Oudinot valittiin edustajainhuoneeseen, mutta hänellä ei ollut paljon aikaa politiikkaan. Hän otti johtavan roolin sodassa 1805, komentaen kuuluisaa Oudinot-granaattoridiviisiota, joka koostui itse valitsemista joukkoista ja jonka hän järjesti, jonka avulla hän valloitti Wienin sillat, sai haavan Schöngrabernin taistelussa
Alhaisessa Itävallassa venäläisiä vastaan. Vuonna 1807 hän osallistui Joachim Muratin voittoon Ostrolenkan taistelussa Puolassa ja taisteli päättäväisesti ja menestyksekkäästi Friedlandin taistelussa.