Vuonna 1985 MP4/2-mallia päivitettiin puhtaammalla aerodynamiikalla ja uudistetuilla siivillä (mukautuakseen uusiin säännöksiin, jotka kielsivät "siiviläiset" autojen taka-siivillä, joita oli käytetty vuodesta 1983 lähtien) ja nimettiin "MP4/2B", kun taas Porsche jalosti TAG-moottoria parannettuna teolla (kilpailussa ja pätevyydessä) ja polttoaineenkulutuksella. McLaren joutui vaihtamaan Michelin-renkaita Goodyear-renkaisiin, kun ranskalainen yhtiö vetäytyi Formula 1:stä. Kilpailijat olivat kuitenkin päässeet enemmän tai vähemmän perille. Michele Alboreto &lt;a href="Ferrari%20156/85"&gt;Ferrari 156/85&lt;/a&gt; taisteli Prostia vastaan suurimman osan kaudesta, kunnes McLarenin suurempi luotettavuus ja heidän ylivertaisuutensa nopeilla radilla, jotka seurasivat, kertoivat molemmissa mestaruuksissa. Prost voitti ensimmäisen mestaruutensa viidellä voitolla ja päätti mestaruuden kaksi kierrosta jäljellä ollessaan neljänneksi Euroopan Grand Prix -kilpailussa.
Brands Hatchissa (Prost myönsi, että hän ei pitänyt pisteiden ajamisesta, kuten Brandsissa ja edellisessä kilpailussa Belgiassa, mutta menettäessään kaksi viimeistä mestaruutta vain 2 ja 1⁄2 pisteen erossa, hän ei halunnut riskiä menettää kolmatta kertaa). McLaren voitti toisen peräkkäisen valmistajien mestaruuden 90 pistettä Ferrarin 82 pisteeseen, Williams-Honda ja Lotus-Renault 71 pisteeseen, vaikka Williams voitti neljä kilpailua Lotusille kolme.