Täytä seuraava lause: Toukokuun puolivälissä kuningas alkoi harkita sodan lopettamista, kun kuninkaallisen talon ministerin, herttua Pietro d'Acquaronen, joka oli huolissaan monarkian tulevaisuudesta, oli suostuttanut hänet siihen. Italian yleinen mielipide oli alkanut kääntyä monarkiaa vastaan kuninkaan toimettomuuden jälkeen. Toukokuun lopussa d'Acquarone ja kuninkaan apulainen, kenraali Puntoni, vastaanottivat kaksi fasismin aikaista korkean tason poliitikkoa, Ivanoe Bonomin ja Marcello Solerin. Heitä vastaanotti kuningas audienssissa 2. ja 8. kesäkuuta, jossa he painosivat Mussolinin pidätykseen ja sotilashallituksen nimeämiseen, mutta monarkistinen toimettomuus turhautti heidät. 30. kesäkuuta Bonomi tapasi kruununprinssi Umberton ja ehdotti kolmea kenraalia (Ambrosio, marsalkka Pietro Badoglio ja Enrico Caviglia) mahdollisiksi Mussolinin seuraajiksi. 4. heinäkuuta Badoglio otettiin vastaan Umberton toimesta, joka antoi ymmärtää, että kruunu ei enää vastustanut hallituksen muutosta. Seuraavana päivänä Ambrosio ehdotti, että kuningas nimittäisi Badoglion tai Caviglian johtajaksi Mussolinista seuraavan hallituksen. Cavigliaa, korkean tason vapaamuuraria, pidettiin liian vanhana tällaiselle vaikealle tehtävälle huolimatta hänen antifasistisesta asenteestaan. Badoglio, joka oli eronnut kenraalipäällikön virasta
Kreikasta oli tullut Mussolinille vihollinen ja hän halusi kostaa. Hän oli Acquaronen herttuan henkilökohtainen ystävä, joka oli ollut hänen apulaisensa, ja molemmat - kuten Caviglia - olivat vapaamuurareita. Yhteistyö oli mahdotonta, koska Caviglia vihasi Badogliota.