Yhteenveto artikkelista:  Ainoa sana, jolla voin kuvailla tunteitani viime päivinä, on järkyttynyt. Kun hävisimme Bangladeshille, - katsoin epätoivoisesti lattiaa - ja yritin selvittää mielessäni, mitä oli tapahtunut. Viha itseämme kohtaan. Se oli meidän käsissämme, ja pelaajien on kestettävä kaikki painot, koska olimme voittavissa siinä pelissä. Emme vain kestäneet painetta ollenkaan. Mikä meni pieleen? Pelaajina on hankalaa yrittää tarjota selitystä, koska se voi kuulostaa tekosyyltä. Mutta yritän. Olemmeko me vähän kokemattomia? Jos katsoo suuria joukkueita tässä MM-kisoissa, - useimmat pelaajat ovat pelanneet paljon enemmän kansainvälisiä otteluita kuin me. Tällaisina aikoina on aina kiusaus vaatia muutosta, - mutta vaistoni sanoo, että pitäisin tämän pelaajien ryhmän yhdessä, - jotta he saisivat kokemuksen seuraavien neljän vuoden aikana ennen seuraavaa MM-kisoja. Emme pelaa yhtä paljon yhden päivän ja kaksikymppisotteluita kuin muut aikataulujemme vuoksi, mutta meidän on löydettävä keino olla rehellisiä, jotta saamme kokemusta. Opit voittamaan pelejä hankalassa asemassa, - ja Englannin voittamisen paine on täysin erilainen kuin maakuntasi voittaminen. Stuart Broad (alapuolella) makaa lattialla Englannin MM-kisojen A-ottelussa, jossa maa hävisi Bangladeshille maanantaina. Älä syytä valmentajaa. On epäreilua syyttää Peter Mooresia. Olemme työstäneet peliämme kovasti, - eikä valmentaja voi tehdä mitään siitä, että pelaajat eivät kestä taistelun lämpöä, - kun se on tärkeintä. Valmentajat yrittävät opettaa sitä, - mutta sen saa vain voittamalla ja häviämällä korkeimmalla tasolla. Luen Bob Rotellan kirjaa "Pysäyttämätön golfaaja" ja paljon siitä, mitä hän sanoo, koskee krikettiä. Pelaajat ottavat vastuun ja pystyvät käsittelemään painetta. Ei ollut mitään syytä, miksemme voittaneet Bangladeshia...
Englanti hävisi Bangladeshille 15 juoksulla. Häviö tarkoitti sitä, että Three Lions ei päässyt neljännesfinaaliin. Stuart Broadin tavoitteena on pelata seuraavassa MM-kisoissa.