В по-късната част на живота си Джордж III е имал повтарящи се и в крайна сметка трайни психични заболявания. Въпреки че оттогава се предполага, че е имал биполярно разстройство или порфирия, причината за заболяването му остава неизвестна. След последен рецидив през 1810 г. е установена регентност. Най-големият син на Джордж III, Джордж, принц на Уелс, управлява като принц-регент до смъртта на баща си, когато наследява като Джордж IV. Историческият анализ на живота на Джордж III е преминал през "калейдоскоп на променящи се възгледи", които са зависили силно от предразсъдъците на неговите биографи и наличните им източници.
Джордж.