Ennen 400-luvua eKr. Makedonia oli pieni kuningaskunta Ateenan, Spartan ja Theben suurkaupunkivaltioiden hallitseman alueen ulkopuolella, ja lyhyesti Akemenidien Persian alainen. Argeadin kuningas Filip II: n (359 <unk> 336 eaa.) aikana Makedonia alisti Manner-Kreikan ja Thracian Odrysian valtakunnan valloituksen ja diplomatian avulla. Philip II voitti Ateenan ja Theben vanhat voimat Chaeronean taistelussa 338 eaa. Filip II:n poika Aleksanteri Suuri johti kreikkalaisten valtioiden liittovaltiota. Hän saavutti isänsä tavoitteen hallita koko Kreikkaa tuhoamalla Teeban.
Kun kaupunki kapinoi. Aleksanteri kukisti sen jälkeen valloituskampanjansa aikana Ahemenidien valtakunnan ja valloitti alueen, joka ulottui Induksen joelle saakka. Lyhyen ajan hänen valtakuntansa oli maailman voimakkain - lopullinen hellenistinen valtio, joka aloitti siirtymisen muinaisen kreikan sivilisaation uuteen kauteen. Kreikkalainen taide ja kirjallisuus kukoistivat uusissa valloitetuissa maissa, ja filosofian, tekniikan ja tieteen edistyminen levisi pitkälle muinaiseen maailmaan. Erityisen tärkeitä olivat Aleksanterin opettajan Aristoteleen panokset, ja hänen kirjoituksistaan tuli länsimaisen filosofian kulmakivi.