Ranska joutui hyökkäyksen ja miehityksen kohteeksi tuhoisan sotilaskampanjan jälkeen toukokuussa-kesäkuussa 1940. Sopimuksen mukaan
Vuonna 1945 maa oli jaettu kahteen vyöhykkeeseen: alue maan pohjoispuolella (mukaan lukien Pariisi) suoranaisen saksalaisen sotilaallisen miehityksen alaisena ja "Vapaa vyöhyke" etelässä, jota hallitsi puolittain itsenäinen Vichyn hallitus marsalliksi Philippe Pétainille. Turhautuminen ja levottomuus molemmissa osissa johtivat Ranskan vastarintaliikkeen syntymiseen, josta oli vuonna 1942 tullut joukkoliike.