Marzin sai 25. kesäkuuta tiedon, että Ranskan hallitus oli allekirjoittanut aselevon Saksan kanssa.
- Mitä? Darlan määräsi hänet pysymään Ranskan hallinnassa, ja jos se osoittautuisi mahdottomaksi, hänen piti sukeltaa laiva tai yrittää paeta siihen aikaan puolueettomaan Yhdysvaltoihin. Marzin päätti, että brittien sota-alusten uhan vuoksi alueella, paras toimintatapa oli yrittää paeta Casablancaan ja liittyä Ranskan laivastoon siellä, ja niin 14.30 "Richelieu" lähti liikkeelle "Fleuretin" seurassa. "Hermes" nosti myös ankkurin ja alkoi seurata "Richelieua" Fairey Swordfish -torpedo-pommittajineen lentokannella, mutta rannikkoartilleria harjoitti aseitaan aluksella ja vakuutti "Hermesin" komentajan palaamaan satamaan. "Dorsetshire" kuitenkin varjosti "Richelieua" merellä ollessaan. Seuraavana aamuna Darlan, joka pelkäsi, että Marzin yritti karata Vapaiden Ranskan joukkojen puolelle, määräsi hänet palaamaan Dakariin. Marzin totteli ja kääntyi alukset takaisin satamaan, mutta matkalla hän sai muutettuja määräyksiä, joissa käskettiin häntä odottamaan jonkin verran Cap Verden pohjoispuolella saattaakseen 1. aseistetun kauppalaivaston diviisiota Dakariin, koska ne kuljettivat toisen kultavarannekannan Ranskan pankista. Richelieu ei saanut yhteyttä määrättyyn kohtaamispaikkaan, ja koska se ei ollut noussut mihinkään ilma-alustaan ennen Brestin pakenemista, se ei voinut suorittaa ilmatarkastusta. Marzin palasi Dakarille 28. kesäkuuta; saattue saapui huomattavasti viivästyneenä 4. heinäkuuta.