Hänen vastustuksensa brittiläisiä kohtaan huipentui 1936-1939 Arabien kapinan aikana Palestiinassa. Vuonna 1937 hän pakeni Palestiinasta pakeneen pidätysmääräystä ja pakeni peräkkäin Ranskan mandaattikuntaan kuuluvaan Libanoniin ja Irakin kuningaskuntaan, kunnes hän asettui fasistiseen Italiaan ja natsi-Saksaan. Toisen maailmansodan aikana hän teki yhteistyötä sekä Italian että Saksan kanssa tekemällä propagandistisia radiolähetyksiä ja auttamalla natseja värväämään bosnialaisia muslimeja Waffen-SS:ään (periaatteena, että heillä oli neljä yhteistä periaatetta: perhe, järjestys, johtaja ja usko). Kun hän tapasi Adolf Hitlerin, hän pyysi tukea arabien itsenäisyyteen ja tukea vastustamaan juutalaisten kansallisen kodin perustamista Palestiinassa. Sodan päätyttyä
Hän joutui Ranskan suojeluun ja etsi turvapaikkaa Kairosta - välttääkseen syytteen sotarikoksista.