PC23 дебютира на 1994 Australian FAI Indycar Grand Prix, известен със сензационната дебютна победа на шасито Reynard, класирайки се на 3-то място с Fittipaldi, 5-то с Al Unser, Jr. и 6-то с Tracy. В състезанието, което е съкратено с 10 обиколки поради тъмнина, Фитипалди печели второ място, докато Унсър и Трейси се оттеглят заради проблеми с електричеството. В Финикс, първото овално състезание на сезона, PC23 отбелязва първата си победа, с Фитипалди пред Ал Унсер, младши. Сезонът продължава с шест победи подред, три за Унсер:
Индианаполис и Милуоки, където Пенске Рейсинг отбеляза забележителна победа 1-2-3 с Фитипалди на второ и Трейси на трето място, победа за Трейси в Детройт и две победи за Унсер в Портланд, още един 1-2-3 за Пенске и Кливланд. В Торонто обаче, двигателят на Унсър избухна, докато Фитипалди завърши на трето място, а Трейси на пето, слагайки край на удивителната поредица от седем победи подред. В Мичиган, цялата група Пенске се оттегля, но за следващите две състезания, Мид-Охайо и Ню Хемпшир, Пенске постигат две 1-2-3 победи подред, като Унзер е победителят и в двата случая. Унсър спечели и във Ванкувър, завършвайки втория си ред от 3 поредни победи през сезона. Road America е спечелен от изгряващата звезда Жак Вилньов, първият му в CART състезанието, докато Унсер печели шампионата пред Фитипали. Два от последните състезания на сезона, Назарет и Лагуна Сека, са спечелени от Пол Трейси. Унсър, Фитипалди и Трейси завършват сезона на първите три места съответно.