Kirjoita jatko tämän kappaleen - Vuonna 1582 keisari Akbarin aikana Bengalin maakunta muodostettiin 33 sarkariksi (verotukselliseksi alaosastoksi) ja 682 parganaksi, ja Edilpurin alue näyttää olleen sisällytetty Muhammad Abudin sarkariin. Se oli kuulunut eräälle Raballabhille vuonna 1165 (1758-59 jKr.) ja tuottanut tulot 4701 puntaa. Vuonna 1765 Bengalin diwani annettiin Brittiläiselle Itä-Intian yhtiölle, Idilpur tai "Idalpur" hallinnoitiin Dakka-kollektoraatista ja myöhemmin Bakarganjin alaisuudessa. Kun Cornwallisin hallinto oli lakkauttanut pargana-järjestelmän, Idilpurin zamindarit saivat pysyvän asunnon. Vuonna 1789 Golam Ali Chaudhary, Golok Roy Chaudhary ja muut nimeltään Chaudhuris olivat Idalpur parganan zamindareja. Zamindari kiinnitettiin keräilijälle viivästysmaksuista ja myytiin myöhemmin vuonna 1812 Kalkutan Mohini Mohan Tagorelle (Rabindranath Tagoren isoisä). Idalpur oli jonkin aikaa Faridpurin siviilihallinnon alaisuudessa ja aikanaan Bakarganjin maa-hallinnon alaisuudessa. Idilpur tuli Bakerganjin piirikunnan Madaripurin osa-alueen alaiseksi vuonna 1854 ja erotettiin Madaripurin osa-alueen kanssa Bakarganjin piirikunnasta ja liitettiin Faridpurin piirikuntaan vuonna 1873. Pakistanin aikana vuoden 1959 perusdemokraattisen järjestyksen alaisuudessa paikallishallinnon elimet Unionin neuvosto myöhemmin Union Parishad Bangladeshin vapautuksen jälkeen
"Idilpurista" tehtiin Unionin seurakunta. Gosairhat syntyi vuonna 1921 Bangladeshin itsenäistymisen jälkeen ja Idilpur Union toimi uuden Shariatpurin piirin alaisuudessa vuonna 1984 Gosairhat Upazila.