Comer loukkaantui Atlantan taistelussa.
Hänen palvelijansa Burrell pelasti hänet taistelukentältä. Palvelijat olivat orjia, jotka omistajat usein toivat taisteluun. Burrell, joka oli tuolloin vasta 16-vuotias, vei Comerin veneeseen ja raahautti hänet Chattahoochee-joella alas Columbusin kaupunkiin Georgiassa, joka oli lähes 260 mailia. Comerin äiti tapasi heidät siellä ja vei Comerin ja Burrellin Spring Hilliin, jossa Comer toipui. Comer väitti koko sodan ajan, että Burrell oli "neekeri", ei konfederaation sotilas. Nykyaikaiset historioitsijat ovat kuvailleet liittouman mustien sotilaiden ja heidän isännöitsijöidensä välistä suhdetta monimutkaiseksi, mutta "... selvästikään ei ollut sotilaan ja sotilaan välinen suhde". Sodan jälkeen Burrell sai eläkkeen Alabaman osavaltiolta.