Hänen toimikautensa ulkoministeriössä oli kriittinen ajanjakso kansainvälisissä suhteissa. Ilman Palmerstonin johtaman Britannian myötätuntoa heinäkuun monarkia olisi ollut täysin eristetty Euroopassa, ja tämä myötätunto Ranskan aggressiivinen politiikka Belgiassa ja Afrikan Välimeren rannikolla oli vaarassa vieraannuttaa. Seuraava
Belgian kriisi oli ratkaistu, niin pitkälle kuin ne kaksi valtaa koskivat, ennen kuin De Broglie astui virkaan, mutta hänen suojeluksessaan toteutettiin yhteensovitettu sotilas- ja laivasto-operaatio hollantilaisten pakottamiseksi, joka johti Ranskan miehittämään Antwerpenin. De Broglien ja Palmerstonin suhde Muhammad Alin ensimmäisen sodan kriisin aikana Porteen kanssa oli hyvä, ja Espanjan niemimaalla heidän yhteinen sympatiaan perustuslailliseen vapauteen johti yhteisestä toiminnasta tehtyyn sopimukseen, joka muotoutui Lontoossa 22. huhtikuuta 1834 allekirjoitetussa Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Espanjan ja Portugalin nelinkertaisessa liitossa. De Broglie oli eronnut virastaan maaliskuussa ja palasi valtaan vasta seuraavan vuoden maaliskuussa, jolloin hänestä tuli hallituksen päällikkö.