Toinen Schleswigin sota loi pohjan myöhemmille Saksan yhdistämissoille (Itävalta-Preussin sota ja Ranska-Preussin sota), jotka eivät johtaneet muiden suurvaltojen puuttumiseen ja jotka johtivat merkittäviin muutoksiin Euroopan kartalla. Nämä sodat ja Italian yhdistämisen sodat päätettiin osallistujien kesken ilman osallistumattomien valtojen hyväksyntää kongresseissa tai konferensseissa voimien tasapainon ylläpitämiseksi. Tämän ajanjakson aikana järjestettiin useita monenvälisiä konferensseja, joista merkittävin oli vuoden 1867 Lontoon konferenssi.
Konsertin yhteistyöluonne ja keskittyminen vakauteen heikkenivät huomattavasti tämän konfliktin aikana.