Kun Nguyễn Ánh perusti Nguyễn-dynastian vuonna 1802, hän suvaitsi katolilaisuutta ja palkkasi hovissaan neuvonantajina joitakin eurooppalaisia. Hänen seuraajansa olivat konservatiivisempia konfuzianisteja ja vastustivat länsimaistumista. Seuraavat Nguyễn-keisarit, Minh Mạng, Thiệu Trị ja Tự Đức tukahduttivat julmasti katolisuuden ja harjoittivat "suljettujen ovien" politiikkaa, jotka pitivät länsimaalaisia uhkana, kuten Lê Văn Khôi-kapinan jälkeen.
kun ranskalainen lähetyssaarnaaja Fr. Joseph Marchandia syytettiin paikallisten katolilaisten yllyttämisestä kapinaan yrittäessään asettaa katolisen keisarin. Katolilaisia, sekä vietnamilaisia että ulkomailla syntyneitä, vainottiin kostona. Kauppa länsimaiden kanssa hidastui tänä aikana. Nguyễneja vastaan käytiin usein kansannousuja, ja satoja tällaisia tapahtumia on kirjattu vuosikirjoihin. Näitä tekoja käytettiin pian tekosyynä Ranskan hyökkäykselle Vietnamiin. Aikainen Nguyễn-dynastia oli osallistunut moniin edeltäjiensä rakentaviin toimiin, kuten teiden rakentamiseen, kanavien kaivamiseen, laillisen säännöstön antamiseen, tutkimusten suorittamiseen, sairaiden hoitolaitosten sponsorointiin, karttojen ja historiankirjojen kokoamiseen sekä Kambodžan ja Laosin vaikutusvaltaan.