Małgorzata Chodakowska meni syyskuussa 1989 muutaman ystävänsä kanssa retkelle Tatravuorille (Puolan puolella). Eräänä päivänä tytöt kävelivät keskustelussa erään yksinäisen itäsaksalaisen vaeltajan kanssa. Klaus Zimmerling oli mekaaninen ja sähköinen insinööri Dresdenin Wachwitzista. (Myöhemmin kävi ilmi, että Zimmerling oli turhautunut insinööri, mutta intohimoinen harrastus-viininvalmistaja.) Sinä iltana he sopivat tekevänsä yhdessä lopun tauostaan. Matkan päätyttyä Chodakowska ja Zimmerling vaihtoivat osoitteita. Kaksi viikkoa myöhemmin hän saapui Dresdeniin junalla Varsovasta ja Klaus tapasi hänet, joka tarttui kukkakimppuun ja virallisesti kääntyi punaisen maton yli laiturille: he olivat ilmeisesti rakastuneita. "Sovjetin valtakunnan" Keski-Euroopan maiden välillä oli edelleen voimassa merkittäviä matkustusrajoituksia, mutta vuosien 1989-1990 aikana tapahtui valtavia ja kestäviä sosiaalisia ja poliittisia muutoksia. Vuoden 1990 lopussa Chodakowska oli liittynyt rakastajaansa Dresdenissä ja pari oli naimisissa. Tässä vaiheessa Małgorzata Chodakowska ei kuitenkaan vielä ollut suorittanut Wienin akatemian kursseja. Kun Itä-Berliinin asukkaat - jotkut riemuitsevaiset ja toiset vain kiinnostuneita - olivat kulkeneet hämmentyneiden rajavartijoiden ohi, kävi kuitenkin selväksi, ettei tarkkailevat Neuvostoliiton sotilaat eikä heidän Itä-Saksan apulaisensa ollut saanut käskyä tappaa. Vuosi 1953 ei toistuisi.
- Mitä? Pitkäaikaiset rajoitukset ulkomaille matkustamiseen hävisivät nopeasti, ja Zimmerling saattoi morsiamensa Itävaltaan, jossa hän suoritti taiteelliset opintonsa Wienissä ja hän teki kaksitoista kuukauden harjoittelun orgaanisessa viinitarhassa joen yläpuolella Wachau'ssa.