Yhteenveto artikkelista:  Hän tiesi, että jotain kauheaa oli tapahtunut. Siellä oli savua, ja hän kuuli vain hiljaisia huutoja. Hänen jalkansa oli kääntynyt sivuttain, ja hänen jalkansa eivät toimineet oikein. Ja hänen hyvä ystävänsä, Krystle Campbell, vain makasi maassa. Karen Rand, nyt Karen McWatters, raahasi itsensä jalkakäytävän yli. Hän halusi päästä lähelle Krystlea, jotta he voisivat puhua ja lohduttaa toisiaan keskellä kaaosta. Hän muisteli: "Tulin hänen lähelleen". "Jostain syystä pääsin lähelle hänen päätään ja laitoimme kasvomme yhteen". Krystle sanoi, että hänen jalkojaan sattuu. Ne olivat viimeiset sanansa. Naiset pitivät toisiaan kädestä, kunnes Krystlen käsi heikkeni. McWatters oli Bostonin maratonin pommittaja Dzhokhar Tsarnaevin terrorismia koskevan oikeudenkäynnin viidenneksi todistajaksi. Häntä syytetään painealtaan pommien räjäyttämisestä veljensä kanssa rangaistakseen Yhdysvaltoja politiikasta, jonka he uskovat aiheuttavan muslimeille kärsimystä. Kolme ihmistä kuoli räjähdyksissä: Campbell, 29-vuotias ravintolan johtaja; Martin Richard, 8-vuotias poika; ja Lingzi Lu, 23-vuotias jatko-opiskelija. Yli 250 muuta loukkaantui. Oikeudenkäynnin ensimmäisenä päivänä - avauslausumien jälkeen - keskusteltiin hyökkäyksen eloonjääneistä, jotka kertoivat yksityiskohtaisesti tuona päivänä tapahtuneesta kaaoksesta. Syyttäjät kutsuivat heidät todistamaan, jotta he voisivat maalata kuvaa pommi-iskujen aiheuttamasta tuhon ja tuskasta. Tsarnaevin asianajajat eivät kuulustelleet ketään selviytyneistä. McWatters taisteli tunteitaan vastaan, kun hän katsoi valokuvaa, jossa hän ja hänen kahdeksan vuotta vanha ystävänsä makasivat hämmentyneiden ja murtuneiden ihmisten joukossa. Heidän kasvonsa erottuvat toisistaan jäsenten sekaannuksesta. Krystlen suu on auki, mutta hän on hyvin kalpea. "Olin todella peloissani", McWatters todisti, "ja muistan huutanneeni apua. Kaikki huusivat apua. Apu tuntui kuluneen pitkään, mutta todennäköisesti niin ei käynyt". Kun ensimmäiset auttojat saapuivat Krystleen, se oli...
Eräs selviytyjä muistelee: "Muistan huutanneeni apua. Bostonin pommitusten oikeudenkäynnin ensimmäinen päivä keskittyy eloonjääneisiin. Useat selviytyjät kertovat näkemästään, hajuistaan ja tuskistaan.