Se sai laivaston ilmavoimien Atlantin laivaston päällikön turvallisuuspalkinnon vuonna 1972. Vuosina 1973 ja 1974 VP-26 sai kapteeni Arnold Jay Isbell -palkinnon sukellusveneiden torjunnassa. Vuonna 1975 laivue osallistui Yhdysvaltojen kaksisadanvuotisjuhlaan. Yli 100 VP-26-miehen ja naisen lentäessä lentokoneessaan lentäen 13 tähden hännäkoppiin osallistui myös Pejepscot-museon ulkoiseen kunnostukseen Brunswickissa Maine'issa, minkä ansiosta laivasto sai merkin Navy Bicentennial Command. Vuoden 1976 hajautettu sijoitus NS Rotaan ja Lajes Fieldille antoi VP-26:lle mahdollisuuden näyttää kahdensadanvuotispäivän värit koko Välimerellä, Euroopassa ja Pohjois-Atlantilla. Laivue sai Golden Wrench -palkinnon ylivoimaisista saavutuksista ilma-alusten huollossa ja valmiudessa sekä kapteeni Arnold Jay Isbell -palkinnon vuonna 1976. Syyskuussa 1977 VP-26 lähetettiin useisiin paikkoihin Pohjois-Atlantilla. Pääasiassa NAS Bermudan ja Lajesin kentällä, laivueella oli erillisyksiköitä Panaman kanava-alueella
RAF Ascension Island, NAS Guantanamo Bay, NAS Keflavik ja NS San Juan. Koordinoidut operaatiot korostivat tätä käyttöönottoa, kun ilmavoimien miehistöt osallistuivat useisiin ASW-harjoituksiin Naton ja liittoutuneiden merivoimien kanssa. Palattuaan NAS Brunswickille vuoden 1978 alussa VP-26 sai Meritorious Unit Commendation -palkinnon, Silver ja Golden Anchor -palkinnon erinomaisesta säilyttämisestä ja CNO Aviation Safety Award -palkinnon toiminnasta vuosina 1976 ja 1977. Maaliskuussa 1979 VP-26 aloitti siirtymisen P-3B:stä P-3C Update II:ään, joka sisälsi uusimman lentokoneiden elektroniikan ja asejärjestelmien (mukaan lukien torniin asennettu infrapuna-havaintolaite, joka laskeutui nenästä tunnistamaan kohteita päivällä tai yöllä, ja AGM-84A Harpoon ohjuskyky).