8. huhtikuuta 1917 10. pataljoona hyökkäsi Louverval Woodia vastaan. McCann haavoittui hyökkäyksen aikana niskaan, ja sen jälkeen kun se oli sidottu ja tuskin pystynyt puhumaan, hän pysyi joukkojensa kanssa useita tunteja ja "Australian Dictionary of Biography" -sanakirjan mukaan "oli inspiraatio miehilleen". Kun tilanne oli selvä, hän ilmoittautui lääkärinhoitoon ja hänet evakuoitiin sairaalaan Englantiin. Kuuden viikon toipumisen jälkeen McCann liittyi yksikköönsä toukokuun lopussa ja otti komennon A-komppanialle. Hän pysyi pataljoonissa koko Passchendaelen taistelun aikana Flanderiassa heinäkuusta marraskuuhun 1917, mukaan lukien Menin Road Ridge -taistelu.
Hänet lähetettiin koulutuspataljoonaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan joulukuun lopussa. Hän palasi pataljoonaan kesäkuussa 1918. 29. kesäkuuta, kun pataljoona oli valloittanut osan saksalaisten linjoista "rauhanomaisen tunkeutumisen" taktiikan avulla, McCannin yhtiö oli uusissa voitetuissa asemissa, kun saksalaiset hyökkäsivät vastahyökkäykseen ja pääsivät hänen etulinjojensa väliin. Hän johti yhtiönsä signaalien lähettäjiä ja varusryhmää eteenpäin. Saksalaiset pudottivat aseensa, mukaan lukien konekiväärin, ja pakenivat.