Tutkijat ja historialliset kertomukset väittivät, että Afganistan oli ollut Neuvostoliiton vaikutuksen alaisena jo vuonna 1919, kun Afganistan alkoi saada apua vastustamaan Yhdistyneen kuningaskunnan anglosfääriä. Neuvostoliiton suuri tekninen apu, sotilaallinen apu ja taloudelliset suhteet kasvoivat 1950-luvulla, jota seurasi kommunistinen vallankumous
1970-luvulla. Afganistanin kommunistisen hallituksen uhkaaminen kutsui Neuvostoliiton hyökkäyksen Afganistaniin, joka alkoi keskiyön lähestyessä 24. joulukuuta 1979. Neuvostoliitto järjesti massiivisen sotilaallisen ilmakuljetuksen Kabuliin, johon osallistui arviolta 280 kuljetuslentokonetta ja 3 divisioonaa, joista jokaisessa oli lähes 8500 miestä. Kahden päivän kuluessa Neuvostoliitto oli valloittanut Afganistanin, varmistaen ensin Kabulin lähettämällä erityisen Neuvostoliiton hyökkäysyksikön Darulamanin palatsia vastaan, jossa Hafizullah Aminiin uskolliset afganistanilaisen armeijan osat antoivat raivoisan, mutta lyhyen vastarinnan. Kun Amin kuoli palatsissa, Neuvostoliitto asetti PDPA: n Parcham-puolueen pakkosiirtolaisen johtajan Babrak Karmalin Afganistanin uudeksi hallituksen päälliköksi.