Täytä seuraava lause: Cooper T81 osoittautui melko menestyksekkääksi, kun se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1966, mutta vuoden 1967 puoliväliin mennessä se oli liukastunut johtavien joukkueiden uudempien autojen taakse. Uusi T86-auto rakennettiin Cooperin johtavaan kuljettajaan Jochen Rindtiin, joka käytti, alkaen Britannian Grand Prix -kilpailusta, kapeampaa, alempaa ja kevyempää autoa, joka on valmistettu Elektron-seoksista, jossa on koukku vaihteistojen vipujen ympärillä, jotta kuljettajalle annettaisiin enemmän tilaa vaihteessa, ominaisuus, josta tuli yleinen näky yhden istuimen autoissa 1970-luvulle asti. Uusi runko oli noin 112 kiloa kevyempi kuin T81, mutta se oli edelleen ylipainoinen sen Maserati V12 -moottorin vuoksi, jonka ensimmäinen inkarnaatio oli kilpaillut Formula 1: ssä 2,5 litran muodossa noin kymmenen vuotta aiemmin. Se havaittiin, että auto oli taipumus saada valoa edessä suurilla nopeuksilla, mutta edellä
Italian GP:ssä tämä korjattiin asennamalla pieni spoileri nenään, toinen innovatiivinen ominaisuus. Jacky Ickx ajoi autoa Watkins Glenissä, ja entinen Grand Prix -voittaja Ludovico Scarfiotti antoi autolle viimeisen retkensa tehdasryhmälle vuoden 1968 ensimmäisessä kisoissa.