Toisena vuotena peräkkäin, Hamilton päätti olla käyttämättä etuoikeuttaan maailmanmestariksi ja käyttää numeroa 1 autossaan. Sen sijaan hän kilpaisi uransa numero 44:n kanssa. Mercedes kattoi eniten matkaa testien aikana, lähes ja jälleen kerran näytti olevan suosikki sekä kuljettajien että rakentajien mestaruudesta. Australian kauden avajaisottelussa Hamilton pääsi paikalle. Huonon alun jälkeen hän toipui ja pääsi toiseksi Rosbergin jälkeen. Toisessa kisan kilpailussa Bahrainissa.
Hamilton pääsi taas pole-asemalle. Kilpailussa Hamilton kuitenkin törmäsi Bottasille ensimmäisellä kierroksella, josta Bottas sai ajokortin, ennen kuin hän toipui ja päätti kilpailun kolmanneksi Rosbergin ja Räikkönenin jälkeen. Kiinassa Hamilton ei asettanut aikaa ja aloitti lähtöruudun takaosasta. Hän nousi viidenneksi, mutta Räikkönen ja Ricciardo ohittivat hänet kilpailun loppupuolella seitsemänneksi. Venäjällä, Hamilton ei asettanut aikaa kolmannessa osassa pätevyyttä, mikä tarkoittaa, että hän aloitti kymmenennestä radalla. Hän pääsi toiseksi Rosbergin jälkeen, vaikka vedenpaine oli nolla viimeiset 16 kierrosta. Ensimmäisten neljän kierroksen jälkeen Hamilton astui Euroopan kierroksille, mutta ei vielä voittanut kilpailua ja jäi Rosbergin jäljelle, joka oli voittanut kaikki kilpailut tähän mennessä, kuljettajien listalla 43 pistettä.