Syyskuussa 1944 Neuvostoliiton joukot hyökkäsivät Jugoslaviaan ja pakottivat Saksan armeijaryhmät E ja F vetäytymään nopeasti Kreikasta, Albaniasta ja Jugoslaviaan. Tässä vaiheessa kommunistien johtamat partisaanit marssali Josip Broz Titon johdolla, joka oli johtanut yhä menestyksekkäämpää partiolaiskampanjaa miehitystä vastaan vuodesta 1941, kontrolloivat suurta osaa Jugoslavian alueesta ja viivyttivät yrityksiä Saksan joukkoja vastaan etelään. Pohjois-Serbiassa Neuvostoliiton Punainen armeija avusti 20 päivänä lokakuuta partisaaneja pääkaupungin Belgradin vapauttamisessa. Muutamaa päivää myöhemmin Neuvostoliitto aloitti massiivisen hyökkäyksen Saksan miehittämää Unkaria vastaan, joka kesti Budapestin kukistumiseen asti helmikuussa 1945. Toisin kuin Balkanilla saavutetut Neuvostoliiton vaikuttavat voitot, suomalaisten vastarinta
Neuvostoliiton hyökkäys Karjalan rantaosuudelle kielsi Neuvostoliiton Suomen miehityksen ja johti Neuvostoliiton ja Suomen aselevon suhteellisen lieviin ehtoihin, vaikka Suomi joutui taistelemaan entistä liittolaistaan Saksaa vastaan.