Frisching jatkoi siviilihallinnon palvelustaan samalla sotilaallista uraansa, kun siihen oli tilaisuuksia. Vuonna 1712, 74-vuotiaana, hän oli kenraali, joka otti johdon protestanttisen liittouman armeijasta toisessa Villmergenin sodassa.
Armeijan komentaja Nicolas de Diesbach ja hänen luutnanttinsa Jean de Sacconay haavoittui pahoin Villmegenissä. Frischingin uskotaan kääntäneen uhkaavan tappion voitoksi 25. heinäkuuta 1712.