Yhteenveto artikkelista:  Vuonna 1971 eräs fyysikko käsitteli neljännen peruselementin olemassaolon sähköpiireissä, - sen lisäksi, että kolme oli jo käytössä tuolloin. Hänen nimensä oli Leon Chua, ja hän uskoi - symmetrian takia - että ylimääräinen komponentti voisi jonain päivänä rakentaa yhdistämään vastuksen, kondensaattorin ja induktorin. Hän kutsui sitä "memristoriksi", joka on yhdistelmä sanoista muisti ja vastus. Insinööriosaamisellemme kesti 37 vuotta saada tämä idea valmiiksi. Hewlett Packard rakensi ensimmäisen memristorin vuonna 2008. Nykyään monet tutkijat uskovat, että se voisi aiheuttaa mullistuksen tietotekniikassa. Yksinkertaisesti sanottuna, memristori voisi merkitä elektroniikan loppua ja uuden aikakauden alkua nimeltään "ioniikka". Vuonna 1947 kehitetty transistori on tietokonepiirien pääkomponentti. Se toimii elektronikiertoon perustuen, kun taas memristori yhdistää elektronit ioneihin eli sähköisesti varautuneisiin atomeihin. Transistori menettää kaiken tiedon, kun elektronikierto keskeytyy. Mutta memristori pystyy muistamaan sen läpi kuluneen varauksen määrän, - ja muistitikun tavoin se säilyttää tiedot, vaikka virta olisi pois päältä. Tämä voi avata tien tietokoneille, jotka sytyttävät ja sammuvat välittömästi kuin lamppu eivätkä koskaan menetä tietoja: RAM-muistia ei enää pyyhitä pois, kun kone sammutetaan, eikä mitään tarvitse tallentaa kovalevyille nykyisen teknologian tavoin. Mutta memistoreilla on toinen perustavanlaatuinen ero transistoreihin verrattuna: ne voivat poiketa binäärisen koodin rajoista. Aluksi teknologiaa käytetään lähinnä supernopeiden muistipiirien luomiseen, jotka sisältävät enemmän dataa ja kuluttavat vähemmän energiaa. Tämä yksinään tekisi tavallisista tietokoneista paljon tehokkaampia, mutta myöhemmin memristori voisi myös hoitaa tietojenkäsittelyn. Jennifer Rupp on ETH Zürichin sähkökemisten materiaalien professori, ja hän työskentelee IBM:n kanssa rakentamassa memristoripohjaista konetta. Hän huomauttaa, että memristoreilla...
Memristori on uudenlainen sähkökomponentti, joka voi mullistaa elektroniikan. Se käsiteltiin ensimmäistä kertaa 1970-luvulla, kauan ennen kuin sitä pystyi edes rakentamaan. ETH: n tutkijat työskentelevät IBM: n kanssa tulevaisuuden tietokoneiden memristoreissa. Memistoripohjaiset sirut eivät vaadi silikonia, joten voimme nähdä tietokoneita ikkunoissa, tekstiileissä tai jopa kahvikuppeissa.