Обобщи статията:  Терорът, който дойде в Тунис в сряда - най-смъртоносната атака срещу туристи в арабския свят след клането в Луксор, Египет през 1997 г. - се очакваше отдавна. Тунис се разглежда като единствената успешна история на Арабската пролет с нова прогресивна конституция, свободно избран светски президент и министър-председател и умерена ислямистка опозиция, отдадена на демократичните принципи. Но икономическият прогрес изостава. Високата безработица създаде разочарования сред младите хора и значителен брой търси отговори в радикален ислям. Политическото отваряне в Тунис даде на радикалите повече пространство за дишане, броят им се увеличи с освобождаването на закалени ислямистки бойци по време на тунизийската революция през 2011 г., която премахна десетилетия автократично управление. Един от освободените е Сейфаллах бен Хасин, известен също като Абу Ияд, ветеран тунизийски джихадист, който е работил с Осама бин Ладен в Афганистан през 90-те години и е основал Тунисската бойна група. Скоро след като е освободен, той основава Ансар ал Шария в Тунис, движение, подкрепящо джихада, което има до 40 000 последователи. Групата има сходни перспективи с тази в Либия, за която Съединените щати твърдят, че е извършила атаката срещу американското консулство в Бенгази на 11 септември 2012 г. Според Джеф Портър, експерт по тероризъм в North Africa Risk Consulting, има реални и текущи връзки между двете групи. Три дни след нападението в Бегази, Ансар ал Шария в Тунис организира нападение на тълпа пред посолството на САЩ в Тунис, което изложи на риск живота на американците. Според правителството на САЩ, групата е отговорна и за няколко други атаки, включително опит за самоубийствени атентати в тунизийски туристически дестинации. През октомври 2013 г. тунизийски атентатор-самоубиец се взривява пред хотел на плажа в Сусе, убивайки само себе си. Друг беше арестуван в Монастир преди да взриви устройството си. Двамата са се опитали да пътуват до Сирия, но са били убедени по пътя от...
Тунис се смята за единствената успешна история на Арабската пролет. Икономическият прогрес изостава от демократичните принципи. Терорът се разпространява в региона от известно време, подхранван от регионални безредици.