Vietnamin (toisen Indokiinan) sodan (1954<unk>75) seurauksena Viet Cong ja DRV:n säännölliset kansanarmeijan (PAVN) joukot yhdistivät maan kommunistisen hallinnon alaisuuteen. Tässä konflikissa Pohjoinen ja Viet Cong - Neuvostoliiton logistisen tuen avulla - kukistivat Vietnamin tasavallan armeijan, joka pyrki säilyttämään Etelä-Vietnamin itsenäisyyden Yhdysvaltain armeijan tuella, jonka joukkojen määrä oli 540000 kommunistien johtaman Tet-hyökkäyksen aikana vuonna 1968. Pohjoinen ei noudattanut vuoden 1973 Pariisin sopimuksen ehtoja, jotka virallisesti ratkaisivat sodan kutsumalla vapaisiin vaaleihin etelässä ja rauhanomaiseen yhdistymiseen. Kaksi vuotta viimeisten amerikkalaisten joukkojen vetäytymisen jälkeen vuonna 1973 Saigon, Etelä-Vietnamin pääkaupunki, kaatui kommunistien käsiin.
Etelä-Vietnamin armeija antautui vuonna 1975. Vuonna 1976 yhdistetyn Vietnamin hallitus nimesi Saigonin uudelleen Hồ Chí Minh Cityksi vuonna 1969 kuolleen Hồ-nimisen miehen kunniaksi. Sota jätti Vietnamin raunioituneeksi. Kuolonuhrien määrä oli 966 000 - 3,8 miljoonaa, ja tuhannet muut vammautettiin aseiden ja aineiden, kuten napalmin ja Agent Orange'in, takia. Vietnamin hallituksen mukaan 4 miljoonaa sen kansalaista altistui Agent Orange -aineelle, ja jopa 3 miljoonaa on sairastunut sen vuoksi; näihin lukuihin kuuluvat altistuneiden ihmisten lapset. Vietnamin Punainen Risti arvioi, että jopa miljoona ihmistä on vammainen tai heillä on terveysongelmia Agent Orange -aineesta. Yhdysvaltojen hallitus on kiistänyt nämä luvut epäluotettaviksi.