Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Osasto kuitenkin keräsi ja ylläpitää tilastotietoja maasta lähtevistä kansalaisista, mukaan lukien osa joukosta, jotka pyrkivät vierailemaan "länsimaissa". Vuoden 1989 alussa puolueen pääsihteeri (eli hallituksen johtaja) Erich Honecker julisti julkisesti, että Berliinin muuri olisi yhä olemassa "viisikymmentä vuotta ja jopa sata vuotta". Tämä sai aikaan välitöntä lisääntymistä niiden ihmisten määrässä, jotka halusivat lähteä maasta, ei pelkästään ulkomaille matkalle, vaan pysyvästi. Kehitys tapahtui laajemmassa yhteydessä, jossa hallituksen vastaiset kaduilla pidetyt mielenosoitukset lisääntyivät vuoden 1989 aikana. Aiemmin hallituksen turvallisuuspalvelut ovat saattaneet "ryhmittää" kansalaisten kaduilla pidettäviä mielenosoituksia käyttäen mitä tahansa julmuutta, mikä oli tarpeen, ja tukeneet tarvittaessa Neuvostoliiton joukkoja ja panssarivaunuja. Se oli tapahtunut vuonna 1953.
- Mitä? Mutta vuonna 1989, kun Glasnostin tuulet puhalsivat (kaikista paikoista) Moskovaan, ja Erich Honecker oli vakavasti sairas, politbyro halvaantui epävarmuudesta. Se olisi tyhjiö, jonka vallan hierarkian alemmat virkamiehet joutuisivat joskus täyttämään. Samalla Gerhard Lauterin valtava henkinen kyky yhdistettynä hänen työhönsä osastossa, joka valvoi asiaa koskevia tilastotietoja, teki hänestä yhden Itä-Saksan parhaiten informoiduista ihmisistä maastapoistumispyynnöistä ja maastapoistumisluvuista. Vuoden 1989 ensimmäisten kuuden kuukauden aikana lähes 22000 itäsaksalaista haki lupaa muuttaa pois maasta. Tämä verrattuna vain 30 000 maastapoistumispyyntöön, jotka käsiteltiin koko 12 kuukauden aikana edellisen vuoden aikana. "Se oli selvä merkki siitä, että ihmiset äänestivät jaloillaan", Lauterin mukaan.