Carlos A. Waite liittyi armeijaan jalkaväen 3. luutnanttina 28. tammikuuta 1820. Hänestä tuli 1. luutnantti 1. toukokuuta 1828 ja kapteeni 3. heinäkuuta 1836. 7. heinäkuuta 1838 - 8. toukokuuta 1845 hän oli kapteeni ja apulaisvalvoja. Hänet nimitettiin 8. jalkaväkirykmentin majuriksi 16. helmikuuta 1847 ja palveli Meksikon-Amerikan sodassa. Hän sai everstiluutnantin brevetit 20. elokuuta 1847 urhoollisesta ja ansiokkaasta käytöksestä Contrerasissa ja Churubuscossa.
, ja eversti, 8. syyskuuta 1847, urhoollisesta ja ansiokkaasta käytöksestä Molino del Rey -taistelussa, jossa hän haavoittui vakavasti. Hänet nimitettiin 10. marraskuuta 1851 5. jalkaväkirykmentin everstiluutnanttikoroneliksi ja 5. kesäkuuta 1860 1. jalkaväkirykmentin everstiluutnanttikoroneliksi. 19. helmikuuta 1861 Waite korvasi Brevet Major General David E. Twiggsin Texasin osaston komentajana, kun Twiggs luovutti osaston Konfederaatioille Amerikan sisällissodan alussa (Twiggs lopulta kommentoitiin Konfederaatioiden armeijaan). Waite johti osastoa, kunnes se lakkautettiin virallisesti myöhemmin vuonna 1861. Palattuaan itään hän komensi sotilaallista asemaa Annapolisissa, Marylandissa. Vuonna 1864 hänet asetettiin eläkkeelle terveydentilansa heikkenemisen vuoksi, ja hän asui Plattsburghissa kuolemaansa asti. Sodan jälkeen hän sai brevetin prikaatiksenraali, joka oli peräisin 13. maaliskuuta 1865 pitkästä ja uskollisesta palveluksesta Yhdysvaltain armeijassa; vahvistusta ei kuitenkaan annettu ennen hänen kuolemaansa.