На 10 май фалшивата война завършва с мащабно германско нахлуване в неутралните ниски страни Белгия, Холандия и Люксембург и във Франция, заобикаляйки френските укрепления на линията Мажино по границата с Германия. След като завладява Холандия, Белгия и Люксембург, Германия се обръща срещу Франция, навлизайки в страната през Ардените на 13 май. Французите оставят тази област по-малко защитена, смятайки, че теренът е непроходим за танкове и други превозни средства. Повечето съюзнически сили са във Фландрия, очаквайки повторното изпълнение на плана на Шлифен за Първата световна война и са откъснати от френската континентална част. В резултат на това, а също и на превъзходните германски комуникации и тактика, битката за Франция е по-кратка, отколкото практически всички предвоенни съюзнически мисли биха могли да замислят. Продължи само шест седмици. На 10 юни Италия обявява война както на Франция, така и на Обединеното кралство, но не постига значителни успехи в тази кампания. Френското правителство избяга от Париж, и скоро,
Франция се предава на 22 юни. За да продължи унижението на френския народ и на самата страна, Хитлер организира подписването на документа за капитулация в гората на Компиен, в същия железопътен вагон, където германската капитулация е била подписана през 1918 г. Капитулацията разделя Франция на две основни части; северната част под германски контрол и южната част под френски контрол, базирана във Виши и наричана Виши Франция, която е приятелска към Германия. Много френски войници, както и тези от други окупирани страни, избягаха в Англия. Генерал де Гол се обяви за легитимен лидер на Свободна Франция и се закле да продължи да се бори. След неочакваната бърза победа, Хитлер повишава 12 генерали до ранг на фельдмаршал по време на церемонията за фельдмаршал през 1940 г.