Varmistettuaan itärintamansa kuningas pystyi keskittymään isänsä Ruotsin menettämille Baltian alueille. Władysław IV halusi hyödyntää Ruotsin tappiota Nördlingenissä
Hän taistelee sekä alueista että ruotsalaisista dynastian vaatimuksista. Puolalaiset epäilivät hänen suunnitelmiaan ja sotavalmistelujaan, ja kuningas pystyi jatkamaan vain neuvotteluja, joissa hänen haluttomuutensa luopua dynastian vaatimuksesta heikensi Kansainyhteisön asemaa. Vuoden 1635 Stuhmsdorfin sopimuksen mukaan ruotsalaiset evakuoivat kuninkaallisen Preussin kaupungit ja satamat, mikä tarkoitti kruunun ala-Visulan omaisuuksien palauttamista, ja lopettivat tullimaksujen keräämisen siellä. Ruotsi säilytti suurimman osan Livoniasta, kun taas Rzeczpospolita säilytti Kurlantia, joka oli ryhtynyt palvelemaan Liettuan Itämeren kauppaa ja astunut hyvinvoinnin aikakauteen.