1. elokuuta 1919 rykmentti siirtyi etulinjaan osana 14. Suur-Puolan jalkaväkidivisioonaa (). Rykmentti kampanjoi Maladzyechnan, Małe Gajanyn, Minskin, Ihumenin, Bochuczewiczeen ja Babruiskin kautta, joka vallattiin 28. elokuuta. Babruyskista tuli rykmentin tukikohta Berezina-joen laaksossa ja Polesiassa toukokuuhun 1920 asti. Tuona aikana Neuvostoliiton sotilaat kutsuivat rykmenttiä "" (), koska heidän rogatywkassa oli punainen väri. Toukokuussa 1920 rykmentti osallistui Neuvostoliiton 16. armeijan hyökkäyksen pysäyttämiseen ja otti monia Neuvostoliiton ratsuväen prikaatin sotilaita vankeiksi. Kesäkuussa 1920 seuraavana Neuvostoliiton hyökkäyksenä rykmentti joutui vetäytymään. Ivachnovichen lähellä 29. heinäkuuta rykmentin komentaja, everstiluutnantti Władysław Anders haavoittui. Osana Puolan vastahyökkäystä rykmentti murtautui Neuvostoliiton linjojen läpi 16. elokuuta lähellä Maciejowicea. Myöhemmin rykmentti osallistui Niemen-joen taisteluun.
- Mitä? Syyskuun toisella puoliskolla 1920 ratsuväen mies osallistui taisteluihin lähellä Mezhiritchiä, Zelvaa ja Snovya. Viimeinen kaupunki, jonka rykmentti valloitti, oli Minsk, josta yksikkö vetäytyi tulitauon jälkeen. 16. tammikuuta 1921 rykmentti palasi Poznaniin Władysław Andersin johdolla. Sota-aikana osoittamansa urhoollisuuden ansiosta kaikki 14. divisioonan rykmentit saivat Virtuti Militari -palkinnon. Yksikön värejä koristi Marsh. Józef Piłsudski 22. huhtikuuta 1921.