Digby lähetettiin sairaalaan, mutta pakeni ikkunasta kapteeni Tony Frankin kanssa, kun saksalaiset hoitajat olivat jättäneet heidät rauhaan. Digby ja Frank lähtivät pakoon hänen univormunsa nappeista. Kun he saapuivat paikalle, hollantilainen nainen, joka ei puhunut englantia, piilotti heidät, ennen kuin hän otti yhteyttä naapuriinsa. Hän naamioitsi heidät maalareiksi ja vei heidät Derk Wildeboerin taloon. Wildeboer oli hollantilaisen vastarintaliikkeen paikallinen johtaja Edessä. Sitten he tapasivat hollantilaisen vastarintaliikkeen Menno de Nooy'n, joka antoi heille polkupyörän. Wildeboer antoi Digbylle väärennetyn hollantilaisen henkilökortin, - jotta hän voisi esittää Peter Jensenia, lakimiehen kuuro-kielipoikaa. Digby käytti polkupyörää vieraillakseen piilossa olevien sotilaiden kanssa, ja saksalaiset eivät tunnistanut häntä, vaikka hän auttoi työntämään natsien henkilökunnan auton ojasta ja saksalaisia sotilaita oli majoitettu samassa talossa, jossa hän asui. Digby keräsi 150 karannuttua sotilasta etulinjaan. Tämä tunnettiin nimellä
Operaatio Pegasus. Digby ja sotilaat pyöräilivät Reiniin, ja Digby välähti V:tä voiton merkiksi käyttämällä Morse-koodia soihtuksensa kanssa. XXX-joukon jäsenet kuljettivat heidät sitten joen toiselle puolelle. Palattuaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Digby sai kunniamerkin. Hän kirjoitti myös raportin Arnhemin sillan taistelusta, jonka tuloksena luutnantti Jack Grayburn sai kuolemansa jälkeen ylennyksen kapteeniksi ja hänelle myönnettiin Victoria Cross.