Ulkomaalaislegioonan rooli oli toisessa maailmansodassa Euroopassa pienempi kuin ensimmäisessä maailmansodassa, vaikka se osallistui moniin ulkopuolisiin taistelukenttiin, erityisesti meriliikenteen suojaamiseen Norjan, Syyrian ja Libanonin sekä Pohjois-Afrikan kampanjoihin. 13. puoli-brigadia, joka oli perustettu Norjaan, oli Ranskan aselevon aikaan Isossa-Britanniassa
(kesäkuu 1940), lähetettiin Britannian 8. armeijaan Pohjois-Afrikkaan ja erottui Bir Hakeimin taistelussa (1942). Ajan jakautumista heijastaen osa ulkomaalaislegioonasta liittyi Vapaan Ranskan liikkeeseen, kun taas toinen osa palveli Vichyn hallitusta. Saksa sisällytti saksalaiset legioonaarit Wehrmachtin 90. kevyeseen jalkaväkidivisioonaan Pohjois-Afrikassa.