Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Inauri jatkoi palvelustaan ratsuväen divisioonan komentajana vuoteen 1946 saakka. Vuonna 1948 hän valmistui Voroshilovin sotilasakatemiasta ja otti johdon 18. mekaanisoidusta divisioonista osana Neuvostoliiton miehittäjäjoukkoja Saksassa. Vuonna 1951 hän komensi yhdeksättä ampuja-divisioonaa ja helmikuussa 1953 hän otti komennon Karpaattien sotilaspiirin kolmannesta vuoristo-ampujajoukosta. Vuonna 1954 Inauri nimitettiin Georgian KGB:n päälliköksi, ja hän säilytti virkansa vuoteen 1986 saakka. Myöhemmin vuonna 1957 hänet ylennettiin kenraaliluutnanttiksi. Hänen valtakautensa aikana tapahtui useita mullistuksia, kuten vuoden 1956 kansannousu.
, ja Neuvostoliittoa vastustavien toisinajattelija-ryhmien nousua Georgiassa, joihin Inauri pystyi vastaamaan voimakkaasti, mikä johtui suurelta osin hänen KGB: ssä asettamastaan tiukasta kurinalaisuudesta ja laajasta vakoiluverkosta, jonka kautta Inaurin agentit soluttautuivat toisinajattelija-ryhmiin ja jopa Georgian ortodoksiseen kirkkoon. Hän oli keskeinen rooli palatsin vallankaappauksessa Nikita Hruštšovaa vastaan lokakuussa 1964, saattaen Neuvostoliiton johtajan Pitsundassa sijaitsevasta daatsastaan keskuskomitean puheenjohtajan erityiskokoukseen Moskovaan, jossa Hruštšovin piti syrjäytyä. Inauri ylennettiin kenraalieverstikseksi vuonna 1967 ja hänelle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvonimi vuonna 1985, vähän ennen hänen eläkkeelle siirtymistään myöhemmin vuonna 1986. Vuosina 1984-1989 Inauri oli Neuvostoliiton korkeimman neuvostoneuvoston jäsen.