Yhteenveto artikkelista:  Olen pukeutunut samankaltaisena halloween-puvussa vuosia - aina supersankarina. Ei ainuttakaan hahmoa. Sanoin ystävilleni: "Jokainen tekosyy panna peruukki ja viitta päälle". Viime vuonna löysin tarkemman persoonan. Minä olisin Ihmenainen. Tämä halloween oli erilainen: aivokasvain oli diagnosoitu vain viikkoja aiemmin, ja tämän puvun pukeutuminen oli helppo tapa tuntea itseni voimaantuneeksi ennen elämäni suurinta taistelua. Oli lauantai, 25. lokakuuta 2014 -- aikaisemmin kuin tavallisesti, kun ajattelin lempijuhliani varten puvun. Mutta tänä vuonna en voisi juhlia samalla päivänä kuin muut. Järjestin viimeisen suuren juhlan elämäni ja rakkaitteni kunniaksi - ennen aivoleikkaustani kaksi päivää myöhemmin. Kaikki alkoi varhain eräänä syyskuun aamuna, kun olin viimeistelemässä työtäni digitaalisena tuottajana CNN:n "New Day" -ohjelmassa. Kun kirjoitin tietokoneella, kirjaimet putosivat ruudun oikealta puolelta. Aloin tuntea itseni oudoksi, ja menin sairaanhoitajan toimistoon asunnossani pyytämään apua. Puheeni alkoi olla epätarkkaa, kädet kiristyivät ja pääni löi kovasti. Unohdin myös työtoverini ja pomoni nimet. Sairaanhoitaja luuli, että saatoin saada aivohalvauksen, ja soitti ambulanssin. Tunnin sisällä ajattelin, että saatan saada migreenin, koska tarvitsin uusia laseja, ja jouduin kiireesti sairaalaan. Olin 28-vuotias. He riisuivat vaatteeni ensiapuhuoneessa - ja kytkivät minut koneeseen, joka paljasti, ettei minulla ollut aivohalvausta. Hyviä uutisia! Mutta mitä sitten tapahtui? Uuden takin ostaminen herättää vanhoja muistoja. Magneettikuvauksen jälkeen saimme vastauksen. Kun katsoin aivokuvaa, siinä isossa, appelsiinin kokoisessa, vasemmassa pallonpuoliskossa oli iso musta piste. Puheeni palasi täysin muutaman tunnin kuluttua, mutta hirvittävä päänsärky kesti koko päivän, ja minut pidettiin sairaalassa yön yli keskustelematta lääkintähenkilöstön kanssa kaikesta siitä, mitä skanneri oli havainnut. Perheeni ja minä olimme...
Jessica Moskowitzilla todettiin aivokasvain syyskuussa. Moskowitz, 28, oli töissä, kun hän alkoi tuntea outoja oireita ja hänet vietiin sairaalaan. Leikkauksen ja jatkuvan kuntoutushoidon jälkeen hän sanoo, että hän on oppinut arvostamaan elämää enemmän kuin koskaan.