Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Parlamentti voi määrittää edustajainhuoneen jäsenten määrän, mutta perustuslaissa säädetään, että tämän määrän on oltava "niin lähellä kuin käytännössä on mahdollista, kaksi kertaa senaattoreiden lukumäärä"; tätä vaatimusta kutsutaan yleisesti "nexus-säännökseksi". Näin ollen parlamentti koostuu tällä hetkellä 150 jäsenestä. Jokaiselle osavaltiolle jaetaan paikkoja sen väestön määrän perusteella; jokaiselle alkuperäiselle osavaltiolle on kuitenkin taattu vähintään viisi paikkaa, riippumatta koonosta. Perustuslaki ei takaa alueiden edustusta. Parlamentti myönsi paikan Pohjois-Territoriolle vuonna 1922 ja Australian pääkaupunkiseudulle vuonna 1948; näillä alueellisilla edustajilla oli kuitenkin vain rajoitetut äänioikeudet vuoteen 1968 saakka. Liittovaltion vaalipiirejä piirretään tai jaetaan uudelleen aina, kun osavaltion tai alueen paikkoja muutetaan, jos vaalipiirejä ei yleensä sovita väestön koon mukaan tai jos viimeisimmästä uudelleenjakamisesta on kulunut seitsemän vuotta. Vuodesta 1901 vuoteen 1949 edustajainhuone koostui joko 74 tai 75 jäsenestä (senatilla oli 36). Vuosina 1949-1984 sen jäsenmäärä oli 121-127 jäsentä (senaatissa oli 60 jäsentä vuoteen 1975 saakka, jolloin se kasvoi 64:een). Vuonna 1977 korkein oikeus määräsi, että edustajainhuoneen koko pienennetään 127 jäsenestä 124 jäseneksi. Vuonna 1984 sekä senaattia että edustajainhuoneita laajennettiin; sen jälkeen edustajainhuoneessa on ollut 148-150 jäsentä (senatissa on 76).  Kysymys: Kuinka monta jäsentä oli vuosina 1949-1984?
121 ja 127 välillä