Yhteenveto artikkelista:  Mietin 56 vuotta sitten: "Entä jos?" Jos isäni ei olisi ollut rohkea ja nälkäinen paremmasta tulevaisuudesta Amerikassa, perheessäni olisi yksi julkishallintohenkilö vähemmän, yksi kolmannen luokan opettaja vähemmän ja yksi lääketieteen opiskelija vähemmän. Jos niin monet nuoret eivät olisi antaneet nuoruuttaan, energiaansa, voimaaan ja rakkauttaan tälle maalle, tuntemamme Amerikka ei olisi olemassa. Olen kiitollinen isästäni ja monista miehistä, jotka työskentelivät menneisyytemme pelloilla. Olen menestykseni velkaa isälleni Herminiolle, äidilleni Juanitalle ja lukemattomille muille, jotka unelmoivat paremmasta huomisesta. He unelmoivat paremmasta huomisesta, eivätkä koskaan tienneet, saisivatko he edes pientä hyötyä kovasta työstään. Tänään seison todistuksena siitä unelmasta. Teini-ikäisenä isäni jätti köyhän elämänsä Meksikossa saadakseen lupauksen uudesta elämästä Yhdysvalloissa vuonna 1959. Vaikea, fyysinen työ Kalifornian, Arizonan ja Teksasin pelloilla - tuotti hänelle alle dollarin päivässä, kun asunto ja ruoka vähennettiin. Braceros-ohjelma myönsi hänelle työviisumin, ja kun hän valmistui, hän aloitti polkunsa kansalaisuuteen. Isäni ei ollut suorittanut mitään muodollista koulutusta neljännen luokan jälkeen. Tuohon aikaan Meksikossa koulunkäynti oli maksettava tietyn luokan jälkeen, eikä isäni perheellä ollut varaa siihen. Hän joutui tekemään alhaista työtä ja sai alhaisen palkan. Toisin kuin isäni, en ole syntynyt työelämään. Isäni toi meidät maailmaan, jossa on loputtomia mahdollisuuksia. Taivas oli rajana, ja ensimmäistä kertaa elämässään isälläni oli toivoa. Meitä varten. Meidät kasvatettiin vaatimattomasti, mutta vanhempani huolehtivat meistä 12 lapsesta. He opettivat meille kaikille koulutuksen tärkeyden. Lapsuutemme oli täynnä rakkauden, naurun ja uskon iloja. Isäni loi paratiisin vaatimattomassa, kahden makuuhuoneen talossa San Antonion keskustassa, Texasissa. Munamme tulivat joka aamu tuoreina pienistä kanista, joita kasvatimme. Meidät kasvatettiin elämään...
Juan Rochan isä tuli Meksikoon työviisumilla. Kun hänen isänsä poimi satoja, Rocha ei elänyt selkärepeävää työtä. Yksi 12 lapsesta, Rocha kiittää isäänsä ja äitiään heidän uhrauksistaan. Oletko ensimmäisen sukupolven amerikkalainen? Kerro tarinasi CNN iReportille.