Vaikea tehtävä Saksan hitaasti murskaamisen jatkui 1942 ja 1943. Joukkueet joutuivat myös uuvuttaviin puolustuspyöriin, kun pienet Fw 190 -koneet lensivät "hyökätä ja juosta" häirintähyökkäyksiä pitkin etelärannikkoa ja Hawker Typhoon tuli laivueen palvelukseen. 19. elokuuta Dieppen hyökkäyksen aikana
RAF:llä oli mahdollisuus hyökätä suuria määriä lentokoneita vastaan. Spitfire-joukkueet (42 Mark V: n kanssa ja neljä Mark IX: n kanssa) lensivät maa-hyökkäys-, saatto- ja ilmataso-lähtökulkuja ja estävät Spitfire-joukkoja puuttumasta maa- ja meritaisteluun, ja vaativat 106 voittoa. Sodan jälkeinen analyysi osoitti, että RAF menetti 106 lentokonetta, mukaan lukien 88 hävittäjää ja 18 pommikonetta; 29 hävittäjän tappiot olivat flakista, yksi oli polttoaineesta, kaksi törmäsi ja yksi oli ystävällisen tulen uhri. Todellinen tappio oli 48 lentokonetta, joista 28 oli pommikoneita, joista puolet Dornier Do 217 -koneita KG 2:sta. JG 2 menetti 14 Fw 190:ta ja 8 lentäjää, JG 26 menetti 6 Fw 190:ta ja lentäjiään. Spitfiren tappioita oli 70, jotka tuhoutuivat ja vahingoittuivat kaikilta syiltä; Fw 190:n menetetty määrä on tuntematon. RAF:n hävittämiä koneita oli 61 kappaletta 106 koneesta, joihin kuului kaikki tyyppit, JG 2 väitti 40 ja JG 26 21 kappaletta. Vuonna 1942 Fighter Command väitti 560 voittoa 272 saksalaisen hävittäjän todellisen menetyksen vastaisesti, sillä RAF: n 574 hävittäjää tuhoutui.