Sveitsiläiset saivat sarjan upeita voittoja kaikkialla Euroopassa ja auttoivat ajan myötä kukistamaan feodaalisen järjestyksen, mukaan lukien voitot Morgartenissa, Laupenissa, Sempachissa ja Grandsonissa. Joissakin taisteluissa sveitsiläinen falangsi sisälsi jousiammusmiehiä, jotka antoivat muodostelulle ohjusten vastarintavalmiuden. Niiden tehokkuus oli sellainen, että vuosina 1450 ja 1550 jokainen johtava prinssi Euroopassa joko palkkasi sveitsiläisiä piikemeitä tai jäljitteli heidän taktiikoitaan ja aseitaan (kuten saksalainen Landsknecht). Sveitsiläisetkin eivät kuitenkaan olleet voittamattomia; he saivat voiton, kun he kohtasivat vihollisen, jolla oli absoluuttinen ylivoima lukuissa, aseistuksessa ja panssarissa (kuten melkein tapahtui Arbedossa vuonna 1422 ja St. Jakobissa vuonna 1444) ja tuliaseiden ja kenttätarkastusten syntyminen tekivät sveitsiläisen eturullan hyökkäyksestä äärimmäisen vaarallisen (kuten Cerignolan taistelut osoittivat).
ja Bicocca).