Обобщи статията:  Как да опиша живота в Крим след година под руски контрол? Започваш да казваш неща като "Нека не говорим за това по телефона" и ставаш по-внимателен за страниците във Фейсбук, които "харесваш". Защото тоталното наблюдение и контрол се превърнаха в рутина -- както беше в Съветския съюз. Само за една година толкова много неща бяха загубени и изглежда много кримчани са забравили правата, които бяха част от живота на всеки. Има нарастващо ниво на цензура, неравенство и политически репресии срещу тези, които не са съгласни с правителството. В ежедневната си комуникация кримчаните, включително и тези, които подкрепят Путин и Русия, трябва да мислят за това, което правят и казват. Благодарение на дейността на ФСБ (руската тайна полиция) денонсирането - когато гражданин съобщава на властите за неправомерните действия на друг - отново е популярно. В Съветския съюз, особено в края на 30-те години на миналия век, писмените обвинения на съветските граждани срещу техните съседи, приятели и дори роднини доведоха до милиони жертви в затворите и лагерите на ГУЛАГ. Сега в Крим никой не се чувства в безопасност. Всеки, който не ви харесва, може да напише донесение и на следващия ден ще участвате в "радостна" беседа със службите за сигурност. Съществуват и значителни промени в най-основните права, като свободата на движение. Има две граници, охранявани от въоръжени, а понякога и ядосани мъже, които винаги имат въпроси за това къде отиваш и защо искаш да преминеш. За етническите украинци и кримските татари нещата са много трудни и хиляди са избягали в континентална Украйна през първите месеци след анексирането. Страховете им се потвърдиха, когато украински активисти и млади татари започнаха да изчезват. Някои по-късно бяха намерени мъртви, други все още са изчезнали. Украинските патриоти също напуснаха през първия месец или два след окупацията - би било опасно и неудобно да продължат да живеят на полуострова. Следващата вълна от мигранти бяха тези, които се надяваха да се приспособят към новите правила, но не можаха. Започнаха да си тръгват, когато стана...
Животът под пълно наблюдение и контрол вече е норма в Крим, казва писателят. Старата съветска практика за осъждане е станала обикновена, казва той. Той пише: Колкото по-труден става животът в Крим, толкова повече хора подкрепят Путин.