Bonaparte päätti laukaista kolme divisioonaa hyökkäykseen pohjoiseen. 3. syyskuuta 1796 Pijon ilmoitti armeijan komentajalleen, että itävaltalaiset puolustivat Serravalleä lähellä Alaa Trentinoon. Bonaparte määräsi hyökkäyksen ja Pijon ajoi Josef Philipp Vukassovichin sotilaat pois kylästä. Hänellä oli tärkeä rooli Rovereton taistelussa.
Euroopan parlamentti hyväksyi Hänen sivustaan siirtymisensa sai itävaltalaiset perääntymään Marcosta aamulla. Myöhemmin samana päivänä hän auttoi murtautumaan Callianon vihollisen tukikohdan läpi. Kun Bonaparte oli voittanut itävaltalaiset Bassanon taistelussa 8. syyskuuta, hän ajoi Wurmserin perään Mantovan suuntaan. Masséna saavutti itävaltalaiset 11. syyskuuta Cereassa. Aluksi Pijon ja Joachim Murat valloittivat kaupungin Peter Karl Ott von Bátorkéziltä. Ott onnistui ottamaan paikan takaisin, ja ranskalaisten oli odotettava Victorin prikaatin saapumista ennen kuin he hyökkäsivät uudelleen klo 14.00. Myös suurin osa Wurmserin kolonnasta saapui, ja päivä päättyi ranskalaisten tappioon, jolloin he menettivät 736 vankia ja seitsemän asetta. Ranskalaiset kärsivät vielä 400 kuolonuhria ja haavoittunutta. Itävallan tappioita ei tiedetä, vaikka "Esterhazy" -jalkaväkirykmentti nro 34 murskattiin taistelussa.