Arkkitehti Mateus Vicente de Oliveira oli opiskellut Ludovician ja kuninkaan palatsin ja Mafran luostarin rakentamisen aikana. Mafrassa sijaitseva synkempi ja massiivisempi klassinen palatsi ei näytä vaikuttaneen Queluzin suunnitteluun, joka on kevyempi ja ilmaisempi tyyli. Työ aloitettiin vuonna 1747 ja jatkui nopeasti vuoteen 1755 saakka, jolloin vuonna 1755 tapahtunut suuri maanjäristys keskeytti sen.
, jonka jälkeen työläisiä tarvittiin kiireellisemmin kaupungin jälleenrakentamiseen. Maanjäristys osoittautui katalyyttiksi, koska kaupunkien uudelleenrakentaminen stimuloi taiteen kehitystä Portugalissa. Uusien ajatusten ja käsitteiden vaikutti Queluzin myöhempiin arkkitehtuuriin. Kun rakennustyöt aloitettiin uudelleen vuonna 1758, suunnitelmaa muutettiin, koska pelättiin uutta maanjäristystä. Myöhemmät rakennukset muodostuivat siis mataliksi ja pitkiksi rakennuksiksi, jotka olivat rakenteellisesti vakaampia kuin yksittäinen korkean rakennuslohko. Näin ollen palatsista etäältä katsottuna muistuttaa pitkiä enfiladeja, joita yhdistävät korkeammat paviljongit, eikä yhtä rakennusta.