Vaikka CUP oli työskennellyt armenialaisten kanssa perustuslaillisen monarkian palauttamiseksi Abdul Hamid II:tä vastaan, CUP:n ryhmittymät alkoivat nähdä armenialaisia viidenneksi sarakkeeksi, joka pettäisi ottomaanien asian ensimmäisen maailmansodan jälkeen läheisen Venäjän kanssa. Nämä ryhmittymät saivat enemmän valtaa vuoden 1913 ottomaanien vallankaappauksen jälkeen. Ensimmäinen suuri hyökkäys oli epäonnistunut yritys ajaa venäläiset Länsi-Armenian osasta, jonka he olivat ottaneet Venäjän ja Turkin sodassa vuonna 1877. Tämän retkikunnan epäonnistumisen jälkeen CUP:n johtajat, Enver, Cemal ja Talaat, olivat mukana määräämässä 1 ja 1,5 miljoonan armenialaisen karkotuksia ja verilöylyjä vuosina 1915-1916 niin kutsutussa armenialaisen kansanmurhassa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja Mudrosin aselevon allekirjoittamisen jälkeen Unionin ja edistyksen komitean johto ja valitut entiset virkamiehet joutuivat sotaoikeuteen perustuslain kumoamisesta, sodan aikaisesta voitosta ja sekä armenialaisten että kreikkalaisten verilöylystä.
- Mitä? Oikeus teki tuomion, jossa teloitettiin joukkomurhan järjestäjät Talat, Enver, Cemal ja muut.