Karl-Heinz Bartsch syntyi Löblaussa (Lublewo), Danziger Höhe -alueen esikaupungissa lähellä Saksan pohjoisrannikkoa. Hänen isänsä oli maatilan johtaja. Karl-Heinz kävi koulua Danzigissa ja valmistui menestyksekkäästi 1940/41 kaupungin "Horst-Wessel-Gymnasiumissa". Hän oli Hitlerjugendin jäsen. Koulun päätyttyä hän ilmoittautui Schwikow-suvun maankäytön harjoitteluun ja työskenteli samalla maanviljelijänä. Maa oli tähän mennessä ollut sodassa puolitoista vuotta, ja huhtikuussa 1941 hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi Waffen-SS:ään. Hänet hyväksyttiin ja lähetettiin viiden kuukauden koulutukseen niin sanotun "Death-head" - SS: n 3. panssariyksikön kanssa. Myöhemmin hän liittyi Götz von Berlichingenin SS-divisioonaan. Syksy/syksy 1942 hänet lähetettiin Ranskaan. Kesäkuussa 1943 hänet lähetettiin Venäjän rintamalle, jossa hän osallistui ja selviytyi Kurskin taistelusta. Hän haavoittui kuitenkin elokuussa 1943 ja sai toisen luokan rautaisen ristin. Elokuun 1943 ja tammikuun 1944 välisenä aikana hän toipui Weidenin sotilaallisessa sairaalassa Oberpfalzissa. Hän liittyi sitten "Götz von Berlichingen" -divisioonaan, joka oli nyt ylennetty Unterscharführer-arvoon ("loukkaasti" nuorempi laivuejohtaja "), ja hänet lähetettiin takaisin Ranskaan. Sota päättyi.
Toukokuussa 1945 Bartsch vangittiin ja pidettiin sotavankina. Toukokuun ja kesäkuun 1945 välisenä aikana hänet pidettiin suuressa "paikannuttamattomien leirissä" Saalfeldenissä (lähellä Salzburgia) Itävallassa.