Heinäkuussa 1945 Schreiber pääsi palaamaan Münsteriin. Etelä-Saksan osa, jossa hän oli piileskellyt yli puoli vuotta, oli ollut osa Yhdysvaltain miehitysaluetta toukokuusta 1945 lähtien.
Hänen paluunsa onnistui Yhdysvaltain uutistoimiston välityksellä Sveitsin rajan toisella puolella Bernissä. Hänen kotinsa Münsterissä oli vahingoittunut pahasti angloamerikkalaisten ilma-alusten pommituksissa, ja hän asui toistaiseksi katedraaliaukiolla sijaitsevassa seminaarissa. Vasta kun hän palasi Münsteriin, hän huomasi, että hänet oli valittu yliopiston rektoriksi aiemmin kuussa, hätätilanteessa kokoontuneen yliopiston senaatin kokouksessa, joka pidettiin 16. heinäkuuta 1945. Senaatti kokoontui toimivan rektorin, patologian professorin johdolla, jonka brittiläiset sotilasviranomaiset olivat sallineet jatkaa virassaan sodan jälkimainingeissa huolimatta läheisistä natsionaalisocialistisista yhteyksistään Hitlerin aikana. Muut hätäsenatin jäsenet olivat yliopiston professoreita, jotka kaikki olivat päättäneet olla "vapaita" (siinä aikoina käytetyssä ilmaisussa) natsien yhteyksistä. Yliopiston professorien vaalien jälkeen Schreiberin nimityksen rektoriksi vahvisti Rudolf Amelunxen, joka oli asennettu vasta perustetun Westfalenin maakunnan ensimmäiseksi presidentiksi, vaikka Amelunxenin kirjallinen vahvistus tuli vasta 26. lokakuuta 1945 brittiläisten sotilasjohtajien virallisen sopimuksen jälkeen. Sillä välin yliopiston viranomaiset olivat jo elokuussa 1945 palauttaneet hänen professorin virkansa.