CAPM:ssä otetaan huomioon omaisuuserän herkkyys ei-diversifioitavalle riskille (tunnetaan myös nimellä järjestelmällinen riski tai markkinariski), jota usein edustaa määrällinen beeta (β) rahoitusalalla, sekä markkinoiden odotettu tuotto ja teoreettisen riskittömän omaisuuserän odotettu tuotto. CAPM:ssä oletetaan erityinen hyödyllisyysfunktio (jossa vain ensimmäinen ja toinen hetki ovat tärkeitä, eli riski mitataan vaihtelulla, esimerkiksi kaksoisarvoinen hyödyllisyys) tai vaihtoehtoisesti omaisuuserän tuotto, jonka todennäköisyysjakelut kuvaavat täysin kaksi ensimmäistä hetkeä (esimerkiksi normaalijakauma) ja nollaan liiketoinkustannuksia (jotka ovat välttämättömiä monipuolistamiseksi, jotta pääsee eroon kaikista omituisista riskeistä). Näissä olosuhteissa CAPM osoittaa, että oman pääoman kustannukset määräytyvät vain beetalla. Huolimatta siitä, että se epäonnistuu lukuisissa empiirisissa testeissä ja nykyaikaisissa testeissä, CAPM:ssä otetaan huomioon omaisuuserän arvo- ja arvostusmalli,
monipuolistamaton riski