Täytä seuraava lause: 22. kesäkuuta 1944 hyökkäyksen aikana Pohjois-Italiassa vihollisen tulituskone osui Smithin alukseen, ja hänen oli pakko paeta saksalaisten linjojen taakse. Zunino-niminen talonpoikaperhe piilotti hänet lyhyeksi ajaksi; sitten hän liittyi liittoutuneiden Italian partiisaanien ryhmään, jonka kanssa hän osallistui saksalaisten varuskunnan vastaisiin sabotaasitoimiin noin kolme kuukautta. Kun saksalaiset vetäytyivät alueelta lokakuussa 1944, Smith lähti yrittämään liittyä liittoutuneiden joukkoihin, jotka olivat juuri valloittaneet Etelä-Ranskan. Kolmen eri Euroopan maista tulleen sotilaan ja paikallisen oppaan seurassa Smith kulki vaelluksilla merenkulku-Alpeilla ja päätti matkansa kävelemällä paljain jaloin jäällä ja lumessa. Amerikkalaiset joukot löysivät hänet marraskuussa 1944. Smith kieltäytyi jälleen Rhodesiassa sijainnista ja palasi aktiiviseen palvelukseen huhtikuussa 1945 Länsi-Saksassa sijaitsevan No. 130 (Punjab) Squadronin kanssa. Hän lensi siellä taistelutehtävissä, "miellyttäen hieman hauskaa ampumalla outoja asioita", hän muisti, kunnes
Sota Euroopassa päättyi 7. toukokuuta 1945 Saksan antautumisella. Smith pysyi 130-lentueella lopun palveluksensa, lentäen yksikön kanssa Tanskaan ja Norjaan, ja hänet vapautettiin vuoden 1945 lopussa lentopäällikön virassa. Hän piti kohtuullisen hyvin hallussaan italialaista koko loppuelämänsä ajan, vaikkakin hänen väitetään puhuneen "hirvittävästi".