Kirjoita jatko tästä kappaleesta - Vuonna 1913 Ejnar Hertzsprung yritti löytää etäisyydet 13 cefeedille käyttäen liikettä taivaan halki. Hänen tutkimuksensa vaati kuitenkin myöhemmin tarkistusta. Vuonna 1918 Harlow Shapley käytti Sefeidejä asettaakseen alkunsa rajoitukset Linnunradan kokoon ja muotoon sekä Aurinkomme sijaintiin sen sisällä. Vuonna 1924 Edwin Hubble asetti etäisyyden klassisiin Sefeidi-muuttujiin Andromedan galaksissa, joka tunnettiin siihen saakka nimellä "Andromedan" "Nebula", ja osoitti, että muuttujat eivät olleet Linnunradan jäseniä. Hubblen havainto ratkaisi kysymyksen, joka heräsi "Suuressa keskustelussa"
" onko Linnunradassa koko maailmankaikkeus vai vain yksi monista galakseista. "