30. kesäkuuta 1865. Kaiken kaikkiaan hän haavoittui kolme kertaa. Vain vuosi myöhemmin hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan ja sai komennon ylimmäiseksi luutnanttiksi 40. jalkaväkirykmentissä heinäkuussa 1866.