През следващите няколко години отношенията на Иван Кац с партията се влошиха. Неговият открит подход несъмнено напомня на Уолтър Улбрихт и други партийни фигури от същото поколение като лидера защо Кац е бил изключен от партията през 1926 г. Той открито критикуваше
Съветската блокада на Берлин, започнала през юни 1948 г. Той споделя мнението си с колегите делегати на регионалната партийна конференция в Зелендорф в края на годината, като използва възможността да атакува последния "двугодишен план" на правителството. По това време, в резултат на новооткрития си апетит за опозиция, Кац е "под партийно разследване". На 21 декември 1948 г. човекът, който беше освободен от публична длъжност от правителството на Хитлер през март 1933 г., беше освободен от длъжност за втори път, този път от правителството на Улбрихт, нов вид еднопартийна диктатура. Иронията не е пропусната от коментаторите. Приблизително единадесет седмици по-късно, на 14 март 1949 г., Иван Кац подава оставка от партийното си членство. Два месеца след това, на 12 май 1949 г., той отново се присъединява към СПД.