Hän lähti Portugaliin vuoden 1755 Lissabonin maanjäristyksen jälkeen.
Hän matkusti ranskalaisten kaappareiden vangitsemalla Hanoverilla. Hänet vangittiin Brestissä kuusi päivää ennen kuin hänet siirrettiin toiseen vankilaan Ranskan rannikolle. Myöhemmin hänet vaihdettiin englantilaisten vangitsemalle ranskalaiselle upseerille, ja hän matkusti nopeasti Lontoon sairaiden ja haavoittuneiden merenkulkijoiden komissaarien luo etsimään apua vangittujen tovereidensa puolesta. Uskotaan, että tämä henkilökohtainen kokemus sai Howardin kiinnostumaan vankiloista.