Wilson yritti siirtyä pois edeltäjiensä ulkopolitiikasta, jota hän piti imperialistisena, ja hän hylkäsi Taftin dollaridiplomatian. Siitä huolimatta hän puhui usein Latinalaisen Amerikan asioista ja sanoi vuonna 1913: "Opetan Etelä-Amerikan tasavaltoja valitsemaan hyviä miehiä". Vuonna 1901 hän oli kirjoittanut, että "alikehittyneitä maita" tulisi saada hyväksymään teollistuneiden maiden sosiaalinen järjestys ja normit. Näiden normien joukossa oli vapaan yrittäjyyden käsite. Kun tilanne Meksikossa kehittyi sisällissotaan, tämä tarkoitti nimenomaan sitä, ettei omaisuutta riistetty tai takavarikoitu, ja että Yhdysvaltojen liike-elämän etuihin myönnetyt etuoikeudet jatkuivat Porfirio Díazin 31 vuoden hallituksen aikana. Wilsonin hallinto lähetti joukkoja miehittämään Dominikaanisen tasavallan, puuttumaan Meksikon vallankumoukseen, ja puuttumaan
Wilson antoi myös luvan sotilaallisiin interventioihin Kuubaan, Panamaan ja Hondurasiin.