William Frederick, viimeisen stadtholderin poika, palasi Alankomaihin vuonna 1813 ja julisti itsensä Alankomaiden suvereeniksi ruhtinaaksi. Kaksi vuotta myöhemmin Wienin kongressi lisäsi eteläiset Alankomaat pohjoiseen luodakseen vahvan maan Ranskan pohjoisrajalla. Vilhelm Frederik nosti tämän Yhdistyneiden Alankomaiden valtakunnan asemaan ja julisti itsensä kuninkaaksi Vilhelm I:ksi vuonna 1815. Lisäksi Vilhelmistä tuli perinnöllinen Luxemburgin suurherttua vastineeksi saksalaisista omaisuuksistaan. Alankomaiden etelä oli kuitenkin ollut kulttuurisesti erillään pohjoisesta vuodesta 1581, ja se kapinoi
- Mitä? Etelä itsenäistyi vuonna 1830 Belgiana (jota Pohjois-Alankomaat tunnusti vuonna 1839, kun Alankomaiden kuningaskunta luotiin asetuksella), kun taas Luxemburgin ja Alankomaiden välinen henkilökohtainen liitto katkaistiin vuonna 1890, kun Vilhelm III kuoli ilman eloonjääneitä miesperillisiä perillisiä. Hänen tyttärensä kuningatar Wilhelmina ei voinut tulla seuraavaksi suurherttuattareksi.