През този период той изследва пречупването на светлината, като демонстрира, че многоцветен спектър, произведен от призма, може да бъде пресъставен в бяла светлина от леща и втора призма. Съвременната наука разкрива, че анализът и ресинтезът на бялата светлина на Нютон дължи дълг на корпускуларната алхимия. Той показа, че цветната светлина не променя свойствата си, като отделя цветен лъч и го блести върху различни обекти и че независимо дали е отразена, разпръсната или предадена, светлината остава същия цвят. По този начин той наблюдава, че цветът е резултат от взаимодействието на обектите с вече цветни светлини, а не от генерирането на цвета на обектите. Това е известно като теория на Нютон за цвета на бялата светлина.
Нютон