Täytä seuraava lause: David V. Erdman tarkastelee runoutta poliittisesta näkökulmasta ja lukee sen Ranskan vallankumouksen alkamisen valossa heinäkuussa 1789.
Bastillian valloittaminen. Hän uskoo runon käsittelevän sekä vallankumousta edeltänyttä Ranskaa että "vallankumouksetonta" Englantia, jossa ihmiset olivat enemmän huolissaan George III: n hiljattain paljastetusta hulluudesta kuin yhteiskunnan vääryyksien oikaisemisesta, kuten Blake näki ne; "Ranskassa liikkuvat ihmiset pakottivat kuningasta rentoutumaan. Englannissa kuninkaallinen hallinta oli yhtäkkiä epäonnistunut, mutta ihmisillä ei näyttänyt olevan muuta tekemistä kuin odottaa ja katsoa [...] kun kuninkaan toipumista juhlittiin hieman ennenaikaisesti maaliskuussa 1789, "onnistuminen" oli jälleen virallinen. Oli olemassa kansanliikkeitä, mutta lukuun ottamatta lontoolaisten sepäiden melkein maanalaista lakkoa lyhyemmän työpäivän puolesta ne olivat suurelta osin humanitaarisia tai jumalisia suuntautumisessa eivätkä välittömästi vallankumouksellisia". Hänen mielestään runo käsittelee myös "despotismin sisäistä hajoamista" ja löytää poliittisen motiivin Tirielin lopullisessa puheessa, jonka hän näkee innoittuneena Jean-Jacques Rousseaun "Emile, tai koulutuksesta".