В книгата си, "", Бернард Корнуел обобщава мненията на няколко историци, че присъствието на Соул в Армията на Севера е един от няколкото фактори, допринесли за поражението на Наполеон, поради враждебността между него и маршал Мишел Ней, другия висш командир, и защото, въпреки опита си като войник, на Соул му липсват административните умения на предшественика му маршал Луи-Александър Бертие. Най-забележителният пример за това е неговата писмена заповед, според инструкциите на Наполеон, на маршал Еманюел де Груши да позиционира силите си на левия фланг на британската армия, за да предотврати подсилването от прусаците. Корнуел осъжда формулировката на заповедта на Султ като "почти непроницаема глупост", а Груши погрешно тълкува заповедта, вместо това марширува срещу пруския арьергард в
Вавър.