Kirjoita tämän kappaleen jatko - 9. huhtikuuta alus siirrettiin 8. hävittäjälaivastoon () Kirkenesissä. Yhdessä hävittäjien "Z24" ja "Z25" kanssa "Hermann Schoemann" lähti pysäyttämään konvoi QP 14 kaksi päivää myöhemmin, mutta ei onnistunut löytämään liittoutuneiden laivoja runsaassa lumessa ja heikossa näkyvyydessä. Kolmikko lähti uudelleen 30. huhtikuuta pysäyttämään länteen suuntautuvan konvoi QP 11:n.
Ja rampautunut kevyt risteilijä, jonka torpedoi aiemmin. He löysivät saattueen seuraavana päivänä, mutta he onnistuivat vain upottamaan Neuvostoliiton 2847 GRT: n rahtialuksen, kun saattueen neljä saattohävittäjää toistuvasti torjui yritykset päästä saattueen laivoihin. Huolimatta merkittävästä tulivoimasta saksalaiset kärsivät vain kohtalaisia vahinkoja päivän taisteluissa. Kapteeni Alfred Schulze-Hinrichs, laivaston komentaja, keskeytti taistelun myöhään iltapäivällä ja päätti etsiä risteilijää, hänen alkuperäistä tavoitettaan. He löysivät Edinburgin ja sen saattajat toukokuun 2. päivän aamuna ja lähestyvät torpedo-hyökkäystä. Risteilijä avasi ensimmäisenä tulen ja lamautti Hermann Schoemannin toisella salvollaan, joka osui molempiin konehuoneisiin. Hävittäjä kääntyi pois ja pudotti savua, jotta se voisi piiloutua. Vahingon ollessa liian vakava, miehistö valmistui hylkäämään aluksen, ja brittiläiset hävittäjät hyökkäsivät "Hermann Schoemannin" kimppuun. "Z24" ja "Z25" poistuivat noin 223 eloonjääneen kanssa ennen kuin laiva upottiin sen miehistön toimesta koordinaateissa. Vielä 56 miestä pelastettiin saksalaisten hävittäjien katkaisemisen jälkeen. Taistelussa kuoli kahdeksan miestä ja 45 haavoittui.