- Ensimmäisen Lissabonin sopimuksen epäonnistumisen jälkeen Mullen nimitettiin Euroopan asioista vastaavaan alivaliokuntaan, jonka tehtävänä oli tutkia poliittista umpikujaa. Mullen oli eri mieltä alivaliokunnan lopullisesta mietinnöstä ja mainitsi, että alivaliokunta ei ole ottanut vakavasti mahdollisia EU-lainsäädännön ja Irlannin perustuslaillisen oikeuden välisiä ristiriitoja sosioetiikan kysymyksissä. Mullen ehdotti, että jotta Lissabonin sopimus hyväksyttäisiin kansanäänestyksellä, sopimukseen olisi liitettävä oikeudellisesti sitovia takeita, joissa vahvistetaan Irlannin suvereniteetti suhteessa syntymättömän lapsen oikeuteen elämään, perheeseen, koulutukseen ja uskontoon. Hän ehdotti myös, että sekä Euroopan lainsäädäntö että Irlannin perustuslaki sisällyttäisivät tällaisia rajoituksia estääkseen tulevaisuudessa "valtuuksien liukumisen". Oikeudellisesti sitovien takuiden ehdotus otettiin Irlannin hallituksen mukaan EU:n kanssa käydyissä neuvotteluissa, kun se valmisteli toista kansanäänestysyritystä. Toisen Lissabonin kansanäänestyksen aikaan
Hallitus oli hankkinut takaukset, mutta kansanäänestyksen yhteydessä ei ehdotettu muuta perustuslaillista muutosta. Lissabonin sopimus hyväksyttiin toisella kertaa 67,1 prosentin äänten enemmistöllä, kun 32,9 prosenttia oli sitä vastaan.