Ranskan vallankumouksen puhkeaminen kesällä 1789 vaikutti voimakkaasti siirtokuntaan. Ranskalaiset uudisasukkaat keskustelivat siitä, miten uusia vallankumouksellisia lakeja sovellettaisiin Saint-Domingueen, mutta vuonna 1790 puhkesi suora sisällissota, kun värilliset vapaat miehet väittivät olevansa myös Ranskan kansalaisia ihmisoikeuksien ja kansalaisen oikeuksien julistuksen mukaan. Kymmenen päivää ennen syksyä
Ranskan kansalliskokous oli heinäkuussa 1789 äänestänyt kuuden Saint-Dominguen edustajan asettamisesta. Pariisissa Julien Raimondin ja Vincent Ogé'n johtama rikkaiden mulattien ryhmä pyysi epäonnistuneesti valkoisia viljelijöitä tukeakseen mulattien vaatimuksia täysimääräisistä kansalais- ja poliittisista oikeuksista. Societe d'Amis des Noirs -nimisen ryhmän, jonka merkittävimpiä johtajia olivat Raimond ja Ogé, ponnistelujen ansiosta kansalliskokous myönsi maaliskuussa 1790 "värillisille ihmisille" täysiä kansalaisoikeuksia.