19. lokakuuta Keskusvallat aloittivat ratkaisevan toisen yrityksensä murtaa liittoutuneiden Cobadinin linjan. Oikeanpuoleinen siipi sai tehtäväkseen antaa ratkaiseva isku, mutta sen alkuhyökkäys saavutti vain vähän. Vain kenraali Kolevin ratsuväkidivisioona, jota vahvistettiin jalkaväkiyksiköillä, oli jälleen kerran hieman suurempi menestys. Tällaisessa vaikeassa tilanteessa ratsuväki osoitti liikkuvuutensa edun ja onnistui voittamaan voimakkaan vihollistulituksen 20. lokakuuta. Pääpuolustuslinjan läpi murtauduttuaan kenraali Kolev työnsi romanilaisia ja venäläisiä takaisin tärkeään Topraisarin kylään ja uhkasi heidän sivujaan. Tämä ja keskusvaltojen vasemmanpuoleisten joukkojen menestys tekivät liittoutuneiden asemat kestämättömiksi, ja he aloittivat pian yleisen vetäytymisen. Hänen käskyjään totellen kenraali Kolev aloitti heidän takaa-ajonsa lähes välittömästi, kukisti vetäytyvät romanialaiset ja venäläiset Constanţaan ja tuli tärkeään satamakaupunkiin. Nämä menestykset antoivat Bulgarian kolmannelle armeijalle mahdollisuuden edetä noin 80 kilometriä ja ottaa puolustusasemat pitkin Dobrujan kapeinta osaa Tonavan ja Mustanmeren välillä, mikä puolestaan antoi kenttämarsalkka Mackensenille mahdollisuuden keskittyä joen ylittämiseen Svishtovissa ja operaatioihin
Saksan yhdeksännen armeijan kanssa.