Vuonna 2008 Murray tunnisti "yksi Neuvostoliiton kansallisuuspolitiikan menestyksistä" olevan "jokaisen etnisen ryhmän kulttuurisen, kielellisen ja koulutuksellisen kehityksen edistäminen, riippumatta siitä, kuinka pieni tai historiallisesti syrjäytynyt se on". Kirjailija Edward Lucas kritisoi tätä kommenttia "The Guardianissa", jossa hän syytti Murrayta siitä, että hän oli jättänyt huomiotta "tšetšeenien, krimi-tatarien ja muiden Stalinin murhanhimoisen karkotuspolitiikan uhrien". Vuonna 1995 julkaistussa lyhyessä CPGB:n historiassa Murray kirjoitti: "Se, että Neuvostoliitossa tapahtui asioita, jotka olivat anteeksiantamattomia ja jotka lopulta vaaransivat sosialismin koko tulevaisuuden, on tänään kiistaton. On paljon kiistanalaisempaa, olisiko kommunistien kapitalistisessa maailmassa voitu tai olisi pitänyt tehdä enemmän kuin he tekivät". Vuonna 2016 Oliver Kamm kommentoi "The Times" -lehdessä: "Lyhyesti sanottuna herra Murray uskoo, että brittiläiset kommunistit olivat oikeutettuja tukemaan 1930-luvulla suurta terroria, Moskovan oikeudenkäyntejä ja Ukrainan nälänhätää. Herra Murray tukee ennakoitavasti nykymaailman pahimpaa totalitaarista valtiota". Murray oli David Milibandin kriitikko ulkoministerinä.
Hän oli "neokonservatiivinen" ja hänen lähestymistapansa oli tehnyt selväksi, missä hän seisoo maailman politiikan suuressa erossa. Hän on USA:n imperiumin puolella".