Kirjoita tämän kappaleen jatko - Vuonna 1523 Georg Schellenbergin oli myytävä Krnov Hohenzollerin markkgraafille Georg Brandenburg-Ansbachille, joka saattoi luottaa vaimonsa Beatrice de Frangepanin, Matthias Corvinuksen lesken, unkarilaiseen perintöön. Vuodesta 1532 markkgrafi hallitsi koko Ylä-Sileesiaa, jolloin hän peri myös Opolen ja Racibórzin herttuakunnan piastin herttualta Jan II Hyvältä. Hän rakensi Krnovin linnan uudelleen ja esitteli protestanttisen uskonpuhdistuksen Sileesiassa, jossa paikalliset teutonit, fransiskaanit ja vähemmistöt karkotettiin. Ferdinand I. Habsburg, Böömin kuningas vuodesta 1526, suhtautui epäluuloisesti Hohenzollerin protestanttisen sukujen kasvavaan valtaan Silesian kruununmailla. Silti Georgi ja hänen poikansa Markgrafi Georgi Frederik, joka hallitsi vuodesta 1543, pystyivät pitämään herttuakunnan. Konflikti paheni, kun Georg Friedrich kuoli lapsettomana vuonna 1603 ja jätti Krnovin serkulleen, valtiaan Joachim III Friedrich Brandenburgille, joka antoi sen pojalleen Johann Georgille vuonna 1607. Habsburgin hallitsijat pitivät herttuakuntaa kääntyneenä lääninä ja Bohemian kapinan ja vuoden 1620 Valkoisen vuoren taistelun jälkeen
Keisari Ferdinand II takavarikoi Hohenzollernien omaisuuden hänen Bohemian maissaan. Ferdinandin uskollinen kannattaja prinssi Karl I Liechtensteinin, Opavan herttua vuodesta 1613, sai Krnovin. Molemmat herttuakunnat yhdistettiin vuonna 1623 ja joutuivat vastareformaation alaisiksi.