Kirjoita jatkossa tähän kappaleeseen - Major League Baseballin (MLB) varhaisina päivinä pelaajan vaihtaminen ei ollut sallittua paitsi sairauden tai loukkaantumisen vuoksi. Epätehokas syöttäjä vaihtaisi paikkaa kentällä olevan toisen pelaajan kanssa. Ensimmäinen pelaaja oli vuonna 1876, kun Boston Red Capsin ulkoilija Jack Manning vaihtoi paikkaa syöttäjä Joe Bordenin kanssa. Tässä varhaisessa aikakaudella avustuspottereita, jotka muuttuivat asentotehtävästä potterin laatikkoon tällä tavalla, kutsuttiin usein "muutos" -pottereiksi. Tätä pelaajien vaihtamisen strategiaa käytetään yhä ajoittain nykyaikaisessa basebalissa, joskus pitkissä ylimääräisten inning-peleissä, joissa joukkueesta loppuu pelaajat. Vuonna 1889 ensimmäistä kertaa pelaajia pelattiin, kun säännöt muutettiin niin, että pelaajia voitiin vaihtaa milloin tahansa. Varhaiset avustavat syöttäjät aloittivat normaalisti syöttäjiä, jotka syöttävät yhden tai kaksi inningsia aloitusten välillä. Vuonna 1903, ensimmäisten World Seriesin toisen pelin aikana
Pittsburghin Bucky Veilista tuli ensimmäinen pelaaja World Series -sarjan historiassa.