Muita väkivaltatekoja, joita ei aina kohdisteta tiettyjen uskontojen kannattajia vastaan, kuten sotaa, kidutusta ja etnistä puhdistusta, voidaan pitää uskonnollisina vainoina, kun yksi tai useampi niistä osapuolista, joihin ne liittyvät, on ominaista uskonnollisella homogeenisuudellaan; esimerkki tästä tapahtuu, kun ristiriidassa olevat väestöt, jotka kuuluvat eri etnisille ryhmille, kuuluvat myös eri uskonnoille tai kirkkokunnoille. Uskonnollisen ja etnisen identiteetin välinen ero voi joskus olla hämärä (katso etnoreligioasi); kuitenkin, kansanmurhista 20th vuosisadalla ei voida täysin selittää lainaten uskonnollisia eroja. Kreikan kansanmurhan kaltaiset tapaukset
Armenian kansanmurhaa ja assyrialaisten kansanmurhaa pidetään joskus uskonnollisena vainoamisena, minkä seurauksena etnisen ja uskonnollisen väkivallan väliset rajat ovat joskus hämärät.