Обобщи статията:  Кратко ръководство за звука на музиката от Пол Симпсън. (Робинсън £9.99) В продължение на години мислех, че това е Вера Лин "Ще се срещнем отново" те планират да излъчват, когато атомните бомби паднаха, но според Пол Симпсън, в това основно ръководство за емблематичен филм, когато ядрен удар е неизбежен, Би Би Си възнамерява да изпълни ефирните вълни с песни от The Sound Of Music. Циничните хора ще твърдят, че да слушате "До-Ре-Ми" и "Моите любими неща" само ще ги направи невероятно нетърпеливи към забравата. Въпреки това останалите силни сили искрено се надяват да "поддържат някаква прилика на нормалност", като ни излагат на винаги оптимистичния фон Трапс. Винаги е било лесно да се присмиваш на "три часа монахини, които йодлират", а самият Кристофър Плъмър нарече картината "Звукът на слузта". Но аз я обичам, може би защото преди 50 години баба ми ме заведе да я гледам шест пъти в Капитолия в Кардиф. " Звукът на музиката " можеше да бъде много различен, ако Осмондс бяха претендирали за място във филма. Винаги се криех под седалката, когато нацистите обикаляха около манастира, и до ден днешен не съм виждал частта, в която монахините саботираха колите. Това беше филм, който привличаше жени, които имаха доминиращи съпрузи - всички онези, които се взираха в Капитан фон Трап, които очакваха вечерята им да е на масата. Баба ми, и милиони като нея, биха искали да са били Джули Андрюс, да режат завесите, за да правят дрехи, да падат в езера за забавление, бунтовнически да карат колело из провинцията, да правят пикници и като цяло да не обръщат внимание на домакинските задължения. По своя невероятен и неоткрит начин, "Звукът на музиката" е пионерски феминистки призив, и обикновените жени, които нямат никаква представа за това, за което Гермейн Гриър се разправя, го приемат и се идентифицират с него. Първата изненада в книгата на Симпсън е, че историята започва в Англия. Фон Трапс са потомци на Робърт Уайтхед, инженер, роден в Болтън през 1823 г. Отиде в чужбина да работи за миланска компания и...
Фон Трап са потомци на инженер от Болтън. Агата и капитан фон Трап се женят през 1911 и имат седем деца. Майката на децата умира от скарлатина през 1922 г. Филмът обаче не следва истинската история в някои аспекти.