Georges Cuvier oli puolustanut sukupuuttoon kuolemisen todellisuutta 1790-luvun lopulla mammuttien kaltaisten nisäkkäiden fossiilien analyysiin perustuen. Kuitenkin monien tieteellisesti lukutaitoisten ihmisten mielestä 1820-luvun alkuun saakka oli edelleen uskottava, että aivan kuten uusia lajeja ei ilmestynyt, niin olemassa olevia lajeja ei kuollut sukupuuttoon osittain siksi, että he tunsivat, että sukupuuttoon kuoleminen merkitsisi, että Jumalan luominen oli ollut epätäydellinen; kaikki löydetyt outoisuudet selitettiin eläimille, jotka elivät edelleen jossain tutkimattomassa alueella maapallolla.
Anningin