Täytä seuraava lause: Kun Puolan ja Neuvostoliiton välinen sota kiihtyi, Venäjän uuden Neuvostoliiton hallinnon Punainen armeija ajoi Puolan joukot takaisin ja hyökkäsi Puolaan huhtikuun lopussa 1920. Myöhemmin Sikorski puolusti menestyksekkäästi Mozyria ja Kalenkowiczeä 29. kesäkuuta asti, mutta myöhemmin hän ei pystynyt pitämään Brestin linnoitusta, vaikka hän puolusti sitä tarpeeksi kauan, jotta alueen puolalaiset voimat voivat vetäytyä järjestyksessä. 6. elokuuta hänet nimitettiin vasta perustetun Puolan 5. armeijan komentajaksi, jonka tehtävänä oli pitää rintama Modlinin pohjoispuolella Narew- ja Wkra-jokien välillä. Hän erotti itsensä komentaessaan 5. armeijaa Alhaisen Vislan rintamalla Varsovan taistelussa. Tuolloin Neuvostoliiton joukot, jotka odottivat helppoa lopullista voittoa, yllätettiin Puolan vastahyökkäyksellä. Tämän taistelun aikana Sikorski pysäytti bolshevikkien etenemisen Varsovan pohjoispuolelle ja antoi Puolan ylipäällikölle Piłsudskille aikaa, jota hän tarvitsi vastahyökkäykseen. 15. elokuuta alkaen hänen joukkonsa hyökkäsivät menestyksekkäästi Neuvostoliiton 5. ja 15. armeijan kanssa. Varsovan taistelun jälkeen 30. elokuuta Sikorski komensi 3. armeijaa. Hänen joukkonsa ottivat Pińskin ja taistelivat Lwowin taistelun ja Zamośćin taistelun jälkimmäisissä vaiheissa ja sen jälkeen.
Niemenin taistelu edisti hänen joukkojaan kohti Latvian ja syvälle Valko-Venäjään. Puolalaiset voittivat neuvostoliittolaiset, ja Puolan ja Neuvostoliiton välinen Riikan sopimus (maaliskuu 1921) antoi Puolalle huomattavia alueita Valko-Venäjästä ja Ukrainasta (Kresy). Sikorskin maine kasvoi, kun hän tuli tunnetuksi Puolan yleisölle yhdeksi Puolan ja Neuvostoliiton sodan sankareista. Hän jatkoi myös sotatieteellisten artikkeleiden julkaisemista sodan aikana. Sikorski ylennettiin divisioonan kenraaliksi 28. helmikuuta 1921 ja hänelle myönnettiin Puolan korkein sotilaallinen kunniamerkki Virtuti Militarin ritarikunnan 15. maaliskuuta.