Täytä seuraava lause: Palestiinalaishallinto perustettiin vuonna 1994 Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) ja Israelin hallituksen välisen Gazan ja Jerikon välisen sopimuksen nojalla viiden vuoden väliaikaiseksi elimeksi. Tämän jälkeen osapuolten oli tarkoitus käydä neuvotteluja sen lopullisesta asemasta. Oslon sopimusten mukaan Palestiinan viranomaisella oli yksinoikeus valvoa sekä turvallisuuteen liittyviä että siviiliasioita Palestiinan kaupunkialueilla (nimetty "Alue A") ja ainoastaan siviilivalvontaa Palestiinan maaseutualueilla ("Alue B"). Loput alueet, mukaan lukien Israelin siirtokunnat, Jordanin laakson alue ja palestiinalaisyhteisöjen väliset kiertoteet, piti pysyä Israelin hallinnassa ("Area C"). Itä-Jerusalem suljettiin pois sopimuksista. Neuvottelut useiden israelilaisten hallitusten kanssa olivat johtaneet siihen, että viranomainen sai lisää valtaa joillekin alueille, mutta hallinta menetettiin joillakin alueilla, kun Israelin puolustusvoimat (IDF) valloitti useita strategisia asemia toisen ("Al-Aqsa") intifadan aikana. Vuonna 2005, toisen intifadan jälkeen,
Israel vetäytyi yksipuolisesti Gazan alueen siirtokunnoistaan ja laajensi siten palestiinalaishallinnon hallintaa koko alueelle, kun taas Israel jatkoi Gazan alueen raja-alueiden, ilmatilan ja rannikkoalueiden hallintaa.