Завърши следното изречение: Пейн се кандидатира за преизбиране през 1876 г., но е победен от републиканеца Амос Таунсенд. Въпреки това, той остава замесен в политиката и дори обмисля да се кандидатира за номинацията на Демократическата партия за президент през 1880 г. Тилдън, макар и официално да не е кандидат, упражнява силно влияние върху събранието. Тилдън е двусмислен относно готовността си да участва в друга кампания, което кара някои делегати да дезертират към други кандидати, докато други остават лоялни към стария си знаменосник. Тилдън казва на някои от близките си поддръжници, че ако не се кандидатира, Пейн ще бъде първият му избор, а председателят на Камарата Самюъл Рандъл вторият. С това, много от лоялистите на Тилдън обещаха подкрепата си за Пейн, поне докато Тилдън реши да се включи в надпреварата. Въпреки че Тилдън в крайна сметка отказва да бъде номиниран, шансовете на Пейн са възпрепятствани, когато делегацията на Охайо остава лоялна към сенатор Алън Г. Търман. Въпреки, че Пейн е на трето място в
Първото гласуване на конгреса, на второто делегатите се втурнаха към генерал Уинфийлд Скот Хенкок, който беше номиниран.