Sota oli kaksi päävaihetta, ensimmäinen oli 1947-1948 sisällissota Mandatory Palestiinassa, joka alkoi 30. marraskuuta 1947, päivää sen jälkeen, kun Yhdistyneet Kansakunnat äänestivät jakaa Palestiinan alueen juutalaisten ja arabien suvereeneja valtioita, ja kansainvälinen Jerusalem (UN Resolution 181), jonka juutalainen johto hyväksyi, ja palestiinalaisten arabien johtajat, sekä arabien valtioiden, yksimielisesti vastusti. Historioitsijat kuvailevat tätä sodan vaihetta "kansalais-, "etninen" tai "yhteisöjen väliseksi" sodaksi.
Se oli juutalaisten ja palestiinalaisarabien välinen taistelu, jota tukivat Arab Liberation Army ja ympäröivät arabivaltiot. Tärkeänä tekijänä oli sisällissodankäynti ja terrorismi, ja se kiihtyi maaliskuun 1948 lopussa, kun juutalaiset menivät hyökkäykseen ja voittivat palestiinalaiset suurissa kampanjoissa ja taisteluissa, luoden selkeät etulinjat. Tuona aikana britit säilyttivät yhä heikentyneen hallintonsa Palestiinassa ja puuttuivat toisinaan väkivaltaan.