Erityiset nähtävyydet sisälsivät maailman ainoan täydellisen kokoelman Vanwall-autoja, lähes täydellisen kokoelman McLaren Formula One -autoja joukkueen perustamisesta 2000-luvun alkuun ja laajoja kokoelmia Williams- ja BRM-autoja (mukaan lukien esimerkkejä sekä pahamaineisista BRM V16-moottoreista että H16-moottoreista BRM P83). Kokoelmassa oli myös esimerkkejä neljästä erilaisesta nelipyöräajoneuvosta, mukaan lukien kilpa-auto Cosworth. Toinen tähti näyttely oli Lotus 18, jolla Stirling Moss voitti vuoden 1961 Monacon Grand Prix -kilpailun, sekä Jim Clarkin maailmanmestaruuden voittanut Lotus 25. Huomattavana oli kuitenkin Ferrarin ajoneuvojen selkeä puuttuminen, yhteensä kolme, mutta silti erinomaisia esimerkkejä. Ensimmäisenä oli Ferrari 312, jota ajoi Chris Amon, toisena 312B ja kolmanneksi Ferrari F2000 (erityinen alusvaunu, jolla Michael Schumacher voitti vuoden 2000 Kanadan Grand Prix -kilpailun, joka oli yksi Michael Schumacherin yhdeksästä voitosta hänen ensimmäisessä mestaruussarjassa Ferrarin kanssa). Toisaalta laitoksessa oli Jordan 191, jossa hän teki Formula 1:n debyyttinsä vuonna 1991. Vuoden 1998 Jordan 198, Jordanian historian menestyksekkäin, (alusta oli se, jonka Damon Hill ajoi voittoon 1 × 2 -kisassa tiimikaverinsa Ralf Schumacherin kanssa vuoden 1998 Belgian Grand Prix -kilpailussa
Hän oli myös ajatellut, että se olisi mahdollista. Toinen mielenkiintoinen näyttely oli Auto Union, joka rakennettiin ennensotaisten suunnitelmien perusteella sen jälkeen, kun tehdas oli tuhottu liittoutuneiden pommituksissa toisen maailmansodan aikana. Wheatcroft oli myös täydentänyt kilpa-autojen kokoelmaa joillakin muilla merkittävillä autoilla, mukaan lukien Ettore Bugattin henkilökohtaisen Bugatti Royalen jäljennös.