Обобщи статията:  От Робърт Макфарлейн. (Хеймиш Хамилтън £20) В Университетския колеж в Лондон през 60-те години на една врата в английския отдел е поставена надпис "The English Place Name Society". През трите ми години като студент никога не видях никой да влиза или излиза от тази стая, и си представях планини от прашни книги и документи, разтърсени от паяци, забравени карти на мъртъв свят. А ciste: Гейлски за погребална камера. Тъй като първоначалните значения на имената на местата са до голяма степен забравени и древните местни имена за хълмове, потоци и блата са изпаднали в неизползване, Робърт Макфарлейн извършва чудо на възкресение в новата си книга. Възстановявайки завладяващ архив от стари термини от англосаксонски до старонорвежки, той танцува през затворената врата на миналото - труд на любовта, както и на ученето. Първоначалните значения на местните имена са до голяма степен забравени, а древните местни имена за хълмове, потоци и блата са изпаднали в неизползване. От години той е страстно ангажиран с работата на мъже и жени, които са писали за природния свят, като Ричард Джефрис, Бари Лопез, Джакета Хоукс и Роджър Дикин. Това са неговите духовни водачи към пейзажа, който обича. Защото, както и крайъгълните камъни на ума (тези книги и срещи, които ни оформят), има и забележителности навсякъде около нас: от най-малкия клон до дървета, скали, плажове и скрити долини. Всички те са били наречени от нашите предци с специфични, странни и поетични термини, които вероятно са изпаднали в обикновена употреба през последните 100 години. Така че, всяка глава описва работата на един или двама писатели, които са оформили мисленето на Макфарлейн, и ни отвежда на въображаема разходка в техните светове. И след това идва "гласория", списъци с имена за неща, специфични за един аспект на пейзажа. Тези списъци са очарователни. Например eit: малка дума от остров Луис с огромно значение: "Практиката да се поставят кварцови камъни в блатата, така че да блестят в лунната светлина и по този начин да привличат сьомгите към тях в края на лятото и есента". Хората в Есекс те наричаха...
Първоначалните значения на имената на местата са до голяма степен забравени. Робърт Макфарлейн възкреси миналото с изследванията си в тази област. Макфарлейн вярва, че силата на езика може да оформи чувството ни за място.