Ensimmäisen maailmansodan aikana Tartakower värväytettiin Itävalta-Unkarin armeijaan ja palveli eri asemissa. Hän lähti venäläiselle rintamalle Wienin jalkaväkirykmentin kanssa. Sodan jälkeen hän muutti Ranskaan ja asettui asumaan Pariisiin. Vaikka Tartakower ei puhunut puolaa, Puolan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1918 hän otti puolalaisen kansalaisuuden ja hänestä tuli yksi maan merkittävimmistä kunnia-lähettiläistä. Hän oli Puolan shakkijoukkueen kapteeni ja valmentaja kuudessa kansainvälisessä turnauksessa. Hän voitti Puolan kultamitalin Hampurin olympialaisissa.
Vuonna 1930.