Täytä seuraava lause: Erekat oli vuonna 1991 Palestiinan valtuuskunnan varapäällikkö
Madridin konferenssi ja sen jälkeiset neuvottelut Washingtonissa vuosina 1992-1993. Vuonna 1994 hänet nimitettiin Palestiinan kansallishallinnon paikallishallinnon ministeriksi ja myös Palestiinan neuvotteluseuran puheenjohtajaksi. Vuonna 1995 Erekat toimi pääneuvottelijana palestiinalaisille Oslon aikana. Hänet valittiin Palestiinan lainsäätäjään vuonna 1996. Hän edusti Jerikhoa. Poliittisena Erekatia pidettiin Yasser Arafatin uskollisena, mukaan lukien Camp Davidin kokoukset vuonna 2000 ja Taba-neuvottelut vuonna 2001. Erekat oli myös yhdessä Arafatin ja Faisal Husseinin kanssa yksi kolmesta korkean tason palestiinalaisesta, jotka pyysivät Ariel Sharonia olemaan käymättä Al-Aqsa-moskeijassa syyskuussa 2000, tapahtuma, jota seurasi toinen intifada. Hän toimi myös Arafatin englanninkielisenä tulkkiana. Kun Mahmoud Abbas nimitettiin Palestiinan lainsäädäntöneuvoston pääministeriksi vuoden 2003 alussa, Erekat oli määrä tulla neuvotteluministeriksi uudessa hallituksessa, mutta hän erosi pian sen jälkeen, kun hänet jätettiin pois delegaatiosta, joka tapaa Israelin pääministerin Ariel Sharonin. Tämä tulkittiin osana Abbasin ja Arafatin välistä palestiinalaisten sisäistä vallankamppailua. Erekat nimitettiin myöhemmin uudelleen virkaansa ja osallistui vuoden 2007 Annapolisin konferenssiin, jossa hän otti Ahmed Qurein paikan umpikujassa ja auttoi laatimaan yhteisen julistuksen.