Yhteenveto artikkelista:  Tämä viikonloppu oli "Fish in the Dark" -elokuvan virallinen avaus. Se oli Larry Davidin Broadway-debyytti, joka on tunnettu "Seinfeldistä" ja "Curb Your Enthusiasmistä". Tietenkin elävän teatterin oudot perinteet tarkoittavat, että "Fish" ei ollut aivan tuoretta ensi-iltansa aikana: sitä on esitetty jo useiden viikkojen ajan loppuunmyytyjen esiintymisliikkeiden edessä, kerätäkseen buzzia ja ratkaislakseen tuotannon ongelmat. Ja loppuunmyyty tarkoittaa todella loppuunmyytyä: sarja on rikkonut lipputulot ennätyksiä vanhanaikaisesta Cort-teatterista ja saattaa vielä asettaa uusia ennätyksiä ei-musiikilliselle sarjalle rajoittuneesta jaksostaan huolimatta. Koska Davidilla on valtava yleisö ainutlaatuiselle huumorille, jonka Curbin fanit tietävät olevan yhtä hauraana kuin meri suola ja sitruunaa, - ja joka ei anna periksi sosiaalisille hienovaraisuuksille, upealle nöyryytykselle tai edes tavalliselle ihmisarvoisuudelle. Se on polarisoitunut, ja puolueet ovat melko selvästi piirretty: Davidin työn fanien on yleensä julistettava ääneen, että niin kauan kuin väärinkäyttöä levitetään pari passu -- esim. suhteellisesti kaikkiin suuntiin -- kenenkään ei pitäisi loukkaantua. Ei-fanit ovat taipuvaisia vastaamaan, että tämän tyyppinen komedia perustuu oletukseen, joka on määritelty toisella yleisellä latinalaisella lauseella, ceteris paribus -- esim. "kaikki muut asiat ovat tasavertaisia". Kaikki muut asiat eivät ole koskaan tasavertaisia. Kun ryhmä varakkaita valkoisia päähenkilöitä melkein yksinomaan valkoisessa "New Yorkissa" käyttäytyy huonosti muutamaa työläisklassisen etnisen ei-kenenkään sarjakuvallista parodiaa kohtaan (se on melko reilu yhteenveto monista "Seinfeldin" jaksoista), se on naurettavaa, jos kuulut edelliseen kategoriaan. Se on paljon vähemmän, kun kuulut jälkimmäiseen. Joten ei ole täysin yllättävää, että jotkut "Fishin" varhaisista huolesta liittyivät Fabianalle, Daavidin fiktiivisen perheen, Drexelsien, edesmenneen patriarkkan puertoricolaiselle palvelijattarelle. Fabiana, jota esittää Rosie Perez, ja hänen poikansa Diego ovat keskeisessä roolissa näytelmässä, joka tapahtuu välittömästi vanhemman Drexelin kuoleman jälkeen.
Larry Davidin näytelmä avautuu Broadwaylla. Se saa kritiikkiä latinohahmon takia. Aasialais-amerikkalainen ryhmä peruu "Showboatin" esityksen