Romanian armeija ja hallinto lähtivät Länsi-Moldovaan: Bianu'n poika Alexandru kutsuttiin asepalvelukseen, mutta hänen vastustajiensa mukaan hän vietti sodan suhteellisen turvallisesti Bârladissa, vältellen aktiivista palvelusta. Myös kiistanalainen, Bianu vanhempi päätti olla liittymättä pakenemiseen ja pysyi saksalaismielisten ja puolueettomien kanssa miehitetyssä Bukarestissa.
, vuoteen 1918. Hän mainitsi, että hän katseli "kuten kyyneleet tulvivat silmiinsä", kun saksalainen armeija marssi kaduilla. Yksi kymmenestä akatemiasta, jotka jäivät jäljelle, hän varmisti, että Akatemian kirjasto toimi edelleen suhteellisen normaalisti, kieltäytyen julkaisemasta miehitysjärjestelmän alaisuudessa, mutta myös yhteistyössä miehittäjän kanssa ainakin jossain määrin.