Gucciniä on pidetty yhteiskunnallis-poliittisena kronikkarina, ja jotkin hänen lauluistaan ilmaisevat hänen mielipiteensä poliittisesta asiasta. "La primavera di Praga" -teoksessa hän kritisoi Neuvostoliiton Tsekkoslovakian miehitystä.
Vuonna 1968 "Piccola storia ignobile" tuki Italian aborttilakia. "Canzone per Silvia" omistettiin Silvia Baraldinille, ja sekä "Canzone per il Che" että "Stagioni" omistettiin Che Guevaralle. "Piazza Alimonda" kertoi G8-huippukokouksen mellakoista Genovassa ja "La locomotiva" anarkistisesta Pietro Rigosista, joka ajoi veturinsa täysillä kohti kuolemaa.