Kirjoita jatko tämän kappaleen - 1800-luvulla Britannia oli nopean kaupungistumisen keskus, ja sen seurauksena ilmeni monia terveys- ja sanitaationgelmia, esimerkiksi koleraepidemiat ja pandemiat. Tämä johti siihen, että Iso-Britannialla oli suuri rooli kansanterveyden kehittämisessä. Ennen kuin saastuneen juomaveden ja sellaisten sairauksien, kuten koleran ja muiden veden aiheuttamien sairauksien, välinen yhteys löydettiin, miasma-teoriaa käytettiin näiden sairauksien puhkeamisen perusteluksi. Miasma-teoria on teoria, jonka mukaan tietyt sairaudet ja sairaudet ovat "huonojen ilma" tuotteita. Lääkärin John Snow'n tutkimukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 1854 Broad Streetin koleraepidemian aikana
on selvennetty vesiperäisten sairauksien ja saastuneen juomaveden välisiä yhteyksiä. Vaikka taudin siittiöteoriaa ei ollut vielä kehitetty, Snow'n havainnot johtivat hänet hylkäämään vallitsevan miasma-teorian. Hänen vuonna 1855 tekemänsä essee "On the Mode of Communication of Cholera" osoitti lopullisesti veden tarjonnan roolin koleraepidemian leviämisessä Sohoon, jossa käytettiin pistejakauma-karttaa ja tilastollisia todisteita veden laadun ja kolera-tapausten välisen yhteyden havainnollistamiseksi. Hän keräsi ja analysoi vuonna 1854 tapahtuneen epidemian aikana tietoja, joiden mukaan ihmiset, jotka joivat saastuneesta vedestä, kuten Broad Streetin pumppusta, kuolivat koleraan paljon useammin kuin ne, jotka saivat vettä muualta. Hänen tietonsa vakuuttivat paikallisen hallituksen sulkemaan vesipumpun, mikä lopetti viruksen nopeasti.