Täytä lause: Vaikka holokausti ilmeni kauhistuneena vasta 1940-luvun alussa, jo kauan ennen sitä oli selvää, että tilanne Saksassa vain pahenee, erityisesti juutalaisten kohdalla. 1930-luvun lopulla Olievensteinit pakenivat Ranskaan. Vuoteen 1942 mennessä ranskalainen nukkehallitus alkoi kerätä juutalaisia Ranskan eteläosassa, jossa useimmat olivat kokoontuneet pakenemaan miehitetystä Pohjois-Ranskassa (Noin 50% Ranskan pääkaupunkiseudun juutalaisista oli tähän mennessä pakolaisia Saksasta tai alueilta, joita saksalaiset joukot olivat hiljattain valloittaneet). Kerätyt karkotettiin kuolemanleireihin Saksaan. Olievensteinit olivat kuitenkin vältelleet tuhoutumisen pakenemalla Saksasta Ranskaan, mutta nyt he välttivät toisen kerran tuhoutumisen, kun he kieltäytyivät noudattamasta hallituksen vaatimusta, jonka mukaan juutalaisten tulisi tunnistaa itsensä käyttämällä aina keltaista tähteä, jossa se näkyi. Hänen lapsuutensa opetti häntä piilottamaan juutalaisen alkuperänsä.
Claude Olievensteinin perhe asettui asumaan Pariisiin, kaupunkiin, jota hän rakasti nopeasti: "Nyt meillä oli paikka maailmassa. Meillä oli oikeus olla oma itsemme, 'juutalainen ongelma' oli lakannut olemasta". Claude Olievenstein opiskeli psykiatriaa Pariisissa. Nuorena hän liittyi lyhyeksi aikaa Nuoriin kommunisteihin, mutta lopulta hänet suljettiin pois. Hänestä tuli yksi Ranskan juutalaisten opiskelijoiden liiton johtajista: hänen juutalainen identiteettinsä oli hänelle aina hyvin tärkeä.