Yhteenveto artikkelista:  Barry Islandin huvipuiston muistoesineiden myynti - saattaisi Nessan epäilemään, mitä on tekeillä. Kaikki, aina peliautomaateista aasi-derby-ajeluun, on saatavana "siistiä" summia varten erikoisessa puiston nähtävyyksien tyhjentämisessä, joka on esitetty suositussa BBC:n komediasarjassa. Gavin ja Stacey, jonka kirjoittivat Ruth Jones ja James Corden, kuvattiin Barry Islandilla ja sen läheisyydessä, jossa asui päähenkilö Stacey Shipman ja hänen paras ystävänsä Vanessa 'Nessa' Jenkins. Katso videota. Barry Islandin huvipuistossa Gavinin ja Staceyn elokuvassa näkyvät kyydit myydään pois. Ruth Jonesin ja James Cordenin kirjoittaman palkitun sarjan huvipuisto. Nykyinen omistaja Ian Rogers sanoi myynnissä, että kaiken täytyy mennä. Nykyinen omistaja on myynnissä. Se kertoi Staceyn, Joanna Pagen ja Essexin pojan Gavinin, Matthew Hornen, romanssista. Nessa, jota näyttelee Ruth Jones, työskenteli viihdepuistossa vahtiessaan peliautomaatteja messujen lähellä. Sarjassa oli myös Corden, Rob Brydon, Alison Steadman ja Larry Lamb. Messu on ollut viehättävä kohteena Glamorganissa, Etelä-Walesissa, vuodesta 1920, ja sen huipulla vuonna 1934 oli 400 000 kävijää pankin vapaapäivän aikana. Se kamppaili sen jälkeen, kun lähistöllä sijaitseva Butlinsin lomaleiri suljettiin 18 vuotta sitten. "Tämä on todella surullinen päivä", - sanoi ikoniikkaan huvipuiston omistaja Ian Rogers. Olen ollut Barry Islandilla 16-vuotiaasta asti. Olin täällä, kun isäni Ken Rogers osti huvipuiston vuonna 1995. Unelmani oli saada huvipuisto piiloon, mutta niin ei käynyt. Nyt olemme siinä missä olemme. Tämän jälkeen otan vuoden tauon miettimään, mitä teen elämässäni. Myyntiin eivät ole ainoastaan ratsastukset, mukaan lukien "teekopit ja -lautaset" ja pieni karuselli, vaan myös erilaisia pieniä leluja ja muita kaupoista ja pelihalleista saatavia tavaroita. 52-vuotias Rogers sanoi: 'Kaiken täytyy mennä. Ihmiset...
Barry Islandin huvipuisto myy muistoesineitä. BBC: n hittikomediasarjassa Gavin ja Stacey. Se on ollut nähtävyys vuodesta 1920 ja sen kukoistusaikana siellä oli jopa 400 000 ihmistä. Omistaja Ian Rogers kuvailee sitä hyvin surulliseksi päiväksi.