1800-luvun loppupuolella Puolan ja Liettuan yhteisvaltio oli alentunut Euroopan suurvallasta Venäjän vaikutusvallan alaiseksi maaksi, joka oli lähes Venäjän keisarikunnan (tai vasalli- tai satelliittivaltion) suojelija, ja Venäjän tsaari valitsi tehokkaasti Puolan ja Liettuan kuninkaat vapaiden vaalien aikana ja päätti paljon Puolan sisäisen politiikan lopputuloksesta. Esimerkiksi Repnin Sejm
1767-68 nimettiin Venäjän suurlähettilään mukaan, joka oli epävirallisesti johtanut kokousta.