Завърши следната фраза: Дейностите на Вашингтон от края на 1778 до 1780 г. са били по-дипломатични и организационни, тъй като армията му е останала извън Ню Йорк, наблюдавайки армията на сър Хенри Клинтън, която е окупирала града. Вашингтон разработва стратегия с французите за това как най-добре да си сътрудничат в действията срещу британците, което в крайна сметка води до неуспешни опити да изтласкат британците от Нюпорт, Роуд Айлънд и
Савана, Джорджия. Неговото внимание е привлечено и от граничната война, която подтиква експедицията на Континенталната армия на Джон Съливан през 1779 г. в северната част на щата Ню Йорк. Когато генерал Клинтън изпратил генерал Бенедикт Арнолд да нахлуе във Вирджиния, Вашингтон започнал да отделя части от армията си, за да се изправи срещу нарастващата заплаха там. Пристигането на Лорд Корнуолис във Вирджиния след кампания на юг дава възможност на Вашингтон да нанесе решителен удар. Армията на Вашингтон и френската армия се придвижват на юг, за да се изправят срещу Корнуолис, а френският флот под командването на адмирал дьо Грас успешно прекъсва британските опити за контрол на Чесапикския залив, завършвайки залавянето на Корнуолис, който се предава след обсадата на Йорктаун през октомври 1781 г. Въпреки че Йорктаун бележи края на значителни военни действия в Северна Америка, британците все още окупират Ню Йорк и други градове, така че Вашингтон трябва да поддържа армията си в лицето на фалиралия Конгрес и войските, които понякога се бунтуват заради условията и заплащането. Армията е официално разпусната след мира през 1783 г., а Вашингтон подава оставка от поста си на главнокомандващ на 23 декември 1783 г.