Завърши следното изречение: Както Иорга си спомня, и двата романа на Морузи са завършени и "вибрират младежки, смели, националистически", но също така "рядко са били взети и прочетени". Според критика Раду Драгнеа, Морузи не се вписва в стилистичната форма на 1910-те години, "като че ли няма литература, която той да признае"; също така, според Карп, "Князът" мрази работата на румънските символисти, показвайки в това сходства с традиционалистите като Йон Горун, Джордж Пану и Михаил Садовеану. Следователно Драгнеа заключава, че Морузи "не пише за нас, неговите съвременници, които не са доволни от нищо [...]. Цялото му творчество ще остане ценен документ за бъдещите дни". Въпреки че многократно отказва да напише истинска автобиография, Морузи започва работа по "Moartea lui Cain" ("Смъртта на Каин"), която е публикувана само след смъртта му. В някои отношения продължение на "Înstrăinații", той подробно описва
Селяно въстание от 1907.