Red Sox oli yksi menestyksekkäimmistä baseballjoukkueista vuosina 1901-1918. He voittivat ensimmäiset World Series - sarjat vuonna 1908 (Boston Americansina; joukkue muutti nimensä Red Soxiksi vuonna 1908) ja neljä muuta vuoden 1908 ja 1932 välillä. Vuonna 1901 Yankees, joka tunnettiin silloin nimellä Baltimore Orioles, pelasi Marylandissa kaksi kautta ennen pohjoiseen siirtymistä. Molemmat joukkueet tapasivat ensimmäistä kertaa Baltimoressa 26. huhtikuuta 1901, joka oli American Leaguen aloitusvuosi. 7. toukokuuta 1903 molemmat joukkueet pelasivat ensimmäistä kertaa sen jälkeen, kun Orioles-franchise muutti New Yorkiin ja tuli New York Highlandersiksi, viitaten pelien pelaamiseen Washington Heights -alueella Manhattanilla. Peli oli kamppailu, jossa Bostonin syöttäjä George Winter kaatui. Boston voitti lopulta lipun ja vuoden 1903 World Seriesin.
- Mitä? Vuoden 1904 kaudella joukkueet kohtasivat toisiaan avajaispäivänä. Myöhemmin kaudella, Highlanders, jota johti syöttäjä Jack Chesbro hänen ennätyksellisen 41 pelin voittoisen kauden aikana, tapasi Boston Americansin kauden viimeisessä pelissä päättäen American League pennantin voittajan. Chesbro heitti loistavan syöttön yhdeksännen vuoroparin alussa, jolloin voitto onnistui kolmannesta pesästä, ja Boston voitti pelin ja lipun. New York Giants, joka oli jo valloittanut National League pennantin, kieltäytyi pelaamasta vuoden 1904 World Series -sarjassa, koska "Junior Circuit" oli pidetty alempiarvoisena (ja koska American Leagin perustaja ja ensimmäinen presidentti Ban Johnson ja Giantsin hierarkia, omistaja John T. Brush ja hänen joukkueensa Hall of Fame -valmentaja, pelaaja-päällikkö John McGraw väitettiin olevan vihamielisiä); näin ollen World Series ei ollut tuona vuonna. Vasta vuonna 2004 Red Sox voitti Yankeesin jälleen mestaruusottelussa.