Kirjoita jatko-osa tähän kappaleeseen - Vuonna 1931 Kiinan tulvat
Wuhan oli turvapaikka tulva-uhreille syrjäisiltä alueilta, jotka olivat saapuneet sinne myöhäiseltä keväältä lähtien. Mutta kun kaupunki itse tulvi varhain kesällä ja kun katastrofaalinen pato hajosi juuri ennen kello kuutta 27. heinäkuuta aamulla, arviolta 782 189 kaupunkilaista ja maaseudun pakolaista jäi kodittomiksi. Tulva peitti 32 neliökilometriä, ja kaupunki oli veden alla lähes kolme kuukautta. Suuri joukko ihmisiä kerääntyi tulva-saarille ympäri kaupunkia, ja 30 000 ihmistä suojautui rautatiealueelle Hankou'n keskustassa. Koska ruoka oli vähäistä ja hygieniaa ei ollut lainkaan, tuhannet alkoivat pian antaa periksi sairauksille. Hubein tulvien ehkäisyviraston vanhempi insinööri Jin Shilong kuvaili tulvia seuraavasti: "Ei ollut varoitusta, vain äkillinen suuri vesiseinä. Useimmat Wuhanin rakennukset olivat tuohon aikaan vain yhden kerroksen korkeita, ja monille ihmisille ei ollut pakopaikkaa - he kuolivat kymmeniätuhansia.... Olin juuri tulossa töistä yhtiön pääkonttorista, joka on melko uusi kolmikerroksinen rakennus lähellä kaupungin keskusta... Kun kuulin hirvittävän äänen ja näin veden tulevan, juoksin rakennuksen ylimmälle kerrokseen.... Olin yhdessä korkeimmista ja vahvimmista rakennuksista. Tuolloin kukaan ei tiennyt, laskeutuuko vesi vai nouseeko se vielä korkeammalle. Korkean veden raja saavutettiin 19. elokuuta Hankou'ssa, jolloin vedenpinta ylitti normaalin. Vuonna 1936, kun luonnonkatastrofi iski Keski-Kiinaan, ja Yangtze- ja Huai-jokien aiheuttamat laaja-alaiset tulvat vaikuttivat Hebeihin, Hunanin, Jiangxin, Wuhanin ja Chongqingin tulviin, Ong Seok Kim, Sitiawanin varainkeräys- ja katastrofivaliokunnan puheenjohtajana, keräsi rahaa ja materiaaleja uhrien tukemiseksi.