Täytä seuraava lause: Vuosina 1953 ja 1954 Lascorz ja hänen perheensä, jotka ovat nyt merkittäviä sosiaaliihmisiä Madridissa, olivat "Hidalguía" -kiistan keskipisteenä, joka ilmestyi espanjalaisissa lehdissä, mukaan lukien "Hidalguía" -niminen artikkeli, joka julkisesti tunnisti hänet väärentäjäksi. Tämä johti siihen, että heitä leimattiin yhteiskunnassa. Kiista sai juurensa pyhän istuimen vuonna 1952 aloittamasta kampanjasta sitä vastaan, mitä paavinkunta piti petollisina ritarijärjestöinä. Tämä kampanja oli saanut laajaa julkisuutta Espanjan tiedotusvälineissä vuoteen 1953 mennessä, kun paavin ja Espanjan hallituksen väliset neuvottelut
Vuoden 1953 konkordaatti lähestyi loppuaan. Koska Lascorz oli useiden järjestöjen ja järjestöjen johdossa, joita Vatikaani piti väärinä järjestöinä, hän herätti toistuvasti Espanjan hallituksen ja viranomaisten epäilyksiä. On epätodennäköistä, että Lascorz olisi herättänyt tarpeeksi huomiota paljastumiseen, ellei hän olisi julkisesti edistänyt tilaustaan Madridissa. Hän antoi ystävilleen ja kannattajiinsa lukuisia aatelistittejä, jotka herättivät viranomaisten ja todellisen espanjalaisen aateliston huomion. 23. huhtikuuta 1953 "ABC"-sanomalehdessä julkaistu artikkeli "Falsas órdenes de caballería y falsos títulos nobiliarios" ("Väärät ritarijärjestelyt ja väärät jalosukuiset tittelit") nimitti Lascorzin väärentäjäksi ja hänen järjestelynsä ja instituutioitaan väärennöksiksi. Siinä todettiin, että Lascorz rikkoi "ei ainoastaan kirkon lain periaatteita, vaan myös Espanjan valtion suvereniteettiä". Myöhemmissä numeroissaan sanomalehti myös julkaisi ja moitti Lascorzin vastaukset artikkeliin, huomauttaen, että Espanjan hallitus ei ollut hyväksynyt hänen määräyksiään.