Monnet ymmärsi de Gaullen halun toimia nopeasti luodakseen Ranskan vallan Britanniassa Ranskan antautumisen jälkeen 22. kesäkuuta 1940
De Gaulle ei ollut samaa mieltä kenraalin väitteestä, jonka mukaan hän yksin edusti Ranskan taistelua, ja olisi mieluummin tehnyt yhteistyötä muiden kanssa, jotka tuolloin kannattivat vastarinnan jatkamista, kuten kenraali Charles Noguès Pohjois-Afrikassa. Lisäksi Monnet ajatteli, että Lontoossa keskittyvä organisaatio näyttäisi ranskalaisille Britannian suojeluksessa olevalta liikkeeltä, jota inspiroivat brittiläiset edut. Silti Monnet säilytti hyvät henkilökohtaiset suhteet de Gaulleen, ja he työskentelivät yhdessä kolme vuotta myöhemmin Algerissa.