Täytä seuraava lause: Jotkut tutkijat ovat ehdottaneet, että kaksi goottilaisen kirjailijan Jordanesin "Getica" -kirjassaan goottien kuningas Ermanarikin valtakunnan kansojen joukossa mainitsemia heimoja voidaan rinnastaa marilaisiin. "Imniscaris" (tai "Sremniscans") identifiointi "Cheremisin" ja "Merens" "Mariin" kanssa on kuitenkin kiistanalainen. Ensimmäinen turvallisesti todistettu maininta marilaisista tulee khaasareista lähteistä 10. vuosisadalta, jossa he esiintyvät eksonimillä "tsarmis" (= "Cheremis"). Tuohon aikaan mari-asunnon alue oli Volgan rannalla. 1300-luvulla marilaiset joutuivat Kultaisen hordan vaikutuspiirin alaisuuteen, ja vuonna 1443 heistä tuli Kazanin kanaatin alamaisia. Tämän ajanjakson aikana mariset kokivat jonkin verran kulttuurista lähentymistä hallitsevien tataarien ja Volgan bulgaarien kanssa, mikä näkyy myös turkkilaisen sanasto- ja kieliopillisessa vaikutuksessa mariin kielelle. Vuonna 1552 Marien alue liitettiin Venäjään
Venäjän valloitus Kazanista Iivanin Kauhistuttajan aikana. Vaikka jotkut mariset (enimmäkseen Hill Maris) auttoivat venäläisten valloitusta, suurin osa mariseista taisteli takaisin niin sanotuissa "Cheremis-soissa". 1500-luvun lopulla vastarinta lopulta tukahdutettiin, ja marilaiset kärsivät kovasti. Venäläisten uudisasukkaiden tulon seurauksena ja pakkokein kristityistämisen välttämiseksi (vuodesta 1700 alkaen) Maris alkoi asettua itään nykyisen Bashkortostanissa. Seuraavina vuosisatoina tsaarin Venäjän aikana mariset pystyivät säilyttämään etnisen ja kulttuurisen identiteettinsä, mikä vahvistettiin toistuvilla aaltojen palauttamisella perinteiseen esi-kristilliseen uskontoon.