Yhteenveto artikkelista:  Olen ystävällinen, ahkera Ohiolainen. Ystäväni New Yorkissa kuvailevat keski-länsimaalaisia sillä tavalla. Aivan kuin olisimme kokoontuneet "Flyover Wonder Bread Factoryyn", jossa ei ole väriä tai syvyyttä. Meidän pitäisi edustaa kaikkea hyvää Amerikassa. Se voi olla totta, mutta "ystävällinen ja ahkera" on niin... tylsää. Jos luulet, että olen vähän ankara, kysy keneltä tahansa, joka ei ole keski-lännestä, kuvailemaan jotakuta, joka on syntynyt ja kasvanut Amerikan sydämessä. Suosikki määritelmäni tuli Floridassa kasvanut kollegani. Hän tuskin kuvaili meitä aluksi, mutta sanoi sitten "yksinkertaisia". Kuten amishit? "Ei", hän sanoi, hermostunut. Jopa keski-länsimaalaisilla on vaikeuksia keksiä mielenkiintoisia kuvauksia. CNN:n oikeudellinen analyytikko Danny Cevallos on ylpeä pohjois-Muskegonin asukas. Ensimmäinen sana hänen suustaan oli: "Ystävyys!" Sen jälkeen hänkin kamppaili. "Poika, katsotaanpa... et ole helposti ärtynyt?" Käänsin silmiäni. "Se on niin tylsää, Danny". Hän pysähtyi ja sanoi: "Otan mieluummin tylsän kuin Floridan rapin". Jopa uusi ystäväni, Jared Zak, Wisconsinista kamppaili. Hän keksi vain sanan "sydämellinen". Kysyin näitä kysymyksiä haastateltuani Eric Daytonia, joka haluaa Minnesotan eroavan Länsi-Amerikasta. "Olemme keski-länsimaissa, jos katsot sitä New Yorkista tai mistä tahansa itärannikolta", Dayton sanoi minulle. "Mutta toisaalta se on jonkun toisen määritelmä. Meidän on aika vaatia omamme". Dayton ja hänen veljensä Andrew, jonka isä on osavaltion kuvernööri, ovat Minneapolisissa asuvia liikemiehiä, joiden vaatekauppa ja ravintola ovat selvästi paikallisia. Kun Eric Dayton oli käynyt Skandinaviassa (monet Minnesotan asukkaat ovat norjalaista syntyperää), alueen vahva identiteetti kiehtoi häntä. Se omaksui ylpeänä kylmän säänsä, ruokansa, kulttuurinsa... Pohjoisuus. Miksi hän kyseenalaisti sen, eikö Minnesotan? Kun Dayton palasi kotiin, hän palkkasi Minnesotan yhtiön tekemään sukkahattuja - hänen vaatekauppaansa varten, joissa luki "North". He myivät ja...
Keskilännessä ei ole "lentopaikkaa" ja siellä on tarjottavaa muutakin kuin ystävällisyyttä. Alue tarvitsee uudelleen brändiä, koska kaksi tyyppiä Minneapolisista yrittää, hän sanoo.