Завърши следното изречение: Когато през 1578 г. Александър Фарнезе, бъдещият херцог на Парма, пое контрола над армията, Нидерландия все повече се разделила на бунтовнически северни и южни провинции, които все още били лоялни към Испания. С пристигането на голям брой войски от Испания, Фарнезе започва да консолидира испанския контрол на юг, като започва с Маастрихт. Фарнезе започва обсадата на Маастрихт на 12 март 1579 г. Наредил е на войските си да изсипят стените. Жителите на Маастрихт също копали, за да стигнат до испанските тунели. Дълбоко под земята, боевете продължиха. Стотици испански войници загинаха, когато в тунелите им се изля вряща вода. Други умират от недостиг на кислород, когато холандските защитници запалят огън в тях. Други 500 испански войници загинали, когато мина, която планирали да използват, за да взривят стената, избухнала преждевременно. В нощта на 29 юни Фарнезе успява да влезе в града, докато изтощени защитници спят. Испанските части, които пробиват градските стени, първо изнасилват жените (някои от които, в борбата за защита на града, са престъпили ролите на половете и са загубили правото си на милост), след това избиват населението. До 1585 г. Фарнезе превзема градовете Брюксел, Гент и
Антверпен, както и провинция Брабант и повечето от Фландрия. В този момент армията се отклонява от първоначалната си функция да се бори с северните бунтовници, за да се справи с проблема на Англия, във война със Испания. Фарнезе вярва, че армията може да се надява да прекоси Ламанша със сила, разчитайки на католическо въстание в Англия, за да я подкрепи; вместо това Филип решава да предприеме морска атака, използвайки испанската армада през 1588 г. Армията на Фландрия се придвижва срещу Остенд и Дюнкерк в подготовка за последваща маневра през Ламанша в подкрепа на Армадата, но поражението на основната военноморска сила слага край на тези планове.