Ensimmäisen aluearmeijan yksiköt osoittautuivat epäjohdonmukaisiksi Punaiselle armeijalle, kun Neuvostoliitto hyökkäsi Mančukuoon.
Toisen maailmansodan lopussa. Ilman riittävää panssaria, ammuksia tai johtajuutta monet yksiköt murtuivat ja pakenivat tai antautuivat joukossa. Monet 1. aluearmeijan selviytyneet sotilaat, mukaan lukien sen komentaja kenraali Seiichi Kita, joutuivat vangiksi Siperiin ja muihin Neuvostoliiton osiin Japanin antautumisen jälkeen 15. elokuuta 1945.