Laura Fermi muisti Woodsia "korkeana nuorena tytönä, joka oli rakennettu kuin urheilija, joka pystyi tekemään miehen työn ja tekemään sen hyvin. Hän oli ainoa naisfyysikko Enrico Marshallin ryhmässä. Tuolloin hänen äitinsä, joka oli myös varustettu loputtomalla energialla, johti pientä maatilaa Chicagon lähellä melkein yksinään. Vapauttaakseen rouva Woodsia joistakin töistä Leona jakoi aikansa atomien ja perunoiden välillä". Kuten monet tutkijat, jotka työskentelivät projektissa, Woodsilla oli rento suhde säteilyn aiheuttamaan vaaraan.
pienen tilan pitäminen