Обобщи статията:  Така че сте били публично засрамен. от Джон Ронсън. Срамът преследва земята. Събужда ни в три сутринта. Той обитава най-тайните ъгли на живота ни. Това е пълна загуба на време и енергия, но за много от нас е работа за цял живот, за да се отървем от него. Мисля, че загубих по-голямата част от моите, но все още имам малко резервни, ако ти свършат. В същото време, истинските злодеи в пиесата, хората, които наистина трябва да се срамуват за това, което са направили и продължават да правят, не се срамуват изобщо. Джими Савил беше безсрамен. Познавам няколко банкери и не познавам един, който да не се радва, че той и хората му са се измъкнали. Така че това е важна тема, и една очарователна. Две нови книги разглеждат срама от различни гледни точки. Джон Ронсън е журналист и водещ, който е изградил известна репутация, пишейки за изключително странни хора. За тази книга, обаче, той е говорил с нормални хора, които са се намерили в определено ненормални ситуации. Защото това са хора, които са били опозорени публично, унизително, ужасно. Понякога това, което са направили, е доста лошо; понякога това, което са направили, не е нищо особено. Но във всеки случай присъдата на тълпата е била безмилостна. В книгата си, Джон Ронсън настоява, че във всеки има потенциал за тази безмилостна присъда. Вземете случая на Джъстин Сакко, млада нюйоркска PR, която туитна това: "Отивам в Африка. Надявам се да не хвана СПИН. Само се шегувах. Аз съм бял! Като за шеги, определено е в лошия край на спектъра, и не е нещо, което бих направил. Въпросът е, че беше шега. Един от 130-те последователи на Джъстин в Туитър ретуитира това, след което други го ретуитираха отново и отново. Когато кацна на летището в Кейптаун, имаше съобщение от най-добрата й приятелка. Трябва да ми се обадиш веднага. Ти си номер едно в световната тенденция в Туитър. Злоупотребата беше удивителна. Всичко, което искам за Коледа е да видя лицето на Джъстин Сакко, когато самолетът й кацне и тя провери пощата си. Ние сме...
Джон Ронсън има репутация за писане за изключително странни хора. Говорил е с нормални хора, които са били унизително опозорени. В книгата си той настоява, че потенциалът за такова поведение е във всеки от нас.