Täytä seuraava lause: Arfa syytti seuraajiaan kenraali Ali Razmaraa pakkokoulutuksestaan ja teki myöhemmin yhteistyötä poliittisten kilpailijoidensa kanssa, varsinkin sen jälkeen kun Razmara nimitettiin pääministeriksi vuonna 1950. Siitä huolimatta Arfa oli aidosti järkyttynyt, kun Razmara murhattiin vuonna 1951, koska hän uskoi poliittisen väkivallan lisääntyvän maan uhana. Hän toimi tien- ja viestintäministerinä pääministerin Hosayn Alan lyhyessä hallituksessa kuukauden aikana Razmaran salamurhan jälkeen, ennen kuin parlamentti äänesti Mohammad Mossadeghistä pääministeriksi. Arfa ei luottanut Mossadeghiin ja perusti poliittisen ryhmän, Kansallisen liikkeen, häiritsemään Mossadeghin kannattajien kokoontumisia, joita hän piti ääriaineksina, jotka vastustivat monarkian jatkumista ja vahvaa armeijaa. National Movementin sanomalehdessä julkaistiin monia Arfan kirjoittamia artikkeleita, joissa hän tuki shaahia ja kunnioitti islamia. Arfa oli yhteydessä useisiin poliittisiin aktivisteihin, mukaan lukien Mozaffar Baqai Työläisten puolueesta, tulinen saarnaaja Ayatollah Sayyed Abu al-Qasem Kashani ja Shaban Jafari, katujoukkojen järjestäjä. Arfaista tuli salaisen sotilasupseerien komitean, Committee to Save the Fatherlandin perustajajäsen, joka perustettiin vuonna 1952 tavoitteenaan kaataa Mossadegh. Seuraava
Hän toimi Iranin suurlähettiläänä Turkissa (1958-1961) ja Pakistanissa (1961-1962). Myöhemmin hän jäi eläkkeelle aktiivisesta valtion palveluksesta. Hän lähti Iranista Iranin vallankumouksen aikaan vuonna 1979 ja kuoli Monte Carlossa Monacossa vuonna 1983.