8. vuosisadan muslimi-alkemisti Jabir ibn Hayyan (latinoitu nimellä Geber) analysoi jokaisen klassisen alkuaineen neljästä perusominaisuudesta. Tuli oli sekä kuuma että kuiva, maa ja kylmä, vesi ja kylmä ja kostea, ja ilma oli kuuma ja kostea. Hän teorioitsi, että jokainen metalli oli näiden neljän periaatteen yhdistelmä, kaksi niistä sisäistä ja kaksi ulkoista. Tästä perustelusta johtui, että yhden metallin muuntuminen toiseen saattoi vaikuttaa sen perusaineiden uudelleenjärjestelyyn. Tämä ominaisuus oli keskittynyt kreikkalaiseen eliikseen, jota kutsuttiin nimellä xon ja arabien alkemistien eliikseen.
kylmä ja kostea