Обобщи статията:  Предразсъдъците не са логични. Много хора са харесали "Година в Прованс" на Питър Мейл, но това ме направи по-решителна от всякога да прекарам лятото в Британия. Докато някои от нас трябваше да работят за прехраната си, той си тръгна в края на 80-те години с пари в банката, купи развалена къща, очарова местните жители и написа цели глави за ексцентричните френски водопроводчици. Парите пристигнаха, но Прованс се превърна в клише. Завиждаш ли ми? Аз ли? Със сигурност. Продължи надолу за видео. Вид отгоре: Кремообразното село Гордес в Луберон (най-добре се вижда след като каруците са напуснали). Но това не е нищо в сравнение със Сюзън, моята 80-годишна свекърва, която не е била във Франция от половин век. Тогава, за моя ужас, веднага след като Евростарът излязъл от Сент Панкрас, Сюзън извадила сбръчкано копие от книгата на Мейл и бързо се вманиачила в нея. Да стигнеш до там е лесна работа. През сезона влакът пътува от Лондон до Авиньон. Взехме кола под наем от гарата в Авиньон и се насочихме към нашата вила точно извън красивия Л'Ил-сюр-ла-Сорг, който се простира на пет притока на река Сорг и някога е бил център на текстилната индустрия. Л'Хирондел, както се нарича нашата вила, е собственост на унгарска двойка. Те са свършили невероятна работа: традиционна (тераса, защитена от лозя, басейн, издълбани каменни подове, лавандула), но също така и голяма технология (огромна телевизия, показваща всички основни британски канали и хладилници в изобилие). Районът на цветовете и ароматите: въртящите се полета от лавандула са приятна гледка за посетителите на Прованс. Тъкмо отключвах първата бутилка роза и щях да вдигна тост за нашето щастие, когато Сюзън забеляза, че куфара й не е този, с който е напуснала Норфолк. Вината беше моя. Взех съвсем различен при пристигането ми в Авиньон. Сега всички знаем, че Франция е в криза. Но това, което не бях разбрал, е колко разочароващо неефективно е. Службите за изгубени и намерени вещи работят само от понеделник до петък; няма номер, на който да се обадите и полицията ви гледа уморено, когато докладвате...
Книгата на Питър Мейл "Една година в Прованс" поставя в центъра на вниманието региона. Но в този район има повече от това, което предлага този любимец на литературата. Монт Венту осигурява красив фон и невероятни гледки.