След като започва с анекдот за това как Ясер Арафат идва да види президента Клинтън само няколко дни преди края на втория мандат на Клинтън, Рос се връща към периода на британския мандат и продължава през 80-те години, като дава кратка история на израелско-палестинския конфликт и неговите корени. Неговото участие започва в навечерието на войната в Персийския залив и 1991 г.
Конференция в Мадрид. След това книгата обхваща преговорите между израелския премиер Ицхак Рабин и сирийския президент Хафез ал-Асад, както и появата на Споразуменията от Осло от 1993 г. След това Рос преминава към мирния договор между Израел и Йордания от 1994 г., Временното споразумение от 1995 г. и убийството на Ицхак Рабин през ноември 1995 г. Той продължава с дипломатическите последствия от убийството до избирането на Бенямин Нетаняху за премиер, след което няколко глави са посветени на преговорите по Хебронското споразумение от 1997 г. Година по-късно Нетаняху и Арафат се споразумяват за меморандума на Уай Ривър. През 1998 г. Ехуд Барак наследява Нетаняху като премиер и поставя като приоритет преговорите със Сирия. След като разказва за падането на тази сделка, Рос преминава към срещата на върха в Кемп Дейвид през 2000 г. и оттам до избухването на Втората Интифада и срещата на върха в Таба през януари 2001 г.