Iranin älymystön Muhammed Nakhshabin uskotaan tehneen ensimmäisen synteesin shi'ismin ja eurooppalaisen sosialismin välillä. Nakhshabin liike perustui periaatteeseen, jonka mukaan islam ja sosialismi eivät olleet yhteensopimattomia, koska molemmat pyrkivät saavuttamaan sosiaalisen tasa-arvon ja oikeudenmukaisuuden. Hänen teoriansa oli ilmaistu eettisten lakien käsittelevässä B.A.-tutkimuksessaan. Vuonna 1943 Nakhshab perusti Jumalan palvovien sosialistien liikkeen, joka oli yksi kansallisen rintaman kuudesta alkuperäisestä jäsenjärjestöstä. Järjestö perustettiin kahden ryhmittymän, Dar al-Fanounin lukiolaisten Nakhshabin ja Teheranin yliopiston insinööritieteellisen tiedekunnan noin 25 opiskelijan Jalaleddin Ashtiyanin, yhdistymisen kautta. Järjestö tunnettiin alun perin nimellä Isänmaallisten muslimien liitto. Siinä yhdistettiin uskonnollisia tunteita, nationalismia ja sosialistisia ajatuksia. 1953 vallankaappauksen jälkeen
Vuonna 1965 perustettu Iranin kansanmujahedin yhdistää islamilaisen kuvan ja kielen marxilais-ajatteluihin Ali Shariatin vaikutuksen alaisuudessa ja ryhtyy aseelliseen taisteluun Iranin shahin hallitusta vastaan, mikä huipentui sen osallistumisella Iranin vallankumoukseen, joka kaatoi shahin vuonna 1979. Kuitenkin liike epäonnistui vallankumouksen jälkeen perustetussa islamilaisessa tasavallassa ja tarttui aseisiin uutta hallitusta vastaan.