След избухването на войната, Хабер, която е учила изкуство и философия в Бордо, се присъединява към Съпротивата, където среща бъдещия си съпруг, Лусиен Хамелин. Стана по-активна след като видя
Vel' d'Hiv Roundup през 1942 г. и започва да приющава евреи в дома си. Заедно с Лусиен, тя е арестувана през август 1943 г., но първоначално избягва депортацията, защото е бременна. Лусиен беше изпратен в концентрационния лагер Бухенвалд, а тя беше задържана в затвора Ла Рокет. Там тя започва да пише и рисува, като нейната тема е ежедневието на затворничките. Също така тя водела дневник, в който записвала преживяванията си. През април 1944 г. тя ражда син в болница в Париж. С помощта на Мишел Нойер, тя избяга с детето и намери убежище в дома на медицинска сестра близо до Клерак в родния си регион.