Ajatus panttivankin uhraamisesta b5:n ja a6:n kanssa on melko vanha. Karel Opočenský sovelsi ajatusta muun muassa Gideon Ståhlbergia vastaan Poděbradyissä 1936, Paul Keresia vastaan Pärnuissa 1937, Erich Eliskasesia vastaan Prahassa 1937 ja Theo van Scheltingaa vastaan Buenos Airesin shakkiolympialaisissa 1939.
- Mitä? Myöhemmin huomiota kiinnitti Mark Taimanovin ja David Bronsteinin ottelu Kandidaattiturnauksessa Zürichissä 1953. Useimmat näistä peleistä alkoivat kuninkaan intialaisena, ja mustat pelasivat vasta myöhemmin...c5 ja...b5. Mahdollisesti ensimmäinen peli, jossa käytettiin nykyään vakiona olevaa 1.d4 Nf6 2.c4 c5 3.d5 b5 oli Thorvaldsson <unk> Vaitonis, Münchenin olympialaiset 1936.