Lentotukialukset saivat alkunsa ensimmäisen maailmansodan aikana. Aikaisimmat kokeet koostuivat väliaikaisten "lentävien" alustojen asentamisesta useiden kansakuntien, erityisesti Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan, sotalaivojen tykki torniin. Ensimmäinen alus, joka muutettiin pysyvällä lentokentällä, oli taistelurikruisaajalla, jolla oli aluksi yksi lentokenttä alkuperäisen päärakenteen edessä. Myöhemmin hänet muutettiin erillisellä "laskeutumis" kannella ja myöhemmin täysillä kannella. Muita laivoja, usein risteilijöitä, muokattiin täysillä lentokentällä, ja tällainen muokkaus aloitettiin ensimmäisinä. Nuo ensimmäiset horjuvat askeleet eivät paljastaneet paljoakaan siitä, miten tärkeä lentotukialus osoittautuisi. Japanin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen laivastot kasvoivat sodanvälisenä aikana niin, että toisen maailmansodan alussa niillä oli yhteensä 18 lentotukialusta. Taranton taistelu 1940
Vuonna 1941 Pearl Harborin hyökkäys osoitti maailmalle, - että lentotukialukselle oli määrä olla tärkein alus modernissa laivastossa. Nykyään lentotukialukset ovat niiden laivastojen pääaluksia, joissa ne palvelevat, ja kun on kyse nykyaikaisista Yhdysvaltojen "superaluksista", ne aloittavat ilmajoukon, joka on käytännössä pieni ilmavoima.