Kirjoita jatko-osa tähän kappaleeseen - Sudanissa vuoden 1989 vallankaappauksen jälkeen
, kansallisen pelastuksen vallankumouksellinen komentosopimus (Omar al-Bashirin johtama sotilashallitus) kohdisti hyökkäyksensä squattereihin. Poistot määrättiin vuonna 1990 asetuksella 941 (Joidenkin menettelytapojen hyväksyminen, joilla rajoitetaan asunnosta) ja muutoksella siviiliasioista annettuun lakiin. Poistot johtivat joskus väkivaltaisiin tapahtumiin, kuten lokakuussa 1994, jolloin ainakin yksitoista ihmistä kuoli Omdurmanin Khoderissa pidetyissä mielenosoituksissa. Tässä tapauksessa ei ollut tuomioistuimen määräystä eikä ilmoitusta ollut annettu. Insinööriministeri Tohtori Bannaga kommentoi: "Emme täsmentä päivämäärää, koska jos teemme [...] He ovat järjestäytyneitä ja tekevät järjestäytyneen vastarinnan". Yhdysvallat ja muut kansainväliset avunantajat tuomitsivat pakkokoulutussuunnitelmat. Kostilla noin 72 000 ja Ad-Damazinissa 23 000 miehittämätöntä asukasta häädettiin. Vuonna 1992 Yhdysvaltain kansainvälisen kehityksen virasto ja Yhdistyneiden Kansakuntien lastenrahasto arvioi, että 400000 ihmistä oli häädetty ja siirretty leireihin, joissa ei ollut hygieniaa eikä markkinoita. Uudessa Al Salaamin leirissä oli yli 80 000 ihmistä. Angolan epävirallinen siirtokunta purettiin, mutta monet sen 50 000 asukkaasta palasivat takaisin ja rakensivat talonsa uudelleen.