Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Toisen muslimien sisällissodan aikana Jaziran Qays-heimot tukivat Syyriassa sijaitsevien Umayyaden vastustajaa, Abd Allah ibn al-Zubayr'ia, joka asui Mekassa. Heillä ei ollut erityistä sitoutumista umayyadeihin, joita he vihasivat Jaziran avaamisesta maahanmuutolle, ja he saattoivat toivoa, että Ibn al-Zubayr palauttaisi heidän itsenäisyytensä. Qaysit kukisti Umayyadit ja heidän arabialaiset liittolaisensa, päällikkö Banu Kalb, Marj Rahitin taistelussa.
Damaskoksen lähellä vuonna 684. Qaysien johtaja, Zufar ibn al-Harith al-Kilabi, keräsi myöhemmin heimon vastustusta Umayyadeille Qarqisiyan (Circesium) linnoitetusta Jaziran-kaupungista, joka sijaitsee lähellä Eufratin ja Khabur-jokien yhtymäkohtaa. Noin vuosien 686 ja 689 välillä Zufar ja hänen Qaysi-liittolaisensa Umayr ibn al-Hubab al-Sulami taistelivat Kalbin kanssa Palmyrenen steppiin ja Taghlibin ja sen Rabi'an liittolaisten kanssa koko Jazirassa sarjassa hyökkäyksiä ja vastahyökkäyksiä, jotka tunnetaan arabialaisissa lähteissä nimellä "ayyam" (taistelupäivät). Taghlib, jonka konflikti Qaysin kanssa johtui jälkimmäisen tunkeutumisesta heidän laitumilleen ja vesilähteisiinsä, voitti yleensä näissä taisteluissa, mutta tappoi Umayr 689issa, kun taas Kalb ajettiin pois Palmyrene-täräjästä, jossa Qaysista tuli hallitseva voima.