Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Käytävä: Kaukoidässä käytettiin vesikellojen, mekaanisten ja kynttiläkellojen lisäksi myös suitsukelloja, joita valmistettiin useissa eri muodoissa. Tuoksukelloja käytettiin ensimmäistä kertaa Kiinassa noin 600-luvulla. Japanissa niitä on edelleen Shōsōinissa, vaikka sen merkkejä ei ole kiinalaisia, vaan devanagari. Koska he käyttivät usein Devanagari-kirjaimia, jotka viittaavat niiden käyttöön buddhalaisissa seremonioissa, Edward H. Schafer oletti, että suitsukelloja keksittiin Intiassa. Vaikka tuoksukello oli samankaltainen kuin kynttiläkello, se paloi tasaisesti ja ilman liekkiä. Sen vuoksi se oli tarkempi ja turvallisempi sisätiloissa käytettäväksi. Tuoksukelloja on löydetty monenlaisia, yleisimpiä muotoja ovat tuoksukylpi ja tuoksukylpi. Suitsukivun kello oli suitsukivun kello, jossa oli kalibroinnit. Useimmat olivat monimutkaisia, joissa oli joskus lankoja, joihin oli kiinnitetty painoja tasaisin väliajoin. Paino laskeutui alhaalla olevalle lautaselle tai gongille merkkinä siitä, että tietty määrä aikaa oli kulunut. Joitakin suitsukelloja pidettiin tyylikkäissä tarjottimissa; käytettiin myös avoimia pohjaisia tarjottimia, jotta painoja voitiin käyttää yhdessä koristeellisen tarjottimon kanssa. Käytettiin myös erilaisia tuoksuja sisältäviä suitsukivääreitä, niin että tunnit merkitsivät tuoksun muutos. Tuoksukivet saattoivat olla suoria tai spiraaleja muodostavia; spiraaleja muodostavat olivat pidempiä, ja siksi niitä oli tarkoitettu käytettäväksi pitkiä aikoja, ja ne ripustettiin usein talojen ja temppelien kattoihin. Japanissa geisha maksoi senkodokei- (suitsukkepuikkojen) lukumäärästä, joka oli kulutettu hänen läsnäollessaan, käytäntö, joka jatkui vuoteen 1924 asti. Suitsukkepuikkoja käytettiin samoihin tilaisuuksiin ja tapahtumiin kuin keppi kellot; vaikka uskonnolliset tarkoitukset olivat ensisijaisesti tärkeitä, nämä kellot olivat myös suosittuja sosiaalisissa kokouksissa, ja niitä käyttivät kiinalaiset tutkijat ja älykkäät. Sinetti oli puinen tai kivilevy, johon oli kaiverrettu yksi tai useampi reiä, johon oli asetettu suitsuketta. Nämä kellot olivat yleisiä Kiinassa, mutta niitä valmistettiin Japanissa vähemmän. Ilmoittaakseni...  Kysymys: Mikä tekee suitsukelloista turvallisempia sisätiloissa?
poltettu tasaisesti ja ilman liekkiä