Yhteenveto artikkelista:  Kuusi kuukautta sitten Omar sai hätääntyneen puhelun ystävältä ja opiskelukaverilta. "Olin makuuhuoneessani kirjoittamassa tutkielmaa, kun eräs ystäväni soitti minulle epätoivoisena bussista. Hän sanoi, että poliisi ampui heitä", Omar selitti. Hän ei ole kuullut ystävistään sen jälkeen. Omar opiskelee Raúl Isidro Burgosin Ayotzinapan maaseutuoppilaitoksessa Guerrero- osavaltiossa. Hänen ystävänsä on yksi 43 opiskelijasta, jotka joutuivat pakotetuksi katoamaan syyskuussa 2014. Kun päivät ja viikot kuluivat, Meksikon viranomaiset pysähtyivät ja peittivät asian. Huolimatta siitä, että koko maailma on kiinnittänyt huomiota asiaan, he ovat kuukausien ajan epäonnistuneet tutkimaan asianmukaisesti tapauksen kaikkia osa-alueita, erityisesti huolestuttavia väitteitä asevoimien osallisuudesta. Tammikuussa matkustin Ayotzinapan yliopistoon. Siellä, yliopiston aulassa, ympäröitynä Meksikon vallankumouksen johtajien seinämaalauksilla, tapasin kadonneiden opiskelijoiden perheitä. Viimeisten kuuden kuukauden aikana äidit, isät, sisaret ja veljet sekä muut sukulaiset ja yhteisön jäsenet ovat kamppailleet väsymättä vaatien viranomaisilta vastauksia siitä, mitä heidän rakkailleen tapahtui. Se oli tunteellinen ja vaikea tapaaminen; surun ja pettymyksen kyyneleet valuivat. Äidit ja isät kertoivat laskevansa sekunteja siitä, kun he viimeksi näkivät poikansa, ja ilmaisivat turhautumistaan siitä, miten viranomaiset ja tiedotusvälineet ovat kuvailleet heitä ja heidän poikiaan levottomuuden aiheuttajina. Nämä ovat ihmisiä, jotka ovat eläneet köyhyydessä, joiden yhteisöjä valtio on historiallisesti hylännyt; monille heidän kadonneen poikansa oli ensimmäinen heidän perheestään, joka meni kouluun. Nyt niin monet toiveet ja unelmat ovat tuhoutuneet. Olen nähnyt kaikenlaisia tragedioita, - mutta tuskin mikään on yhtä tuskallista kuin se, ettei tiedä, missä rakas on. Viime kuukaudet ovat olleet vuoristorata-aikaa näille perheille ja meille kaikille, jotka tuemme ja seuraamme heidän kamppailuaan. Meksikon hallituksen epäonnistuminen on ollut jatkuva tekijä.
43 opiskelijaa katosi puoli vuotta sitten. On häpeällistä, että Meksikon viranomaiset eivät ole löytäneet heitä.