Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Palkkiosopimusten saaneiden seurojen määrä kasvoi, ja sekä hallitus että peli ammattimaistuivat. Vuonna 1910 järjestettiin ensimmäistä kertaa yli kahden maajoukkueeseen liittyvä maaturnaus, vaikka se oli epävirallinen ja CONMEBOL ei tunnustanut sitä virallisesti. Kolme Copa Centenario Revolución de Mayo -ottelua isäntämaiden Argentiinan, Chilen ja Uruguayn välillä pelattiin toukokuussa ja kesäkuussa. Argentiina oli voittamaton voittaja. Tätä turnausta pidetään myös ensimmäisenä Copa América -turnauksena tai sen suoranaisena edeltäjänä. Virallinen ensimmäinen painos
Copa América -kisoja, joita tuolloin kutsuttiin Campeonato Sudamericano de Fútboliksi, järjesti Argentiina vuonna 1916 juhliakseen Argentiinan itsenäisyyssota (1810-1818) satavuotisjuhlaa. Neljä maata osallistui, ja Brasilia oli kutsuttu edellisten osallistujien lisäksi. Uruguay voitti kaksi ottelua ja tuli ensimmäiseksi Etelä-Amerikan mestariksi. Tuolloin 19-vuotias Isabelino Gradín oli Uruguayn paras pelaaja ja turnauksen paras maalipitäjä, jolla oli kolme maalia. Päivää Uruguayn Chilen voiton jälkeen Chilen jalkapalloliitto vaati tulosten peruuttamista sillä perusteella, että Uruguayn joukkueessa oli kaksi afrikkalaista. Yksi heistä oli Gradín, joka oli tehnyt kaksi maalia tuossa ottelussa, sillä hänen isoisänsä ja isoäitinsä olivat olleet orjia Lesothosta. Chilen vastalause hylättiin lopulta, ja Uruguay julistettiin oikeutetuksi voittajaksi. Uruguayn joukkue voitti kuusi ensimmäisistä kymmenestä kisoista, hävisi kerran finaalissa ja kohtasi Chilen protesteja kahdesti.