Завърши следното изречение: Шампионатът на Penske през 1994 г. в IndyCar World Series е един от, ако не и най-доминиращото представяне от състезателен екип в историята на американските състезания на отворени колела. Роджър Пенске е намерил ключа към победата, но също така е намерил начин да избяга от конкуренцията. Новото шаси на Penske PC-23 с двигателя Ilmor-Indy V8 ще захранва пилотите на Penske на Al Unser, Jr., Paul Tracy и Emerson Fittipaldi. Екипът печели 12 от 16 състезания, събира 10 полюса и 28 подиума по пътя си към шампионата. Екипът доминира и в спорния майски мач в Индианаполис. Пенске дебютира с радикално нов двигател на Мерцедес-Бенц в Инди, 500I. Този двигател използва разпоредба в правилата, предназначени за двигатели с бутален блок, като V-6 Buick двигатели, които позволяват допълнително 650 cm3 и 10 инча (4.9 psi / 33.8 kPa) на ускорение. Тази допълнителна мощност (най-малко 900 конски сили, и се твърди, че надвишава 1000) позволи на Пенски да се движат значително по-бързо, като им даде полюса и външния първи ред на мрежата за
78-ият Индианаполис 500. Ал Унсър и Емерсън Фитипали доминираха в състезанието, като в крайна сметка изминаха полето с 16 обиколки, за да отидат в надпреварата за 200 обиколки, когато Фитипали направи контакт със стената, излизаща от Завой 4, давайки на Ал Унсър лидерство и победа. Единственият пилот, който завърши на първия кръг беше новобранецът Жак Виленов. Този сезон дава на Пенске шампионата на пилотите с Ал Ънсър-младши, Купата на конструкторите с Penske PC-23 и Купата на производителите с двигателя Ilmor-Indy V8. (През 1995 г. Penske не успява да класира нито една кола за състезанието)