Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Kaikkiaan viisi divisioonaa nostettiin osana vapaaehtoista Australian Imperial Forcea (2nd AIF), ja tämä muodosti suurimman osan Australian käyttöönotetusta maavoimasta sodan aikana. Näistä neljä jalkaväkidivisioonaa - 6., 7., 8. ja 9. - olivat ainoat toiset AIF-divisioonat, jotka muodostettiin täysin ja näkivät aktiivisen palveluksen. Kuudes rykmentti lähti ensin taisteluun ja taisteli ensimmäistä taisteluaan Bardiassa.
7. ja 9. divisioona taisteli useissa kampanjoissa Pohjois-Afrikassa, Kreikassa, Syyriassa ja Libanonissa. Vaikka 8. divisioona tuhoutui suurelta osin vuoden 1942 alussa taistelussa japanilaisia vastaan Malesiassa ja vangittiin sitten Singaporessa ja saarialueilla Australiasta pohjoiseen, muut kolme jalkaväkidivisioonaa taistelivat koko sodan ajan palaamalla Lähi-idästä ja taistelemalla japanilaisia vastaan Tyynenmeren alueella Uuden-Guinean ja Borneon kampanjoissa. Alun perin oli tarkoitus lähettää panssarivaunuilla varustettu 1. panssarivaunutryhmä Lähi-itäänkin, mutta huoli japanilaisesta hyökkäyksestä tarkoitti, että heidät pidettiin Australiassa mannerpuolustuksen vuoksi. Diviisiossa toimivat osatekijät saivat vihdoin osansa Tyynenmeren taisteluissa japanilaisia vastaan, mutta vasta sen jälkeen, kun heidät oli siirretty toisiin muodostelmiin, kuten 4. panssari-brigadiin. Myöhään sodan aikana oli tarkoitus muodostaa toinen jalkaväkidivisioona 2. AIF: n sisällä Australian panoksena Japanin ehdotettuun hyökkäykseen. Tämä muodostelma nimettiin 10. divisioonaan, joka oli aiemmin lyhyesti olemassa miliisi muodostelmana vuonna 1942, ja se oli muodostettava käyttäen vapaaehtoisia kolmesta jäljellä olevasta 2. AIF: n jalkaväkidivisioonista, jotka olisivat hajonneet, mutta sota päättyi ennen kuin divisioona perustettiin uudelleen.