James Kelly, entinen Yhdysvaltain apulaisministeri Itä-Aasian ja Tyynenmeren asioista, on todennut, että nationalistiset tunteet ja viha tulikärpäsprotesteista oli enemmän keskittynyt alle 30-vuotiaiden kiinalaisten keskuudessa. Suisheng Zhao ja Kenneth B. Pyle väittävät, että näiden nuorten kokema muutos Kiinan koulutuspolitiikassa on osittain vastuussa heidän lisääntyneestä nationalismistaan. Zheng Wang väittää, että 1990-luvulla kansainvälinen tilanne oli vähentänyt kommunismin vetoamista Kiinan hallitsijoiden laillistamiseksi. Tämän seurauksena johto peruutti monet kommunistisen puolueen muutokset kiinalaisessa historiografiassa vuodesta 1949, joka tulkitsi Kiinan historiaa luokkataistelun historiaksi. Vuonna 1991 julistettu ja vuoteen 1994 mennessä täysin toimiva "Isänmaallinen koulutuskampanja" tulkitsi historiaa uudelleen kansallisesti, kunnostamalla sellaisia henkilöitä kuin kenraali Tso, joka tukahdutti talonpoikien kapinan.
Se ei estänyt Venäjän hyökkäystä Xinjiangiin, vaan tunnusti kiinalaisten nationalistien (eikä vain kommunistien) roolin toisessa kiinalais-japanilaisessa sodassa. Opiskelijat löytävät henkilökohtaisempaa vastakaikua tällaisista kertomuksista enemmän kuin aikaisemmissa luennoissa marxilaisesta opista, koska he kuulevat Kiinaan kohdistuneista julmuuksista paitsi historian oppikirjoista myös vanhemmiltaan ja isovanhemmiltaan.