Завършва следната фраза: Като една от най-опитните и най-добре оборудвани полски дивизии, тя се бие в много от най-забележителните битки на Полско-болшевишката война от 1919 и 1920 г. Сред тях е операцията за освобождаване на Вилно и битката при Динебург в Даугавпилс, Латвия (като част от Третата армия на Риц-Шмигли и под негово лично командване, въпреки че действителният командир е Михал Карашевич-Токаржевски). По време на Киевската офанзива през пролетта на 1920 г. дивизията формира ядрото на "Оперативна група" и участва в битката при Житомир (25 април), превземайки самия град Киев (7 май). След оттеглянето на полските войски, подразделението участва в тежки битки за отстъпление и защитава отстъплението на останалите полски сили. След няколко сблъсъка с 1-ва кавалерийска армия, дивизията се откъсва и достига до района на река Випрц, откъдето започва контраофанзивата по време на битката за Варшава (виж Битката при Дьоблин и Минск Мазовецки). На втория ден на полската офанзива, 16 август, дивизията успява да обкръжи от фланга болшевишката Мозърска група с принудителен марш от над 56 километра. След това дивизията, командвана от Стефан Даб-Биернацки, е прикрепена към Втората армия и участва във втората най-голяма битка на войната,
Битката на река Нимен. По време на битката, подразделението образува ядрото на "Групата Вилно" и участва в успешна маневра за обкръжаване на болшевическите сили, съсредоточени около града Гродно.