Švorcová oli kommunismin antautunut kannattaja ja Tšekkoslovakian entisen kommunistisen hallituksen kannattaja. Vuonna 1976 Švorcová nimitettiin Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen johtoon. Hän tuomitsi avoimesti Charter 77 -sopimuksen allekirjoittajat, joihin kuului Pavel Kohout ja Václav Havel, kommunismin ja maan "pettureiksi". Hän toisti Charter 77 -sopimuksen vastustamistaan joulukuussa 2010 haastattelussa Tšekin radion toimittajalle: "Minusta on väärin, kun joku saa selville, että hän ei pystynyt käsittelemään ajatusta, jonka hän auttoi toteuttamaan. Monet, kuten Pavel Kohout, uskoivat myös ajatukseen, mutta eivät kestäneet sitä ja hylkäsivät sen. Minusta se on väärin". Švorcová kuvaili avoimesti järkyttyneensä väkivallasta, jota protestoijille kohdistettiin Prahan keväällä ja sen jälkeisessä hyökkäyksessä.
"Kun ihmiset alkoivat hyökätä Neuvostoliittoon, kutsua heitä fasisteiksi ja niin edelleen, en voinut tehdä sitä. En pystyisi siihen". Hänen kommunististen näkemyksiensä vuoksi Švorcovan Vinohradyn teatterin kollegansa, jotka tukivat Samettivallankumousta, eivät enää tukeneet hänen työtään teatterissa Tšekkoslovakian hajoamisen jälkeen.