Täytä seuraava lause: Merry oli sillä välin ollut mukana muissa kirjallisissa hankkeissa. "Paulina", runoelokuva, oli ilmestynyt vuoden 1787 lopulla. Seuraavana vuonna julkaistiin monimuotoisuus, monimutkainen oodi, ja vuonna 1789 kunnianhimoinen kosto, draama, jonka juoni, hahmo ja tilanne ovat Macbethin parodia. Sitä ei koskaan esitetty. Saman vuoden alussa hän kirjoitti odan kuninkaan toipumiseen, jonka rouva Siddons lausui 21. huhtikuuta. Mutta tapahtumat
14. heinäkuuta Pariisissa antoi hänen energialleen uuden suunnan ja väritti hänen loppuelämänsä. Merry ei tuominnut Ranskan vallankumousta, vaan tuomitsi kaiken sen mukaan: ystäviään, itseään, kirjallisuutta, taidetta, kaikkia siviili- ja sosiaalisia suhteita. Hän meni välittömästi Pariisiin, vieraili yleiskokouksessa, jossa hän näki "joitakin häiriöitä, mutta kaikki intohimosta", ja paluuessaan julkaisi "Vapauden laakerin". Walpole pilkkasi runoutta, ja hän on iloinen siitä, että hän on "särkynyt kyyneleitä" ja "silkkisiä valtameriä". Vuonna 1790 Merry esitteli itsensä ehdokkaaksi, mutta hänen periaatteensa, joista jo koko kaupunki puhui, tekivät hänen ehdokkaudestaan toivottoman; ja vaikka "maailma" siirsi vuoria hänen puolestaan, hovissa oli kaikki Pyen puolella. Kesällä 1791 hän oli jälleen Pariisissa ja esitteli kokoukselle tutkielman "Vapaan hallituksen luonteesta" ja jatkoi tutustumistaan taiteilija Davidin kanssa. 14. heinäkuuta hänen laulunsa "Bastillen kaatumisesta" lausuttiin Strandin kokouksessa "1,500 englantilaista herrasmiestä", jotka olivat sympatisoineet Ranskan vallankumouksen kanssa. Kolme kuukautta aikaisemmin hänen "Lorenzo", tragedia, oli lyhyt menestys Covent Gardenissa, ja elokuussa 1791 hän meni naimisiin tunnetun näyttelijän Ann Bruntonin kanssa.