Puolan ja Moskovan Venäjän suhteet ovat olleet kireitä, kun yhä epätoivoisempi Liettuan suurherttuakunta sotki Puolan kuningaskunnan Moskovan kanssa noin 1500-luvulla. Puolalainen historioitsija Andrzej Nowak kirjoitti, että vaikka puolalaisten ja venäläisten välillä oli ennen sitä satunnaisia yhteyksiä, Puolan liitto Liettuan kanssa toi länsimaisen katolisen Puolan ja ortodoksisen Venäjän todelliseen, jatkuvaan suhteeseen molempien valtioiden kanssa, jotka olivat mukana "kilpailussa poliittisesta, strategisesta ja sivilisaatiosta Keski- ja Itä-Euroopassa". Uuden Puolan-Liettuan valtion ja Moskovan välisen liiton luomiseen yritettiin satunnaisesti (mukaan lukien useita yrityksiä valita Moskovan tsaarit Puolan valtaistuimelle ja luoda Puolan-Liettuan-Muscovin yhteisvaltio), mutta kaikki epäonnistuivat. Sen sijaan käytiin useita sotia. Varsinkin Puolan ja Moskovan välisen sodan aikana (1605-1618), Puola käytti hyväkseen Moskovan poliittisesti heikentynyttä valtiota, joka aiheutui sisällissodasta, ja puolalaiset joukot valtasivat Moskovan - tapahtuma, josta tuli yksi monista tulevaisuuden Puolan ja Venäjän suhteiden määrittävistä hetkistä. Moskova, joka muuttui nyt Venäjän imperiumiksi, kostanut käyttämällä hyväkseen heikentyvää Commonwealthia, ottamalla haltuunsa kiistanalaisia alueita ja siirtämällä sen rajoja länteen Venäjän-Puolan sodan (1654-67) jälkeen ja myöhemmin osallistunut Commonwealthin tuhoamiseen Ruotsin vedenpaisumuksen aikana
- Mitä? 1700-luvun alussa, kun Kansainyhteisön poliittinen järjestelmä (kultainen vapaus) heikkeni anarkiaan, venäläiset kykenivät puuttumaan Puolan sisäisiin asioihin tahtoen, poliittisesti ja sotilaallisesti, ks. (Silent Sejm, Puolan perimyssota). 1800-luvun puolivälissä Venäjän lähettiläiden ja lähettiläiden vaikutusvalta Puolaan verrattiin siirtomaiden varakuninkaiden vaikutusvaltaan, ja venäläiset pitivät Commonwealthia eräänlaisena protektoraattina.