Täytä seuraava lause: 1300-luvun itäisen Välimeren alueen politiikka oli monimutkaista, sillä sillä oli monia vaikutusvaltaisia ja kiinnostuneita osapuolia. Ranskalaisia johtivat hyvin uskonnollinen Ludvig IX ja hänen kunnianhimoisesti laajentumisen kannattava veljensä Kaarle I Napolista. Suuren etäisyyden vuoksi kommunikointi mongolien kanssa oli vaikeaa. Ludvig lähetti vuonna 1249 suurlähetystönsa Mongoliin Iranissa etsimään ranskalais-mongolialaista liittoutumista. Kun vastaus löysi hänet Palestiinassa vuonna 1251, se oli jälleen vain verojen vaatimus. Ludvig järjesti uuden ristiretken, nimeltään Seitsemäs ristiretki, hyökkäämään Egyptiin, ja se saapui Egyptissä vuonna 1249. Hänet lyötiin Mansuran taistelussa ja vangittiin vetäytyessään Damiettaan. Toinen kymmenvuotinen aselepo sovittiin. Ludvig ja hänen aatelisensa vapautettiin, kun taas muille vankeille annettiin mahdollisuus valita kääntymisen islamiin tai pään katkaisemisen välillä. Hän pysyi Syyriassa vuoteen 1254 saakka lujittaakseen ristiretkivaltioita. Egyptissä kehittyi julma vallankamppailu eri mamlukkijohtajien ja jäljellä olevien heikkojen ayyyubidien hallitsijoiden välillä. Mamlukit olivat orjasotureita, joita muslimihallitsijat olivat käyttäneet vuosisatojen ajan. Suurin osa heistä oli turkkilaisia Euraasian esteepistä tai anatolialaisia kristittyjä, jotka kidnapattiin lapsina, kääntettiin islamiin ja joutuivat sotilaalliseen koulutukseen. Mongolisten hyökkäyksen uhka johti Qutuzin ottamaan sulttaanin vuonna 1259 ja liittymään toiseen Baibarsin johtamaan ryhmittymään kukistamaan mongolit
Ain Jalut. Mamlukit saivat nopeasti Damaskoksen ja Aleppon vallan ennen kuin Qutuz murhattiin, todennäköisesti Baibersin toimesta.