Maaliskuussa 1944, kun Neuvostoliiton joukot lähestyivät nopeasti osana toisen maailmansodan Uman<unk>Botoșani-hyökkäystä, koulu evakuoitiin, ja Nădejde vetäytyi vakavasti sairaan äitinsä kanssa maan pääkaupunkiin Bukarestiin. Bukarestin pommitusten vuoksi
, he menivät Fundenin maaseutualueelle, jossa he pysyivät lokakuuhun saakka. Tuolloin hän ja hänen äitinsä muuttivat Bukarestiin Camelian serkun, Nicolae N. Beldiceanu'n lesken kotiin. He eivät palanneet Iasiin, koska talo oli lähes kokonaan tuhoutunut pommituksissa. Vuonna 1947 hän jäi eläkkeelle ja työskenteli korjaajana kahdessa kustantamoissa. Hänen viimeinen neljännesvuosisadansa oli yksitoikkoinen: hänen äitinsä kuoli vuonna 1950, ja hän vieraili silloin tällöin Sadoveanusissa, varsinkin talvella, koska hänen kotinsa oli huonosti lämmitetty. Hänelle oli erityisen ilahduttavaa, kun pääkaupungin kautta kulkevat entiset oppilaat kävivät hänen talossaan. Nădejde kuoli vuonna 1971 ja hänet haudattiin vanhempiensa viereen Eternitatea-hautausmaalle.