Обобщи статията:  В първата индустриална война на Великобритания се нуждаеха от огромни количества боеприпаси, но мъжете, които доминираха в производствените работни места, напуснаха да се бият. Така че се стигна до повече от 600 000 жени, които поеха роли в мелници, лаборатории и фабрики, за да помогнат на усилията на Първата световна война на вътрешния фронт. Тези снимки показват жени, работещи в производството на боеприпаси, които правят снаряди и предпазители за първи път във фабрика в Манчестър през 1915 г. Работата в екип: Жените, работещи в производството на боеприпаси, за първи път започват да произвеждат снаряди и предпазители в тази фабрика в Олдъм, Големият Манчестър, през 1915 г. Една електротехническа фирма, която се диверсифицира и започва да наема жени през 1915 г. е собственост на Себастиан Зиани де Ферранти. Много фирми в Северозапада и другаде се преобразуват, за да започнат да произвеждат боеприпаси по време на войната, като жените сега работят заедно с мъжете в тези работни места. И една електротехническа фирма, която се диверсифицира и започва да наема жени през 1915 г. е собственост на Себастиан Зиани де Ферранти в Олдъм. Компанията по-рано произвежда метри и трансформатори, но през 1915 г. превключва производството си към предпазители и 18-паунтови снаряди. През същата година г-н де Ферранти наема първата жена-надзорник - семейна приятелка Оливия Форбс, която в крайна сметка работи за фирмата в продължение на 40 години. Нейната работа беше да наема нови работнички във фабриката, където имаше повече от 1000 жени, работещи до края на войната през 1918 г. Кейти Белшоу, куратор на изложба за военните усилия на Манчестър, каза: "Това е нещо, което трябваше да се направи, защото мъжете отиваха да се бият. Труден труд: Много компании се преобразуват, за да започнат да произвеждат боеприпаси по време на войната, като жените сега работят заедно с мъжете в тези работни места. Включване: Великобритания се сблъсква с огромен недостиг на боеприпаси на фронтовата линия през 1915 г., което води до това, което става известно като Кризата на снарядите. "Но вместо жените да идват и да вършат същата работа, която би вършил мъжки квалифициран работник, те разбиват работата на по-малки части". Тя каза на MailOnline: "Те биха работили върху превръщането на снарядите и...
600 000 жени поемат роли в мелници, лаборатории и фабрики, за да помогнат на Първата световна война на вътрешния фронт. 1000 от тях работят в Себастиан Зиани де Ферранти в Олдъм, Големият Манчестър, до края на войната през 1918 г. Фирмата му преди това произвеждаше измервателни уреди и трансформатори, но превключи производството си към предпазители и 18-килограмови снаряди.