Lontoossa kesäkuussa 1866 paikallinen epidemia East Endissä vaati 5 596 henkeä, juuri kun kaupunki valmisti suurimpien jätevedenkäsittely- ja vedenkäsittelyjärjestelmiensa rakentamisen (ks. Lontoon viemärijärjestelmä); East Endin osa ei ollut täysin valmis. Epidemiologi William Farr tunnisti saastumisen lähteeksi East London Water Companyn. Farr hyödynsi John Snown ja muiden aikaisempaa tutkimusta, joka osoitti saastuneen juomaveden olevan todennäköinen koleran aiheuttaja vuonna 1854 puhjetussa epidemiassa
- Mitä? Nopea toiminta esti lisää kuolemia. Samana vuonna saastuneen kanavaveden käyttö paikallisissa vesilaitoksissa aiheutti pienen taudinpurkauksen Ystalyferassa Etelä-Walesissa. Yhtiöön liittyvät työntekijät ja heidän perheensä kärsivät eniten, ja 119 kuoli.