Mitä Luther näki olevan keino voittaa uskonnollisessa sodassa? Kirjoita edellisen kysymyksen perusteella tekstiyhteys, joka sisältää vastauksen. Se voi olla 1 - 20 lausetta. - Mitä tarkoitat?
Marburgin keskustelun aikaan Suleiman Suurenmoinen piiritti Wieniä valtavan ottomaanien armeijan kanssa. Luther oli vastustanut turkkilaisten vastustamista vuonna 1518 esittämässään Yhdeksänkymmentäviisi väitettä koskevassa selityksessä, mikä sai hänet syyttämään epäonnistumisen syytöksiä. Hän näki turkkilaiset Jumalan lähettämäksi vitsaukseksi kristittyjen rankaisemiseksi. He olivat Raamatun apokalypsin edustajia, jotka tuhoaisivat antikristuksen, jonka Luther uskoi olevan paavius, ja roomalaisen kirkon. Hän hylkäsi johdonmukaisesti pyhän sodan ajatuksen, "ikään kuin kansamme olisi kristittyjen armeija turkkilaisia vastaan, jotka olivat Kristuksen vihollisia. Tämä on ehdottomasti vastoin Kristuksen opetusta ja nimeä". Toisaalta Luther kannatti kahden valtakunnan opiaan noudattaen ei-uskonnollista sotaa turkkilaisia vastaan. Vuonna 1526 hän väitti Whether Soldiers can be in a State of Grace -teoksessa, että kansallisen puolustuksen perustelu on oikeudenmukainen sota. Vuoteen 1529 mennessä hän oli kirjassaan On War against the Turk aktiivisesti kehottanut keisari Kaarle V:tä ja saksalaisia sotimaan turkkilaisia vastaan. Hän teki kuitenkin selväksi, että hengellinen sota vieraaa uskontoa vastaan oli erillinen taistelu, jota piti käydä rukouksen ja katumuksen välityksellä. Lähes Wienin piirityksen aikaan Luther kirjoitti rukouksen turkkilaisilta vapautettavaksi, jossa hän pyysi Jumalalta, että hän "annettaisi keisarillemme ikuisen voiton vihollisiamme vastaan".