Octavianuksen arvostusta ja hänen legiooniensa uskollisuutta oli lisännyt Julius Caesarin perintö vuonna 44 eKr. jonka mukaan hänet oli virallisesti adoptoitu Caesarin ainoaksi pojaksi ja hänen valtavan rikkautensa ainoaksi lailliseksi perilliseksi. Antonius oli ollut Caesarin armeijan tärkein ja menestynein ylempi upseeri ("magister equitum") ja hänen sotilaallisen menneisyytensä ansiosta hän sai huomattavan osan Caesarin sotilaiden ja veteraanien poliittisesta tuesta. Sekä Octavianus että Antonius olivat taistelleet yhteisiä vihollisiaan vastaan vapauttajien sisällissodassa
Seurasi Caesarin murhaa.