Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Tuohon aikaan katoliset ja protestanttiset lähetystöt olivat hyvin suvaita aatelisten keskuudessa, erityisesti Seulin alueella ja sen ympärillä. Animus ja Pungyang Jo-klaanin, konservatiivisten elementtien, vaino ottivat pappien ja seuraajien, Korean marttyyreina tunnettujen, hengen. Kristillinen tasa-arvoisuus houkutteli edelleen maanviljelijöitä, vaikkakin pääasiassa kaupunki- ja esikaupunkialueilla. Todennäköisesti suurempi vaikutus oli Choe Je-un (최제우, <unk>濟愚, 1824<unk>64) uskonnollisilla opetuksilla, joita kutsuttiin "Donghakiksi", mikä tarkoittaa kirjaimellisesti "itäistä oppimista", ja uskonto tuli erityisen suosituksi maaseutualueilla. Teemat, jotka koskivat syrjäytymistä (ulkomaisista vaikutuksista), nationalismia, pelastusta ja sosiaalista tietoisuutta, asetettiin musiikkiin, jolloin lukutaidottomat maanviljelijät pystyivät ymmärtämään ne ja hyväksymään ne helpommin. Monien muiden korealaisten tavoin Choe oli huolissaan kristinuskon tunkeutumisesta ja Pekingin englantilais-ranskalaisesta miehityksestä toisen oopiumisodan aikana.
- Mitä? Hän uskoi, että paras tapa torjua ulkomaista vaikutusvaltaa Koreassa oli demokratia- ja ihmisoikeusuudistusten toteuttaminen kotimaassa. Kansallismielisyys ja sosiaaliset uudistukset koskettivat maanviljelijöiden partiolaisia, ja Donghak levisi kaikkialle Koreaan. Edistykselliset vallankumoukselliset järjestivät maanviljelijät yhtenäiseksi rakenteeksi. Choe pidätettiin vuonna 1863 Yu Kye-chunin johtaman Jinjun kansannousun jälkeen. Häntä syytettiin "kansan harhaanjohtamisesta ja yhteiskunnassa levottomuuden kylvämisestä". Choe teloitettiin vuonna 1864, ja monet hänen seuraajistaan piiloutuivat vuorille.