Castron kasvava rooli maailman näyttämöllä jännitti hänen suhdettaan Neuvostoliittoon, joka oli nyt Leonid Brežnevin johdolla. Vakuuttaen Kuuban itsenäisyyden, Castro kieltäytyi allekirjoittamasta Ydinaseiden leviämisen estämistä koskevaa sopimusta, julistaen sen Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen yritykseksi hallita Kolmatta maailmaa. Neuvostoliittoon uskollinen Aníbal Escalante alkoi järjestää hallituksen vastarintaverkostoa Castrolle, mutta tammikuussa 1968 hänet ja hänen kannattajansa pidätettiin valtion salaisuuksien välittämisestä Moskovaan. Lopulta Castro antoi periksi Brežnevin painostukselle olla kuuliainen, ja elokuussa 1968 hän tuomitsi Prahan kevät "fasistisen taantumuksellisen roskan" johtamana ja ylisti Neuvostoliiton hyökkäystä
Tsekkoslovakian. Kiinan Suuren Hyppyn vaikutuksesta Castro julisti vuonna 1968 Suuren vallankumouksellisen hyökkäyksen, sulki kaikki jäljellä olevat yksityiset kaupat ja yritykset ja tuomitsi niiden omistajat kapitalistisina vastavallankumouksellisina.