Täytä seuraava lause: Japanin eteneminen Tyynenmeren alueella pysäytettiin vuoden 1943 alussa australialaisten joukkojen toimesta Uudessa-Guineassa ja Yhdysvaltain joukkojen toimesta Guadalcanalissa, minkä jälkeen liittoutuneet siirtyivät hyökkäykseen, etenevät Uuden-Guinean ja Salomonsaarten kautta kohti Filippiinejä. Vuonna 1944 liittoutuneet alkoivat suunnitella Borneon valloittamista. Kenraali Douglas MacArthurin lounais-Tyynenmeren alueen päämaja oli vastuussa operaation suunnittelusta, mutta johtuen Yhdysvaltain joukkojen sitoutumisesta Filippiinien valloittamiseen Borneon valloittaminen annettiin ensisijaisesti Australian maavoimille. Liittoutuneiden operaatiot Borneossa koostuivat laskeutumisista Tarakanissa,
Labuanissa ja Balikpapanissa. Alun perin MacArthur oli aikonut käyttää Borneota askeleena Javan takaisin ottamiseen, mutta tämä operaatio peruutettiin myöhemmin ja vastuu Alankomaiden Itä-Intian siirtyi Britannian johtamaan Kaakkois-Aasian komentoon. Suunnitteluvaiheessa Australian sotilasjoukkojen komentaja kenraali Thomas Blamey suositteli laskeutumista Balikpapanille, koska hän uskoi, että se ei palvele strategista tarkoitusta. Pitkän harkinnan jälkeen Australian hallitus suostui toimittamaan joukkoja tähän operaatioon. Yhdysvaltojen sotilaspäälliköillä oli myös huolenaiheita operaation strategisesta välttämättömyydestä, mutta historioitsija Garth Prattenin mukaan MacArthur manipuloi sekä Australian hallitusta että sotilaspäälliköitä hyväksymään Balikpapanin valloittamisen. Historioitsija Chris Coulthard-Clarkin mukaan operaation ilmoitettu tarkoitus oli "turvata alueen satama ja öljykentät ja perustaa tukikohta, josta voidaan aloittaa" tulevia operaatioita. Lisäksi Alankomaiden Itä-Intian hallinto palautettaisiin.