William ei luottanut ulkomaalaisiin, varsinkin ranskalaisiin. Hän piti heitä ennakkoluuloina. Hän oli myös vahvasti sitä mieltä, että Britannian ei pitäisi sekaantua muiden kansakuntien sisäisiin asioihin, mikä toi hänet ristiriitaan interventionistisen ulkoministerin lordi Palmerstonin kanssa. William tuki Belgian itsenäisyyttä.
ja hyväksymättömien hollantilaisten ja ranskalaisten ehdokkaiden esittämisen jälkeen suosi prinssi Leopoldin, hänen veljentyttärensä Charlotten lesken, ehdokkaaksi vasta luodun Belgian valtaistuimelle.