Kirjoita jatko-osa tälle kappaleelle - Japanit hyökkäsivät Luzonin pohjoisosaan muutamaa päivää Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 tehdystä hyökkäyksestä, joka toi Yhdysvallat sotaan. He etenevät nopeasti ja laskeutuvat muualla, erityisesti Legazpilla Kaakkois-Luzonissa 12. joulukuuta, Davao Mindanaossa 20. joulukuuta ja Lingayeninlahdella 22. joulukuuta. 26. joulukuuta 1941 Manila julistettiin avoimeksi kaupungiksi, ja Filippiinien hallitus ja MacArthurin päämaja evakuoitiin Malinta-tunneliin. Evakuointien keskellä 30. joulukuuta pidettiin Filippiinien presidentin Manuel Quezonin toisen kauden virkaanastujaisseremonia juuri tunnelin ulkopuolella. Japanilaiset saapuivat Manilaan 2. tammikuuta 1942. Viisi päivää myöhemmin Yhdysvaltojen ja Filippiinien joukot vetäytyivät taisteluissa Bataanin niemimaalle Corregidorin luoteeseen ja valmistautuivat puolustamaan sitä. Filippiinien pohjoisosassa Bataan, Corregidor ja Fort Hughes, Frank ja Drum jäivät liittoutuneiden haltuun. Tätä tilannetta oli ennakoitu sota-ajan War Plan Orange-3 -suunnitelmassa, jonka mukaan Filippiinien joukkojen odotettiin kestävän Manilan lahden suulla kuusi kuukautta. Siihen mennessä oli odotettu, että avustusjoukko saattaisi saapua Yhdysvalloista. Kenraali MacArthur oli toivonut voivansa puolustaa Filippiinejä aggressiivisemmin sateenkaari-suunnitelman mukaisesti ja pystyi saamaan joitakin vahvistuksia kuukausina ennen Yhdysvaltojen sotaan liittymistä, mutta tämä hajosi japanilaisten nopean etenemisen myötä joulukuussa 1941. Ja koska lähes kaikki Tyynenmeren laivaston sota-alukset uppoutuivat tai vahingoittuivat Pearl Harborissa, ja japanilaiset etenevät useissa osissa Kaakkois-Aasiaa odotettua nopeammin, apua ei järjestetty. Vaikka Filippiinit tekivät laajoja partiooperaatioita Yhdysvaltain tuella, Yhdysvaltain joukot palasivat Filippiineille vasta Leyte-lahden hyökkäyksessä.
Lokakuussa 1944.