Kirjoita tämän kappaleen jatko - Kun sota puhkesi vuonna 1939, Kaser vapautettiin suhteellisen nuorena ollessaan sotapalvelusta vakavan sydänvikaan johtuen. Sodan lisääntyessä tällaiset asiat kuitenkin vähenivät, ja marraskuussa 1943 hänet kutsuttiin armeijaan. Aluksi hän oli lentoturvallisessa sodankäynnissä, mutta hänet lähetettiin pian takaisin Münsteriin, jossa hän työskenteli virkailijana rykmentin hallinnossa ("Regimentsstab"). Armeija salli hänen edelleenkin luennoida yliopistossa kaksi päivää viikossa. Huhtikuussa 1945 tulivat amerikkalaiset. Sota päättyi.
Kuukautta myöhemmin Max Kaserista tuli sotavanki. Häntä pidettiin eri amerikkalaisissa ja ranskalaisissa leireissä vapauttamisestaan vuoteen 1946 saakka. Hän palasi yliopistoon ja jatkoi opetustaan. Kansallissosialisteilla oli ollut omat näkemyksensä roomalaisesta laista. Heidän mielestään se oli "materialistinen" ja ristiriidassa heidän rasististen ihanteidensa kanssa, joten he suunnittelivat korvaavansa Saksan laillisen koodin omalla kansallisella laillisella koodillaan, joka poistaisi muun muassa Rooman lain vaikutuksen Saksan järjestelmään. Mutta nyt ne olivat poissa. Kaserin luennot, kirjoitukset ja verkostoituminen olivat nyt vähemmän rajoittuneita. Hänen maineensa kasvoi. Marburgista ja Heidelbergistä tuli taas tarjouksia professoreiksi. Myös Grazista (1951), Göttingenistä (1952) ja Wienistä (1959) tuli tarjouksia. Hän hylkäsi kaikki tällaiset tarjoukset vuoteen 1959 saakka.