Ennen kuin ymmärrettiin, että spiraaligalaksit olivat olemassa Linnunradan ulkopuolella, niitä kutsuttiin usein "spiraalikuumeiksi". Kysymys siitä, olivatko tällaiset kappaleet erillisiä galaksia, jotka olivat riippumattomia Linnunradasta, vai oliko neulosia, joka on olemassa meidän galaksissamme, oli Suuren keskustelun aiheena.
Lickin observatorion Heber Curtisin ja Harlow Shapleyn välillä. Wilsonin observatorio. Vuodesta 1923 lähtien Edwin Hubble havaitsi kefeidivaihtelua useissa spiraalikuvioissa, mukaan lukien niin sanottu "Andromedan kuvio", mikä todisti, että ne ovat itse asiassa kokonaisia galaksia omamme ulkopuolella. Termi "spiraalineula" on sittemmin kadonnut käytöstä.