Vuonna 1905 Venäjä kärsi nöyryyttävän tappion venäläis-japanilaisessa sodassa, ja Pietarin sekasorron keskellä suomalaiset uudistivat perustuslakiaan ja perustivat uuden valtiopäivän, jonka edustus perustui yleisvaalioikeuteen ja antoi naisille täyden äänioikeuden ennen muita eurooppalaisia kansoja lyhytaikaisen Korsikan tasavallan jälkeen. Nikolai II:n pääministeri Pjotr Stolypin kuitenkin tuhosi kokouksen nopeasti. Stolypin osoittautui jopa voimakkaammaksi kuin Bobrikov, koska hän uskoi, että jokaisen alamaisen tulisi olla kruunun stoalainen isänmaallinen ja ylläpitää kuolematonta uskollisuutta Venäjälle. Stolypin halusi tuhota Suomen itsenäisyyden ja jätti huomiotta ei-venäläisten alamaisten äidinkielen ja kulttuurin, koska hän piti niitä parhaimmillaan perinteisinä ja rituaalisina. Suomen valtiopäivä muodostettiin jälleen Stolypinin torjumiseksi, mutta Stolypin halusi tukahduttaa suomalaisen kapinan ja hajotti valtiopäivän pysyvästi vuonna 1909. Kuten Bobrikov ennen häntä, Stolypin ei tiennyt, että tällaiset toimet vain lietsovat liekkejä ja että Dmitry Bogrov, äärivasemmiston juutalainen jäsen, myöhemmin salamurhasi hänet. Stolypinin kuoleman jälkeen Venäjän kruunu hallitsi Suomea monarkistisena diktatuurina, kunnes Venäjä romahti Venäjän vallankumouksen aikana, josta Suomi julisti itsenäisyytensä, itsenäisyyssota, joka muuttui pian sisällissodaksi
- Mitä?