Englantilainen kirjailija Tim de Lisle sanoi, että turnaus "oli ollut hauskaa", koska "se oli ollut arvaamaton". Ennalta arvaamattomuus näkyi osittain siitä, että yksikään aasialainen joukkue ei päässyt semifinaaliin, ensimmäistä kertaa ICC: n suuressa turnauksessa sitten vuoden 1975 MM-kisojen.
- Mitä? De Lisle väitti myös, että "kentät" olivat olleet "turnauksen salaisuus", sanomalla, että ne olivat "urheilullisia ja quixotic" ja "erittäin epätavallisia sekä yhden päivän kriketin että alimaan". Hänen näkemyksiään vastasivat Cricinfon järjestämässä pyöreän pöydän keskustelussa paneelit, "jotka toivoivat, että turnaus ei olisi yksittäinen pelaajan hallitsemassa pelissä", uutissivuston rediff.com mukaan. Turnauksessa oli viisi kymmenestä alhaisimmasta joukkueen kokonaismäärästä turnauksen historiassa, ja yhteensä 80 (Länsi-Intia vastaan Sri Lanka) ja 89 (Pakistani vastaan Etelä-Afrikka) olivat alhaisimmat, joita on kirjattu otteluissa, joihin osallistui maailman kahdeksan parasta yhden päivän kansainvälistä joukkuetta.