Alkuvuodesta 1942 Saksan laivasto oli huomannut lentotukialusten arvon, erityisesti sen jälkeen, kun Britannia hyökkäsi Italian laivastoon.
Tarantoon vuonna 1940 ja saksalaisen sota-aluksen katoamiseen vuonna 1941. Sen vuoksi laivasto valitsi toukokuussa 1942 useita aluksia, jotka muutettiin avustaviksi lentotukialuksiksi, mukaan lukien Norddeutscher Lloydin käyttämä matkustajalaiva. Suunnitellun muuntamishankkeen olisi pitänyt olla suurempaa kuin edes Graf Zeppelinin luokka. Hänellä olisi ollut 42 hävittäjää ja sukelluspommittajaa. Mutta vakavat vakavuusongelmat ja rakenteelliset heikkoudet haittasivat hanketta ja osoittautuivat lopulta ylitsepääsemättömiksi. Muuntamisen työ ei ollut alkanut ennen kuin hanke peruttiin vuoden 1942 lopulla.