Kansalaisliikkeet, jotka vaativat "enosia" (erikoisten kreikkalaisten asuttamien alueiden yhdistämistä suurempaan kreikkalaiseen valtioon), johtivat Kreetan (1912), Ionisten saarten (1864) ja Dodekanesien (1947) liittymiseen. Kyproksen politiikassa oli myös "enosis" -pyyntöjä brittiläisen vallan aikana Kyproksella. Joidenkin kreikkalaisten kansallismielisten mielestä ortodoksis-kristilliset albanialaiset, romanilaiset ja bulgarialaiset olivat sotavuosina vaikeuksissa olleita yhteisöjä, jotka voitiin sulauttaa kreikkalaiseen kansakuntaan. Kreikkalainen irredentismi, "Megali-idea" kärsi takaiskun kreikkalais-turkkilaisessa sodassa (1919<unk>1922) ja kreikkalaisessa kansanmurhassa
- Mitä? Siitä lähtien kreikkalais-turkkilaisille suhteille on ollut tunnusomaista kreikkalaisen ja turkkilaisen nationalismin välinen jännitys, joka huipentui turkkilaisen Kyproksen hyökkäyksessä (1974).