Soult palautti Ricardin virkaansa vuonna 1811 ja hän taisteli Tarragonassa. Hän osallistui vuoden 1812 Ranskan hyökkäykseen Venäjään, ylennettiin divisioonan kenraaliksi ja taisteli Krasnoissa. Vuonna 1813 hän johti divisioonaa III-joukoissa Lützenissa, Bautzenissa, Leipzigissa ja Hanaussa, johtaen lyhyesti joukoita samana talvena. Vuonna 1814 hän johti VI-joukon divisioonaa La Rothieressa, Champaubertissa, Montmirailissa, Vauchampsissa, Gué-à-Tresmesissä, Laonissa,
Reims, Fère-Champenoise ja Pariisi. Sadan päivän aikana hän lähti Ludvig XVIII:n kanssa pakkosiirtolaisuuteen, minkä jälkeen palautettu kuningas teki hänestä kreivin. Hän johti joukkoja Ranskan hyökkäyksessä Espanjaan vuonna 1823. Hänen sukunimensä on yksi niistä nimistä, jotka on kirjoitettu Triumph-arkin alle, kolonnalle 26.