Изпълнете следното изречение: Работейки в Института за медицински изследвания "Рокфелер" между 1915 и 1919 г., Израил Клейнър съобщава убедителни резултати за ефекта на разтворите от разтопен панкреас върху нивата на кръвната захар, като използва строги експериментални контроли, които "теоретично... подкрепят вътрешната секреция хипотеза за произхода на диабета" и "практически... предполагат възможно терапевтично приложение". Той прекратява тази работа след напускането на института Рокфелер през 1919 г., поради причини, които не са ясно известни. Румънският учен Николае Паулеску, друга забележителна фигура в търсенето на антидиабетичния фактор, започва експерименти през 1916 г. с леко солен разтвор на панкреаса като този на Клейнер. След като беше прекъснат от
След битката за Букурещ и следвоенните сътресения, той публикува първите си резултати на френски език през 1920 и 1921 г. Неговите екстракти доведоха до ясно намаляване на кръвната и уринарната захар при тестваните кучета, но нямаха незабавен ефект при неговите човешки пациенти (чрез ректална инжекция), които не можеха да бъдат дублирани само с дози физиологичен разтвор. Паулеску получава патент за своето решение (което той нарича "панкрейн") и метод на производство, но през следващата година не постига никакъв напредък в работата си поради липса на финансиране.