Kaikki sopimukset olivat salaisia, eikä Berliini ja Wien tajunnut menettäneensä liittolaisensa. Tämän seurauksena, kun ensimmäinen maailmansota puhkesi heinäkuussa 1914, Italia ilmoitti, että kolmiliittoa ei sovellettu, julisti itsensä puolueettomaksi ja neuvotteli parhaasta mahdollisesta sopimuksesta. Britannia ja Ranska ajattelivat, että Italian sotilasvoima olisi etu, ja tarjosivat Italialle suuria alueita Itävallasta ja Ottomaanien valtakunnasta. Italia liittyi innokkaasti liittoutuneisiin vuoden 1915 alussa. Molemmat maat kuuluivat "Suuriin neljään". Italia osallistui Marnen taisteluun.
Ranskalaiset sotilaat osallistuivat Piave-joen taisteluun ja Vittorio Veneton taisteluun Italian rintamalla. Italian reaktio vuoden 1915 lupausten ja vuoden 1919 Versailles'n sopimuksen ja ententtien petoksen todellisten tulosten väliseen eroon oli äärimmäisen negatiivinen. Veteraanien mobilisoima intensiivinen tyytymättömyys johti Benito Mussolinin johtaman fasistien valtaamiseen Italian hallituksesta.