За инвазията в Полша през септември 1939 г. полкът му е прикрепен към XIII армейски корпус, част от 8-ма армия. Близо до Варшава на 24 септември, той е един от четирите мъже, избрани от командира на ротата си, тогава SS-"Hauptsturmführer" Вилхелм Мохнке, за да преговаря за капитулацията на полските войски по време на
Битката при Модлин. Той беше избран заради способността си, макар и много ограничена, да говори полски. След като преговорите се провалиха, германците се върнаха към своите линии. Когато са на около 80 метра от форта, започва стрелба. Няколко куршума са ударили Миш, който е паднал и е загубил съзнание. Някои немски войници го отведоха до помощна станция. По-късно е бил прехвърлен в две различни болници. След това прекарал шест седмици в лечебен център. За действията си, Миш е награден с Железния кръст, Втора класа. Тъй като Миш е последният жив член на своето семейство от Долна Силезия, Мохне го препоръчва за "SS-Begleitkommando des Führers" (Führer Escort Command; FBK). Това се състои от членове на СС, включително мъже от LSSAH, които не служат на фронтовата линия.