Hän liittyi yksikköönsä elokuussa 1864 - ja johti rykmenttiä Deep Bottomin taistelussa, Weldonin rautatien taistelussa, Reamin aseman taistelussa.
Hän oli Fort Stedmanin komentaja ja johti patterioita 11 ja 12 Petersburgissa, Virginiassa. Hän oli läsnä Konfederaatioiden armeijan antautumisessa Appomattoxin oikeustalolla ja palasi siviilielämään 30. kesäkuuta 1865. Kaiken kaikkiaan hän haavoittui kolme kertaa. Vain vuosi myöhemmin hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan ja sai komennon ylimmäiseksi luutnanttiksi 40. jalkaväkirykmentissä heinäkuussa 1866.