Täytä seuraava lause: Vuonna 1815 venäläis-saksalainen legioona integroitui Preussin armeijaan ja Clausewitz palasi Preussin palvelukseen eversti. Pian hänet nimitettiin Johann von Thielmannin III-joukon päälliköksi. Hän osallistui Lignyn taisteluun ja
Waveren taistelu Waterloon taistelussa vuonna 1815. Napoleonin henkilökohtaisesti johtama armeija kukisti preussilaiset Lignyssä 16. kesäkuuta 1815, mutta he vetäytyivät hyvässä järjestyksessä. Napoleonin epäonnistuminen Preussin joukkojen hävittämisessä johti hänen tappionsa muutamaa päivää myöhemmin Waterloon taistelussa (18 kesäkuuta 1815), kun Preussin joukot saapuivat hänen oikealle sivulleen myöhään iltapäivällä tukemaan Anglo-Hollannin-Belgian joukkoja, jotka painoivat hänen rintamaansa. Napoleon oli vakuuttanut joukkonsa, että harmaat univormut olivat marsalkka Grouchyn grenadiereiden univormut. Clausewitzin yksikkö taisteli suuresti vähemmässä asemassa Wavressa (18-19 kesäkuuta 1815), estäen suuria vahvistuksia saavuttamasta Napoleonia Waterloossa. Sodan jälkeen Clausewitz toimi "Kriegsakademie" -oppilaitoksen johtajana vuoteen 1830 saakka. Tuona vuonna hän palasi armeijaan. Pian sen jälkeen useiden vallankumousten puhkeaminen ympäri Eurooppaa ja kriisi Puolassa näyttivät ennustavan uutta suurta sotaa Euroopassa. Clausewitz nimitettiin puolustusvoimien päälliköksi, joka lähetettiin Puolan rajalle. Sen komentaja Gneisenau kuoli koleraan (elokuu 1831), ja Clausewitz otti komennon Preussin armeijan ponnisteluista rakentaa rakennus, joka oli suunniteltu estämään suuren koleraepidemian puhkeamista (ensimmäistä kertaa kolera oli ilmestynyt nykyajan Euroopan sydämessä, aiheuttaen mantereen laajuisen paniikin). Clausewitz itse kuoli samalle sairaudelle pian sen jälkeen, 17. marraskuuta 1831.