Dejanin poika Jovanista tuli Ottomaanien valtakunnan vasalli Maritsan taistelun jälkeen.
(1371), ja Konstantin tunnusti myös ottomaanien suvereniteetin. Heidän maakuntansa ("oblast") Serbian valtakunnan kaatumisen aikana sijaitsi suunnilleen Struma- ja Vardar-jokien välissä ja sisälsi Bulgarian, Serbian ja Pohjois-Makedonian nykyisten maiden alueita. Stojan Novakovićin mukaan maakunta " ulottui prinssi Lazarin rajalta (Kumanovan ja Preševon ja Skopska Crna Goran harjan välistä) ja sitten paljon eteläänpäin, kuten näyttää, kruunuun, joka etelässä merkitsee Dojranin vesiputouksen ja Bulgarian järven rajaa".