Bourcier oli ratsuväen luutnantti Ranskan vallankumouksen aikana, kun hän taisteli Reinin armeijan kanssa Ensimmäisen koalition sodassa. Toisen liittouman sodan aikana hänet oli ylennetty prikaattigeneraaliksi, ja hän palveli Tonavan armeijassa ratsuväen yleisenä tarkastajana. Napoleonin sodissa hän taisteli suurissa kampanjoissa Tonavaa vastaan Itävaltaa ja Venäjää vastaan, mukaan lukien Elchingenin taistelut,
Austerlitz ja Wagramin taistelu. Hän osallistui myös Preussin vastaiseen taisteluun, joka huipentui Jena-Auerstadtin taistelussa ja Heilsbergin ja Friedlandin taisteluissa. Preussin taistelun jälkeen hän palveli lyhyesti niemimaan sodassa, jonka jälkeen hänet siirrettiin takaisin Pohjois-Eurooppaan ja osallistui Ranskan Venäjän hyökkäykseen vuonna 1812. Napoleonin kukistuttua vuonna 1815 hän säilytti titteleitään ja kunniaansa.