След като е освободен, той се завръща в Русия, където се присъединява към 6-ти Ягерски полк и става лейтенант на 8 август 1802 г. Две години по-късно, на 29 октомври 1804 г., той става капитан на щаба, а на 31 януари 1805 г. е повишен до капитан. През 1805 г. служи под командването на принц Пиотър Багратион и участва в сраженията при Ламбах, Амстетен, Кремс,
Шьонграберн, Вишау, както и в кулминационната битка при Аустерлиц, в която е ранен от дясната си страна, а по-късно получава Ордена на Свети Георги (4-та класа) на 24 април 1806 г. Между 1806-1811 г. служи с предишния си 6-ти Ягерски полк в Дунавските княжества. Участва в битките при Букурещ, Чедироглу (получава Златния меч за храброст), Обилести (повишен в чин майор на 23 февруари 1808 г.), както и в Кладово, където е ранен в дясната крака и лявата ръка. След като се излекува от раните си, той впоследствие служи в Бартокерт, за което е повишен до подполковник на 11 октомври 1809 г., Расеват, Дуду (ранен в левия крак), Видровиц (повишен до полковник на 24 юли 1810 г.), Прайова (получава орден на Свети Владимир (4-та класа) и на Света Анна (2-та класа) и накрая в битката при Брегов.