След доклада на Килбрандън от 1973 г., препоръчващ създаването на децентрализирано шотландско събрание, лейбъристкото правителство, водено от Джим Калахан, въвежда Закона за Шотландия от 1978 г. По-голямата част гласуваха в подкрепа на предложеното споразумение.
През март 1979 г. се провежда референдум за предложението, но законът предвижда, че 40% от общия електорат трябва да гласува "за". Резултатът от референдума не отговаря на този допълнителен тест и правителството на лейбъристите решава да не продължи с децентрализацията. Когато партията се връща на власт през 1997 г., те въвеждат втори референдум за децентрализация, който води до приемането на Закона за Шотландия от 1998 г. и създаването на шотландския парламент.