След поражението на Османската империя във Втората обсада на Виена през 1683 г., Светата лига в Линц събира повечето европейски държави (с изключение на Франция, Англия и Холандия) в общ фронт срещу османците. В резултат на Голямата турска война (1684-1699) Османската империя претърпява редица поражения като битките при Мохач и Зента, а в Карловицкия договор (1699 г.) е принудена да предаде по-голямата част от Унгария на Хабсбургската монархия, Подолия на Полша-Литва, докато Азов е взет от царството на Русия. По-на юг, Венецианската република е имала
започнала собствена атака срещу Османската империя, търсейки отмъщение за последователните завоевания на нейната отвъдморска империя от турците, най-скоро (1669) загубата на Крит. По време на конфликта венецианските войски завземат остров Кефалония (Санта Маура) и полуостров Морея, въпреки че не успяват да превземат Крит и да разширят владенията си в Егейско море.