Kaikki neljä liittolaista jakoivat Berliinin hallinnollisen vastuun. Vuonna 1948, kun läntiset liittolaiset laajensivat Saksan läntisillä alueilla toteutettavaa valuuttareformia Berliinin kolmelle läntiselle sektorille, Neuvostoliitto asetti
Länsi-Berliiniin ja Länsi-Berliiniin, jotka sijaitsivat kokonaan Neuvostoliiton hallussa olevalla alueella. Kolmen läntisen liittoutuneen johtama Berliinin ilmastointi ylitti tämän saarron toimittamalla ruokaa ja muita tarvikkeita kaupunkiin kesäkuusta 1948 toukokuuhun 1949. Vuonna 1949 perustettiin Länsi-Saksassa Saksan liittotasavalta, joka lopulta sisälsi kaikki amerikkalaiset, britit ja ranskalaiset vyöhykkeet, lukuun ottamatta näiden kolmen maan vyöhykkeitä Berliinissä, kun taas Itä-Saksassa julistettiin marxilais-leniniläinen Saksan demokraattinen tasavalta. Länsi-Berliini pysyi virallisesti miehitetyksi kaupungiksi, mutta se liittyi poliittisesti Saksan liittotasavaltaan Länsi-Berliinin maantieteellisestä eristäytymisestä huolimatta. Lentoliikenne Länsi-Berliiniin myönnettiin ainoastaan amerikkalaisille, brittiläisille ja ranskalaisille lentoyhtiöille.