Luotettavuus oli myös ongelma, sillä Laffite saavutti vain viisi maalipistettä koko kauden aikana, mutta perusnopeus oli olemassa, sillä Honda-moottorinen FW09 oli johdonmukaisesti nopeimpien autojen joukossa nopeusloukkujen läpi monilla radilla huolimatta siitä, että auto itse tuotti suurta vastusvoimaa. Molemmat kuljettajat saavuttivat huippunopeuden erottelussa ja kisoissa 1984 Etelä-Afrikan Grand Prix -kilpailussa (vaikka se ei ollut yhtä nopea kuin Brabham-BMW:n nopeus, joka saavutettiin erottelussa). Rosbergin vuosi oli menestyksekkäämpi kuin Laffiten, ja hän onnistui kesyttämään auton ennalta arvaamattoman ohjauksen voittamalla Dallasin Grand Prix -kilpailun hänen ja joukkueen ensimmäiseksi voitoksi sitten vuoden 1983 Monaco Grand Prix -kilpailun, ja antamalla Hondalle ensimmäisen Formula 1 -kilpailun voiton sitten John Surtees voitti vuoden 1967 Italian Grand Prix
Monzassa ja sen ensimmäinen voitto turbomoottorilla.