Tituba oli orja Samuel Parrisille ja hänen perheelleen; hän ja Sarah Good olivat molemmat köyhiä naisia, kun taas Osborne ei ollut. Osborne ei ollut käynyt kirkossa lähes kolmeen vuoteen pitkäaikaisen sairauden vuoksi ja käsitteli edelleen oikeudellisia kysymyksiä Putnam-perheen kanssa. Osbornea vastaan nostetut syytökset olivat todennäköisesti Putnam-perheen voimakkaiden ehdotusten tulos. Sarah Osbornen pidätysmääräyskirja oli kirjoitettu 1. maaliskuuta 1692. Hänet oli sijoitettava Bostonin vankilaan tutkintojen ja oikeudenkäyntien ajaksi ja hänet lähetettiin Bostoniin yhdessä Tituban ja Sarah Goodin kanssa 7. maaliskuuta 1692. Tutkimusten aikana hän väitti olevansa syytön ja kiisti osallistumisen pahoihin henkiin tai lasten vahingoittamiseen. Hän ei tunnustanut, eikä hän kuollut, eikä Osborne ollut syyttänyt ketään muuta, joka olisi osallistunut noituuteen ja noituuteen lähes kolmen vuoden ajan. Kysymys: Miksi Osborne kuoli? Tämä viittaa siihen, että Sarah Osborne ei ollut osallistunut noituuteen ja noituuteen lähes kolmen vuoden ajan.
pitkäaikainen sairaus