Johnsonin toimikautta merkitsivät myös kansainväliset tapahtumat, jotka vaativat vaikeita kansallisen turvallisuuden päätöksiä. Berliinin kriisi
Se päättyi toukokuussa 1949, kun venäläiset poistivat saarron. Johnson viittasi Berliinin ilmastointilaitteeseen teknologisena menestyksenä, joka on tärkeä ilmalastin kuljetuksen tulevaisuudelle ja esimerkkinä yhdentymisen hedelmistä. Viikkoa Johnsonin virkaan astumisen jälkeen Yhdysvallat ja 11 muuta maata allekirjoittivat Pohjois-Atlantin sopimuksen, joka loi alueellisen järjestön, josta tuli kokonaisvaltaisen kollektiivisen turvallisuusjärjestelmän ydin. Alkuperäisten varaumien jälkeen Johnson tuki uutta liittoa ja sotilaallisen avun ohjelmaa Natolle ja muille Yhdysvaltain liittolaisille, jotka perustettiin keskinäisen puolustuksen avun lailla (1949).