Завърши следното изречение: Третата област на изследване, която Хасегава е провела, е международна история, включваща Съветския съюз, Съединените щати и Япония в прекратяването на Тихоокеанската война. Когато САЩ хвърлиха атомните си бомби върху Хирошима и Нагасаки през август 1945 г., 1,6 милиона
Съветските войски предприеха изненадваща атака срещу японските сили, които окупираха Източна Азия. Хасегава публикува книга "Състезание с врага: Сталин, Труман и капитулацията на Япония" (2005). Възразявайки срещу широкоприетия ортодоксален възглед, че атомните бомбардировки над Хирошима и Нагасаки са най-решаващият фактор в решението на Япония да се предаде и да сложи край на Тихия океан, Хасегава изтъква мнението, че влизането на Съветския съюз във войната, чрез нарушаване на пакта за неутралитет, е изиграло по-важна роля от атомните бомби в решението на Япония да се предаде. Този възглед е в контраст с по-ранните критици на бомбардировките, като Гар Алперовиц, който твърди, че основната цел на президента на САЩ Хари С. Труман е да покаже мощта на американската армия като възпиращ фактор за амбициите на съветския лидер Йосиф Сталин. Според австралийския историк Джефри Джукс, "[Хасегава] доказва убедително, че съветската военна декларация, а не атомните бомби, принудиха японците да се предадат безусловно". Неговият възглед е критикуван. Най-балансираното и вдъхновено обсъждане на тази книга е дадено в кръгла маса на H-Diplo с Гар Алперовиц, Майкъл Гордин, Дейвид Холоуей, Ричард Франк и Барон Бернщайн. Джеймс Мадокс, почетен професор по история в Пенсилванияския държавен университет и автор на "Оружие за победа: Решението за Хирошима петдесет години по-късно", е един от най-острите критици на книгата.