Обобщи статията:  Едно момче се нуждаеше от лекарство, което само местната кръчма можеше да му осигури. Заснето у дома в Лондон, 20-месечното момче на име Макс стои пред майка си с сълзи, които му текат по бузите. Той настоява тя и баща му да го заведат в местната кръчма - където обикновено получава бонбони и горещ шоколад - вместо в кабинета на лекаря. Младежът стои пред майка си и плаче, очевидно разочарован, че трябва да отиде на лекар. След като му позволява да си поеме дъх, майка му го моли да каже на баща си - който вероятно е получателят на записа - защо плаче. Избирайки да игнорира въпроса й, младежът продължава да плаче, така че майка му го пита: "Къде искаш да отидеш?" Момчето отговаря с доста груб и хумористичен отговор, "Пуб", на което майка му отвръща: "Не, но трябва да отидем на лекари". Отказвайки да отстъпи, Макс продължава да предлага двамата да отидат в кръчмата, докато майка му предложи компромис. Когато майка му попита Макс къде иска да отиде, той му отговори, че иска да отиде в кръчма. Когато татко се прибере, ще го попитаме. Ще го попитаме дали можеш да отидеш в кръчмата по-късно. Въпреки че не е напълно убеден, младежът веднага напомня на майка си да попита. Според бащата на Макс, Оливър Бат, той обикновено извежда сина си от къщата и отива в местната кръчма, за да даде на майката на Макс малко спокойствие и тишина. Той каза: "Аз винаги получавам бира, а Макс винаги получава горещ шоколад". Вярно на принципите на Павлов, кучето му Макс сега свързва сладкишите и горещия шоколад с кръчмата. Предполагам, че когато порасне, той ще се чувства по същия начин, но изборът му на шоколад ще се измести към изборът му на бъчварна бира.
20-месечният Макс непрекъснато иска да посети кръчмата. Майка му предлага да отидат в кръчмата по-късно през деня. Татко казва, че той свързва кръчмата с бонбони и горещ шоколад.