Hänet valittiin vuonna 1789 Nancyn bailliagen papiston jäseneksi Estates-Generalissa, jossa hän pian teki nimensä yhdeksi jansenististen tai gallikaanien sympatiaa kannattavien pappien ja maallikkojen ryhmään, jotka tukivat vallankumousta. Hän oli yksi ensimmäisistä pappeista, jotka liittyivät kolmanteen tilaan, ja siten vaikutti erityisesti kolmen järjestyksen liittoon. Hän johti istuntoa, joka kesti kuusikymmentäkaksi tuntia, kun Bastilleia hyökkäsi.
Hän puhui voimakkaasti kansakunnan vihollisia vastaan. Myöhemmin hän otti johtavan roolin ylhäisyyden ja kirkon etuoikeuksien lakkauttamisessa.