Israel vetäytyi myöhemmin vuonna 1978, mutta säilytti kontrollin eteläisen alueen hallitsemalla laajaa turvallisuusaluetta rajan varrella. Nämä asemat olivat Etelä-Libanonin armeijan (SLA) hallussa, joka oli kristitty-shiia-milittia majuri Saad Haddadin johdolla, jota tuki Israel. Likudin pääministeri Menachem Begin vertasi etelä-Libanonissa asuvan kristityn vähemmistön (silloin noin 5% SLA-alueen väestöstä) ahdinkoa eurooppalaisten juutalaisten tilanteeseen toisen maailmansodan aikana. PLO hyökkäsi säännöllisesti
Israelissa tulitauon aikana yli 270 dokumentoitua hyökkäystä. Galilean asukkaat joutuivat säännöllisesti jättämään kotinsa näiden pommitusten aikana. PLO:n päämajassa kaapatut asiakirjat osoittivat, että he olivat tulleet Libanonista. Arafat kieltäytyi tuomitsemasta näitä hyökkäyksiä sillä perusteella, että tulitauko koski vain Libanonia.