Изпълнен със самоненавист, Станхоуп приема предложението на Осбърн да му прочете писмото.
Разбира се, по-сложна версия на изречението е: "Пълен със самоненавист, Станхоуп приема предложението на Осбърн да му прочете писмото; писмото всъщност е пълно с похвали за Станхоуп".