Täytä seuraava lause: Rooseveltin ensimmäisen kauden pääasiallinen ulkopoliittinen aloite oli hyvä naapuruuspolitiikka, joka oli uudelleenarviointi Yhdysvaltain politiikasta Latinalaista Amerikkaa kohtaan. Yhdysvallat oli usein puuttunut Latinalaiseen Amerikkaan Monroe-oppilausekkeen julistamisen jälkeen vuonna 1823, ja Yhdysvallat oli miehittänyt useita Latinalaisen Amerikan maita banaani-soissa, jotka olivat tapahtuneet Espanjan-Amerikan sodan jälkeen vuonna 1898. Kun Roosevelt astui virkaan, hän
Yhdysvallat vetäytyi Haitista ja solmi uusia sopimuksia Kuuban ja Panaman kanssa. Joulukuussa 1933 Roosevelt allekirjoitti Montevideon yleissopimuksen valtioiden oikeuksista ja velvollisuuksista luopumalla oikeudesta puuttua yksipuolisesti Latinalaisen Amerikan maiden asioihin. Roosevelt myös normalisoi suhteet Neuvostoliittoon, jonka Yhdysvallat oli kieltäytynyt tunnustamasta 1920-luvulta lähtien. Hän toivoi neuvottelevansa uudelleen Venäjän velkaa ensimmäisen maailmansodan aikana ja avaavan kauppasuhteita, mutta kumpikaan asia ei edistynyt, ja "molemmat kansakunnat olivat pian pettyneitä sopimukseen".