Libyan sisällissodan seurauksena YK hyväksyi YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1973, jossa määrättiin lentokielto Libyan yllä ja siviilien suojelu Muammar Gaddafin joukkoilta. Yhdysvallat yhdessä Britannian, Ranskan ja useiden muiden maiden kanssa
, sitoutui liittoumajoukko Gaddafin joukkoja vastaan. Ensimmäinen Yhdysvaltain toiminta toteutettiin 19. maaliskuuta 2011, kun 114 Tomahawk-ohjusta, jotka Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan sota-alukset laukaisivat, tuhosivat Gaddafin hallinnon rannikkoalueen ilmatorjunnan. Yhdysvallat jatkoi keskeistä rooliaan operaatiossa Unified Protector, NATO:n johtamassa operaatiossa, joka lopulta sisällytti kaikki sotilaskoalition toimet teatterille. Koko konfliktin ajan Yhdysvallat kuitenkin väitti, että se oli vain tukemassa roolia ja noudatti YK:n mandaattia suojella siviilejä, kun taas todellinen konflikti oli Gaddafin uskollisten ja Libyan kapinallisten välillä, jotka taistelivat hänen syrjäyttääkseen hänet. Konfliktin aikana käytettiin myös amerikkalaisia lennokkeja.