Sklaveni hyökkäsi ja asettui Länsi-Balkanille 600- ja 700-luvulla. Serbit mainitaan "De Administrando Imperio" -kirjassa, jonka mukaan he asettuivat Balkanille Bysantin keisari Herakleioksen (r. 610<unk>641), tutkimukset eivät kuitenkaan tue sitä, että serbiheimo oli osa tätä myöhempiä muuttoliikkeitä (historiografian mukaan) sen sijaan, että se muutti muihin varhaisiin slaaveihin. Kielitieteellisten tutkimusten perusteella voidaan päätellä, että varhaiset eteläislaavit muodostuivat läntisestä ja itäisestä haaraosasta, rinnakkaisista virroista, jotka jakautuivat suunnilleen Timok<unk>Osogovo<unk>Šar -linjaan. Osat luoteis-Kosovan olivat osa Serbian ruhtinaskuntaa. Ensimmäinen bulgarialainen valtakunta valloitti alueen 900-luvun lopulla, kun taas alue vaihtoi käsiä bysanttilaisten ja bulgarialaisten välillä vuoteen 1018-19 asti. Vuonna 1040/41 Bulgarian valtaisa kapina
Euroopan unioni ei ole tehnyt mitään. Toinen kapina puhkesi vuonna 1072, jolloin serbiprinssi Konstantin Bodin kruunattiin Bulgarian keisariksi Prizrenissä. Vukan I, uusi itsenäinen serbialainen suurprinssi, alkoi ryöstää Bysantin alueita, ensin Kosovossa, etenemällä Makedoniaan (1091-95). Hän rikkoi useita rauhansopimuksia, joista hän henkilökohtaisesti neuvotteli Bysantin keisarin kanssa Zvečanissa ja Lipljanissa, kunnes lopulta alistui vuonna 1106.