Обобщи статията:  Молекулите на ДНК, извлечени от спермата на рибата, се използват за разработване на нови видове материали, забавящи горенето. Наскоро учените откриха, че ДНК е силно устойчива на огън. И в серия от експерименти, изследователите покрили тъкан с ДНК от сперматозоиди от херинга и открили, че се превръща в керамичен материал, когато е изложен на екстремна топлина. Памукът, покрит с ДНК молекули, се противопоставя на изгарянето, тъй като генетичният материал образува керамично покритие върху тъканта, показано в долната част на снимката по-горе, докато необработен памук лесно гори (горе). Изследователите вярват, че ДНК може да осигури естествен и екологичен начин за защита на тъканите от огън. Смятало се е, че ДНК е деликатен и лесно повредим материал. Въпреки това, през последните години учените са открили, че може да оцелее в суровите условия на космоса и дори в топлината на повторното навлизане. Учените, които прикрепили малки двойни нишки ДНК към външната обвивка на ракета, казали, че са били "напълно изненадани", когато повече от половината от пробите останали непокътнати. Това е така, въпреки че температурите са се повишили до над 1000°C по време на краткия полет до суборбиталното пространство и обратно, и това повдига възможността молекулите на извънземен живот да пристигнат на Земята от космоса. Суборбиталната мисия Texus-49 стартира от европейската база Есранж в Кируна, Северна Швеция, и първоначално е била предназначена да проучи влиянието на гравитацията върху гените на човешките клетки, пренесени вътре в ракетата. Но учените решили, в допълнение, да тестват ефектите, които космическите пътувания имат върху ДНК, когато се носят на три позиции на външната обвивка на ракетата - и открили, че тя е оцеляла. Понастоящем много материали, включително мебели, като дивани, са покрити с химически забавители на горенето, за които е установено, че се натрупват в околната среда и са свързани с безплодие, ракови заболявания и вродени дефекти. Професор Джулио Малучели, учен по материали в...
Изследователи от Политехническия университет в Торино използват ДНК, извлечена от сперматозоиди на херинга, за да разработят нови видове материали, забавящи горенето. Открили са, че ДНК-то образува защитно покритие, когато се нагрява, което устои на огъня. ДНК-то се разгражда в пяна, която се превръща в керамичен материал. Учените смятат, че може да създаде екологично-приятелски възпалители. Те могат да се използват за защита от огън на тъкани, мебели и пластмаси.