Saksalaisten yritykset murtautua läpi epäonnistuivat Ypresin kahdessa taistelussa (1./2. taistelu) valtavilla tappioilla. Liittoutuneiden joukko hyökkäyksiä vuonna 1915 saksalaisia vastaan Artoisissa ja Champagnessa
Liittoutuneet kärsivät suurista tappioista, mutta alue muuttui vain vähän. Saksan sotilaspäällikkö Erich von Falkenhayn päätti käyttää hyväkseen puolustusetuja, jotka olivat ilmestyneet liittolaisten hyökkäyksissä vuonna 1915, yrittäen houkutella Ranskaa hyökkäämään vahvoihin puolustusasemiin lähellä muinaista Verdunin kaupunkia. Verdun oli yksi viimeisistä kaupungeista, jotka vastustivat saksalaista armeijaa vuonna 1870, ja Falkenhayn ennusti, että kansallisen ylpeyden vuoksi ranskalaiset tekisivät mitä tahansa varmistaakseen, että se ei otettaisi. Hän odotti voivansa ottaa vahvat puolustusasemat Verdunille itärannikolla sijaitsevilla kukkuloilla uhkaamaan kaupunkia ja että ranskalaiset hyökkäisivät epätoivoisesti näitä asemia vastaan. Hän ennusti, että ranskalaisten tappiot olisivat suuremmat kuin saksalaisten ja että Ranskan joukkojen jatkuva sitoutuminen Verduniin "vuotaisi Ranskan armeijan valkoiseksi". Vuonna 1916 alkoi Verdunin taistelu, jossa ranskalaiset asemat olivat jatkuvan pommituksen ja myrkkykaasuhyökkäyksen kohteena ja saivat suuria tappioita ylivoimaisesti suurten saksalaisten joukkojen hyökkäyksessä. Falkenhaynin ennuste suuremmista ranskalaisten tappioista osoittautui kuitenkin vääräksi, kun molemmat osapuolet kärsivät suuria tappioita. Falkenhaynin tilalle tuli Erich Ludendorff. Saksan armeija vetäytyi Verdunista joulukuussa 1916. Taistelu päättyi.