Puolan itsetunto "kristukseksi kansojen keskuudessa" tai Euroopan marttyyriksi voidaan jäljittää sen kristikunnan ja hyökkäysten kärsimyksen historiaan. Ulkomaisten valloituskausien aikana katolinen kirkko toimi Puolan kansallisen identiteetin ja kielen linnoituksena ja puolalaisen kulttuurin tärkeimpänä edistäjänä. Protestanttisen Ruotsin hyökkäys vuonna 1656, joka tunnetaan nimellä vedenpaisumus
auttoi vahvistamaan Puolan kansallisen siteen katolilaisuuteen. Ruotsalaiset kohdistuivat puolalaisten kansalliseen identiteettiin ja uskontoon tuhoamalla sen uskonnolliset symbolit. Jasna Goran luostari kesti ruotsalaisia ja sai kansallisen turvapaikan. Anthony Smithin mukaan Jasna Goran madonna on edelleen osa massiivista uskonnollista kulttia, joka on sidoksissa kansallisuuteen.