Wilson yritti siirtyä pois edeltäjiensä ulkopolitiikasta, jota hän piti imperialistisena, ja hän hylkäsi Taftin dollaridiplomatian. Siitä huolimatta hän puhui usein Latinalaisen Amerikan asioista ja sanoi vuonna 1913: "Opetan Etelä-Amerikan tasavaltoja valitsemaan hyviä miehiä". Vuonna 1901 hän oli kirjoittanut, että "alikehittyneitä maita" tulisi saada hyväksymään teollistuneiden maiden sosiaalinen järjestys ja normit. Näiden normien joukossa oli vapaan yrittäjyyden käsite. Kun tilanne Meksikossa kehittyi sisällissotaan
Tämä tarkoitti nimenomaan sitä, ettei omaisuutta olisi pakkolunastettu tai takavarikoitu, ja että Yhdysvaltojen liike-elämään myönnetyt etuoikeudet jatkuisivat Porfirio Díazin 31 vuoden aikana. Wilsonin hallinto lähetti joukkoja miehittämään Dominikaanisessa tasavallassa, puuttumaan Meksikon vallankumoukseen ja puuttumaan Haitiin, ja Wilson myös valtuutti sotilaallisia puuttumisia Kuubaan, Panamaan ja Hondurasiin.