Yhteenveto artikkelista:  Alexis González kävelee hitaasti ja epäröimättä, käyttäen talonsa ulkoseinää tasapainon säilyttämiseksi. "Olen tottunut proteesiin", sanoo 16-vuotias. Hän yrittää hymyillä, mutta hänen kasvonsa palautuvat pian surullisiksi. Kun hän oli 15-vuotias, González teki päätöksen, joka muutti hänen elämänsä lopullisesti. Hän lähti Omoasta, köyhästä kylästä Hondurasiin, unelmoiden pääsevänsä Yhdysvaltoihin. Matkan lopussa - noin 2500 kilometriä Meksikon ja Guatemalan halki - hän näki toivon, koulun, työn ja mahdollisuuden lähettää rahaa kotiin. "Joskus meillä ei ole edes ruokaa, ja halusin myös päästä korkeakouluun", sanoo González. Hänen äitinsä kasvatti yhdeksän lasta yksinään ja työskenteli satunnaisesti ravintoloissa ja läheisillä pellolla. He asuivat yhden huoneen, savimaalaisen talon, joka oli rakennettu jyrkkään ja mutaisen kukkulan päälle. Kanat, joita kasvatettiin ruoaksi, vaelsivat rakennuksen ympärillä. González sanoo, että hänen isänsä jätti perheen, kun hän oli pieni poika. Kun Gonzalez lähti tammikuussa 2014, hän ei kysynyt äidiltään lupaa. Hän jätti vain kirjeen, jossa kertoi suunnitelmistaan. "En olisi antanut hänen mennä", hänen äitinsä Mercedes Meléndez sanoo. Kun hän lähti, etsin häntä kaikkialta. Hän meni jopa Korinttoon Hondurasin ja Guatemalan rajalle kysymään viranomaisilta, olivatko he nähneet häntä, hän sanoo. González kertoo matkanneensa maan kautta Hondurasin ja Guatemalan kautta teini-ikäisen serkkunsa kanssa. He kävivät bussilla, kävelivät ja lippasivat joissakin paikoissa. Meksikossa he nousivat rahtijunalle, jota maahanmuuttajat kutsuvat "Pihakseksi". Maahanmuuttajat saavat riskitöntä, mutta ilmaista kyytiä tarttumalla junan ulkopuolelle. Väkivaltaiset jengit nousevat joskus junalle raiskaamaan, ryöstämään ja tappamaan maahanmuuttajia. Ne, joilla ei ole rahaa maksaa gangstereille, heitetään pois, joskus kuolemaan syviin rotkoihin tai teräviin kiviin. González sanoo, ettei hän ole koskaan kohdannut jengiä. Hän ja serkkunsa näyttävät pärjäävän jonkin aikaa. He olivat matkustaneet junalla muutaman päivän ja olivat innoissaan...
Hondurasilainen teini kertoo menettäneensä jalkansa yrittäessään päästä Yhdysvaltoihin. Hän putosi junan ulkopuolelta. Kymmenet tuhannet toiset epätoivoiset lapset ovat yrittäneet samaa.