Обобщи статията:  Въпреки че летят във въздуха с голяма скорост, изследователите са открили, че прилепите избягват злополуки, защото при търсенето на храна имат свои собствени "правила за движение". По-специално прилепите на Сомърсет Доубентън се преследват един друг, извършват тандемни завъртания и дори могат да забавят, без да се удрят един друг. И сега изследователите са открили, че това се дължи на начина, по който участват в "летенето на формация". Изследователи от университета в Бристол измерват биосонарните повиквания на прилепите, за да изчислят какво възприемат членовете на групата, докато търсят храна. Откриха, че прилепите си взаимодействат, като се разменят между водещи и следващи, и разменят тези роли, като копират маршрута, който близък индивид използва до 500 милисекунди по-рано. Д-р Марк Холдерид от Училището по биологични науки в университета в Бристол изследва двойки прилепи от рода на Daubenton, които търсят храна на ниско надморско равнище за заседнали насекоми на място близо до село Barrow Gurney в Сомърсет. Тези летящи бозайници възприемат обкръжението си, като излъчват силни и силни биосонарни сигнали и слушат за ехото, което се връща. Тъй като биосонъра на прилепите съдържа много по-малко информация от зрението, д-р Холдерийд успя точно да измери биосонъра на взаимодействащите прилепи и след това да изчисли какво е усетил всеки от индивидите. Изследователите открили, че крилата бозайници използват един прост трик, за да създадат своите интерактивни поведения - те се разменят, кой поема водеща роля и кой следва. Те разменят тези роли на водач и последовател и извършват преследвания или координирани маневри, като копират маршрута, който близък индивид използва до 500 милисекунди по-рано. Експертите изследвали прилепите на Доубентън (на снимката). Те казали: 'Изглежда прилепите са възприели един прост трик - щом друг индивид се приближи достатъчно близо, биосонърите ви могат да уловят ехото му [и] да копират посоката на полета на този индивид. Откритието може да помогне за подобряване на мисиите за търсене и спасяване и наблюдение. Това е почти толкова бързо, колкото мигането на човешко око, което е измерено между 300 и 400...
Изследванията са изследвали двойки прилепи на Доубентън в Бароу Гърни, Съмърсет. Летящите бозайници възприемат обкръжението си с помощта на биосонъри. Проучването измерва тези обаждания, за да изчисли какво възприемат членовете на групата. Откриха, че прилепите си взаимодействат като се разменят между водещи и следващи. Те си сменят ролите като копират маршрута, който близък индивид е използвал до 500 милисекунди по-рано.