Khalil Tahmasebi (14. helmikuuta 1924 <unk> 1955) oli puuseppä ja Fadayan-e Islamin ("Islamin itsetuhoisten") iranilainen fundamentalistiryhmän jäsen, jota on kuvailtu "ensimmäiseksi shia-islamistiseksi järjestöksi, joka käytti terrorismia ensisijaisena poliittisen aktivismin menetelmänä". Tämän ryhmän puolesta Tahmasebi murhasi Iranin pääministerin Ali Razmaran 7. maaliskuuta 1951. The New York Times kuvaili häntä "uskonnolliseksi fanaatikoksi". Vuonna 1952 Iranin parlamentti vapautti hänet Mosaddeghin pääministerinä, hänen kuolemantuomionsa kumottiin ja hänet julistettiin "Islamin sotilaaksi". "Time"-lehden mukaan Tahmasebi "juoksi nopeasti Hazrat Abdolazimin pyhäköön, itki iloiten ja sanoi: 'Kun tapoin Razmaran, olin varma, että hänen kansansa tappaisi minut'". Vuoden 1953 Iranin vallankaappauksen jälkeen
Tahmasebi pidätettiin uudelleen ja hänet syytettiin Razmaran murhasta. Hänet teloitettiin vuonna 1955.