930-luvulla ja 940-luvulla kreetalainen merirosvo saavutti toisen huippunsa tuhoamalla Etelä-Kreetan, Athosin ja Väli-Aasian länsirannikon. Tämän seurauksena keisari Konstantin VII (vuosi 913-959) lähetti toisen retkikunnan 949. Tämäkin hyökkäys kukistettiin yllätysiskuun, jonka bysanttilaiset kronikkatekijät antoivat johtajansa, eunukki-kamaralaisen Konstantinos Gongylesin, epäpätevyydelle ja kokemattomuuteen. Konstantinos VII ei antanut periksi, ja hänen hallituksensa viimeisinä vuosina hän alkoi valmistella toista retkikuntaa. Se toteutettaisiin hänen seuraajansa Romanos II:n (vuosi 959-963), joka antoi sen johtajuuden kenraali Nikolas Fokaksille. Suuri joukko sotilaita ja armeija pelasti Atrapan, ja kesäkuussa 960 Konstantin VII:n tai heinäkuussa 970 Konstantin II:n joukossa muslimien prinssi tuli maahan, ja sen viholliset kukistuivat.
tapetaan tai viedään orjuuteen