Kun Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansodkaan, pommitusmafian oppi osoittautui vähäiseksi sotilaskäyttöön ja kalliiksi toteutettavaksi nykyisen teknologian realiteetteihin reaalimaailman taistelutilanteissa. Tämä koski erityisesti Japanin ilmaiskuja, joissa aiemmin ennennäkemättömät ilmasto-olosuhteet, kuten suihkulähde, häiritsivät vakavasti Hansellin komennossa olevia operaatioita. Kirjassa tutkitaan Hansellin korvaamista kenraalimajuri Curtis LeMayllä, joka toteutti sarjan taktisia muutoksia, kuten pommituksen määräämistä dramaattisesti pienemmällä korkeudella, jotta vältettäisiin suihkulähde, useimpien pommikoneiden puolustusaseiden poistaminen pommin kuormituksen lisäämiseksi ja yölliset palopommitukset napalmin kaltaisilla tuhopolttoaineilla, jotka tuhoavat monia Japanin väestökeskuksia. Seurauksena oli, että liittoutuneiden sotilaalliset tavoitteet johtivat Japanin antautumiseen, kuten Tokion pommitus
10. maaliskuuta 1945 operaatio Meetinghouse.