Englannin Itä-Intian yhtiö näki oopiumikaupan sijoitusmahdollisuutena vuonna 1683. Vuonna 1773 Bengalin kuvernööri perusti Itä-Intian yhtiön puolesta Bengalin oopiumin tuotannon monopolioikeuden. Intialaisen oopiumin viljely ja valmistus keskitettiin edelleen ja sitä kontrolloitiin useiden säädösten avulla vuosina 1797 ja 1949. Englantilaiset tasapainottivat kiinalaisen teen tuonnista syntynyttä taloudellista alijäämää myymällä intialaista oopiumia, joka salakuljetettiin Kiinaan Kiinan hallituksen kieltojen vastaisesti. Tämä johti ensimmäiseen (1839-1842) ja toiseen oopiumisotaan.
Kiinan ja Britannian välillä.