Tämä johtui tapahtumista, joilla oli merkittävä vaikutus maan väestörakenteeseen, kuten ensimmäisen maailmansodan, kreikkalaisten kansanmurhan
, armenialaiset ja syyrialaiset (mukaan lukien: aramealaiset, assyrialaiset ja kaldealaiset) sekä Kreikan ja Turkin väestövaihto ja kristittyjen (kuten assyrialaisten, kreikkalaisten, armenialaisten jne.) muutto ulkomaille (enimmäkseen Eurooppaan ja Amerikkaan), joka alkoi 1800-luvun lopulla ja kasvoi 1900-luvun ensimmäisellä neljänneksellä, varsinkin ensimmäisen maailmansodan aikana. Nykyään eri kristillisiä uskontokuntia edustavat yli 200 000<unk>320 000 ihmistä, jotka edustavat noin 0,3<unk>0,4 prosenttia Turkin väestöstä, mukaan lukien arviolta 80 000 ortodoksia, 35 000 katolilaista, 18 000 antiokialaista kreikkalaista, 5 000 kreikkalaista ortodoksista, 8 000 protestanttia ja 512 mormonaalista. On myös pieni ryhmä etnisiä ortodoksis-kristillisiä turkkilaisia (useimmiten Istanbulissa tai Izmirissä asuvia), jotka seuraavat kreikkalais-ortodoksista tai syyrialais-ortodoksista kirkkoa, ja lisäksi protestanttisia turkkilaisia, jotka kohtaavat edelleen vaikeuksia sosiaalisen hyväksynnän ja myös historialliset vaatimukset kirkkoihin tai omaisuuteen maassa, koska he ovat äskettäin kääntyneitä muslimi-turkkilaisista taustoista (eettisten vähemmistöjen sijaan). Etnisesti turkkilaisia protestantteja on noin 7000-8000. Vuonna 2009 Turkissa oli avoinna 236 kirkkoa. Itäisen ortodoksisen kirkon pääkonttori on ollut Konstantinopolissa jo 400-luvulta lähtien.