Mohsen Namjoo on tuonut paljon innovaatioita tähän tyyliin vuodesta 1993 lähtien, kun hän tuli Iranin rock-musiikkiin. Vaikka hän puhuu rohkeasti, hän on hyvin suosittu. "The New York Timesin" iranilainen kirjeenvaihtaja Iranissa kirjoitti, että "jotkut kutsuvat häntä eräänlaiseksi Iranin Bob Dylaniksi". Syksyllä 2014 Namjoo opetti "Vallankumous ja runoilijat: sisältö ja muoto iranilaisessa runoudessa". Brown osallistui torstaina 13. marraskuuta Middle East Studiesin järjestämään paneeli keskusteluihin, jotka käsittelivät protestimusiikkia ja musiikillista esiintymistä sekä sosiaalista muutosta. Hän myös johti Iranin bändin kokoamista, joiden oli kielletty soittamasta omassa maassaan, ja jotka kokoontuivat ensimmäistä kertaa Iranin musiikkifestivaaliin nimeltään "Iran Underground" 15. marraskuuta RISD Auditoriumissa. Tapahtuma oli osa Brownin 250-vuotisjuhlaa. Mohsen Namjoon erityistä tyyliä ei ole voitu kriittisesti arvostella, koska hän ei ole perehtynyt musiikin perusteisiin. Mohsen Namjoon kannattajat joutuivat Iranissa kerran tai kahdesti arvosteluun, ja kuulemiset pakotettiin perumaan, ja itse Mohsen Namjoo pysyi vaiti. Kun Namjoo luki Koraanin jakeita (surat al-Shams), hän sai itselleen allergioita. Jotkut verkkosivustot ilmoittivat, että Teheranin yleinen tuomioistuin tuomitsi Namjoon viiteen vuoteen vankeuteen pyhää jumalanpalvelusta loukkaamisesta, Koraanin jakeiden pilkkaamisesta (Shamsin laulu) ja muslimien Raamatun herjaamisesta. BBC:lle antamassaan haastattelussa hän ei sulkenut pois toimittajan mahdollisuutta yhdistää tuomiota hänen viimeaikaiseen työhönsä, mukaan lukien erämaan kuva (joka hän esitti mielenosoittajille vuoden 2009 presidentinvaalien aikana).
)