Kirjoita tämän kappaleen jatko - Juutalaisia oli Pohjois-Afrikassa ja Iberiaan vuosisatoja, joitakin niistä siitä ajasta lähtien, jolloin "foinikialaiset ja heprealaiset, jotka harjoittivat merikauppaa, perustivat Hippo Regiuksen (nykyinen Annaba), Tipasan, Kesarean (nykyinen Cherchel) ja Ikosiumin (nykyinen Alger)". Suullisen perinnön mukaan he saapuivat Juudeasta ensimmäisen juutalais-roomalaisen sodan jälkeen.
(66<unk>73 jKr.), kun taas historiallisesti tiedetään, että monet sefardialaiset juutalaiset tulivat Espanjan "Reconquista" jälkeen. Vuonna 1870 oikeusministeri Adolphe Crémieux kirjoitti ehdotuksen, "décret Crémieux", joka antoi ranskalaisen kansalaisuuden algerialaisille juutalaisille. Osa suuremmista "Pied-Noir" -yhteisöistä vastusti tätä edistystä, ja vuonna 1897 Algeriassa tapahtui antisemittisten mellakoiden aalto. Toisen maailmansodan aikana "décret Crémieux" lakkautettiin Vichyn hallituksen alaisuudessa, ja juutalaiset kiellettiin ammatillisista työpaikoista vuosina 1940-1943. Kansalaisuus palautettiin vuonna 1943, kun vapaat ranskalaiset ottivat Algerian valvonnan Operation Torch -operaation jälkeen. Niinpä Algerian juutalaisia alettiin lopulta pitää osana "Pied-Noir" -yhteisöä, ja monet pakenivat maasta Ranskaan vuonna 1962, useimpien muiden "Pied-Noir" -juutalaisten rinnalla, Algerian sodan jälkeen.