Yhteenveto artikkelista:  Supersankareilla on aina ollut erityinen paikka sydämessäni. Kasvoin Sambiassa 1980-luvulla, jolloin maan pahin talouskriisi alkoi. Lapsuuteni muistoissa on pitkittynyt hätätila, jossa oli akuuttia elintarvikkeiden puutetta ja taloudellista laskua, jolloin keskimääräisen zambian perheen perustarpeet olivat tuskin tyydytettyjä. Veljeni ja minä - ja porukka ystäviämme ympäri maatiloja - vietimme lukemattomia tunteja istumassa autiolla sianlihassa - täydentäen avaruusolentojen koodi- kieltämme. Tavoitteenamme oli lähettää hätäviesti galaksin supersankareille. Jos koodi kielemme olisi ollut tarpeeksi hienostunut ulottuakseen avaruuden halki, ehkä avaruusalus tulisi Maahan pelastamaan meidät surkeasta elämästämme ja viemään meidät avaruuteen. Etsin supersankareita. Palataan vain muutama vuosi aiemmin -- 1970-luvun puolivälissä ja ennen taloudellista laskua -- kun supersankarit kuten Teräsmies, Hämähäkkimies, Batman ja Uskomaton Hulk olivat valtava juttu kaikille, jotka kasvoivat. Lapsuuden silmissämme nämä olivat voimakkaita, kaikkialla läsnäolevia olentoja, ja heidän tuotemerkkinsä oli myynnissä T-paidoissa, hatun päällä, lounaslaatikkoissa, leluissa ja melkein kaikessa. He vaikuttivat lapsuuden kokemuksiin niin paljon, että vietin paljon muokkausvuosistani pyrkiessäni supersankariksi, kun kasvoin. Mutta sitten alkoi pettymys. Tajusin, etten koskaan voisi olla supersankari, koska useimmat heistä olivat miehiä -- ja kaikki valkoisia. Seuraava hillitsemätön etsiminen vaihtoehtoisesta supersankarista, johon voisi tutustua, johti vain entistä enemmän pettymykseen. Niin monta vuotta myöhemmin, vuonna 2015, on hieman hämmentävää kokea tänään sama pettymys, kun näen niin vähän kulttuuristen vähemmistöjen edustusta suosittuissa tiedotusvälineissä. Tämä on iso juttu minulle. Minä kuulun siihen ajattelutapaan, jonka mukaan radio, televisio, elokuvat ja muut massamainokset tarjoavat symboleja, myyttejä ja resursseja, joiden avulla muodostamme yhteisen...
Digitaalinen kuvittaja Milumbe Haimbe haastaa stereotypioita ja käsittelee monimuotoisuutta työnsä kautta. Viime toukokuussa hän oli yksi Dakarin biennaalin voittajista.