Keskiajalla rakennettiin suurempia ja voimakkaampia tykkejä, ja ne levisivät ympäri maailmaa. Koska ne eivät olleet tehokkaita tykkien kehityksestä johtuvien uudempien linnoitusten rikkomisessa, piiritysmoottoreita, kuten piiritystorneja ja trabujekteja, käytettiin vähemmän. Kuitenkin puiset "patteri-tornit" ottivat samanlaisen roolin kuin piiritystornit ruuti-aikakaudella, kuten Kazanin piirityksessä.
Vuonna 1552, joka pystyi pitämään kymmenen suurkaliiperia tykkiä, lisäksi 50 kevyempää. Tykkien toinen merkittävä vaikutus sodankäyntiin oli muutos tavanomaisissa linnoituksissa. Niccolò Machiavelli kirjoitti: "Ei ole muuria, sen paksuus riippumatta, jota tykistö ei tuhoa muutamassa päivässä". Vaikka linnat eivät heti vanhentuneet tykkien avulla, niiden käyttö ja merkitys taistelukentällä laski nopeasti. Uusien linnoitusten muurit olivat majesteettisten tornien ja merlonien sijasta paksuja, kulmaisia ja kaltevia, kun taas tornit olivat alhaisia ja sitkeitä. Nämä uudet puolustukset tulivat tunnetuksi bastionikylpylinä niiden ominaisen muodon vuoksi, joka yritti pakottaa kaiken etenemisen kohti sitä suoraan aseiden ampumalinjaan. Joissakin näistä oli tykkipatterioita, kuten Tudor-talon laitteissa Englannissa. Bastionin linnoitukset korvasivat pian linnoitukset Euroopassa ja lopulta myös Amerikassa.