Sapporo, Japani oli valittu talviolympialaisten järjestäjäksi 1940. Vuonna 1938 japanilaiset päättivät hylätä kutsun järjestää olympialaiset väittäen, että olympialaisten valmistelut tyhjensivät maan resursseja. Kansainvälinen olympiakomitea kääntyi vuoden 1936 olympialaisten isäntään Garmisch-Partenkircheniin, mikä teki siitä ainoan kaupungin, joka isännöi peräkkäisiä pelejä. Tämä tuli epäkäytännölliseksi, kun Saksa hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939. Suomi uskoi voivansa isännöidä olympiakisoja ja kutsui IOC:n, mutta Neuvostoliiton hyökkäys
Suomi lopetti kaiken toivon olympialaisten järjestämisestä vuonna 1940. Vuoden 1944 talviolympialaiset oli myönnetty Cortina d'Ampezzolle Italiassa vuonna 1939. Sodan jatkuessa tämä osoittautui epäkäytännölliseksi, ja toinen peräkkäinen olympiakausi päättyi ilman olympialaisten järjestämistä. Kansainväliselle olympiakomitealle esitettiin kaksi mahdollista isäntäkaupunkia ensimmäisille sodanjälkeisille peleille: Lake Placid, Yhdysvallat ja St. Moritz, Sveitsi. Kansainvälinen olympiakomitea päätti myöntää olympialaiset neutraalille Sveitsille heti toisen maailmansodan jälkeen, jotta entiset taistelijat välttäisivät poliittisen asennon.