Puolue auttoi Mossadeghia perustamaan Kansallisen rintaman, kansallistamaan öljyteollisuuden ja nousemaan valtaan. Osa jäsenistä toimi Mosaddeghin hallituksen aikana. Se tukahdutettiin britti-amerikkalaisen vallankaappauksen jälkeen.
Vuonna 1953 se laitettiin laittomaksi vuonna 1957 sillä perusteella, että se oli liittoutunut Tudeh-puolueen kanssa Iranissa kymmenen vuotta aiemmin. Se herätettiin vuonna 1960 ja osallistui aktiivisesti National Front (II) -ryhmään, joka hajoitti vuonna 1963 ja joutui selviytymään salaa. Iranin puolue piti kongressin vuonna 1964. Puolueen toiminnasta vuoden 1964 ja 1970-luvun puolivälin välisenä aikana ei tiedetä paljoakaan, lukuun ottamatta joitakin epäsäännöllisiä kokouksia ja näkemysten vaihtoa. Vuonna 1977 se elvytti National Frontin (IV) ja vaati Ruhollah Khomeinin paluuta Iraniin. Shah nimitti puolueen pääsihteerin Shapour Bakhtiarin viimeiseksi pääministeriksi vuoden 1979 alussa ja sisällytti kaksi Iranin puolueen jäsentä hallitukseen. Puolue kuitenkin tuomitsi hänen vastaanottamansa viran, erotti hänet ja kutsui häntä "petturiksi". Puolueella ei ollut merkittävää roolia Iranin poliittisella areenalla vuoden 1979 jälkeen, ja se julistettiin pian kielletyksi.