Täytä lause: Imperialismi, kolonialismi ja irredentismi olivat tärkeitä tekijöitä fasistisen Italian ulkopolitiikassa. Valtion tavoitteita olivat historiallisesti italialaisiksi pidettyjen alueiden hankinta Ranskassa (esim. Nizza) ja Jugoslaviassa (esim. Dalmaatio), Italian vaikutuspiirin laajentaminen Balkanille (esim. Kreikka) ja useampien siirtomaiden hankinta Afrikassa. Libyan rauhoittaminen (1923-1932), Etiopian hyökkäys (1935-1936), Albanian hyökkäys (1939), Ranskan hyökkäys (1940),
Kreikan (1940-1941) ja Jugoslavian (1941) hyökkäykset toteutettiin osittain Italian kansallisen tilan laajentamiseksi. Historioitsija Patrick Bernhardin mukaan Benito Mussolinin johtama fasistinen italialainen imperialismi, varsinkin Afrikassa, toimi malliksi paljon kuuluisammalle natsi-Saksan laajentumiselle Itä-Euroopassa.