Попълнете следната фраза:
Войната завършва през май 1945 г. и Вайдт е освободен от британската армия през пролетта на 1946 г. Веднага се връща в Париж, възнамерявайки да се установи там, и основава "Ballets des Arts". Управителят на театъра Чарлз Дълин му урежда да използва студио в театъра на Сара Бернхард. Случайно това е същото студио, което импресарио Сергей Дягилев е предоставил на Нижински още през 1909 г. По това време той е подкрепян в своите танцови дейности от Доминик (1930-) и Франсоаза Дюпуй. Дюпуи, съответно танцьор и хореограф, и най-младите му протежета, които първоначално се срещат един друг през 1946 г. в танцов клас, проведен от Жан Вайдт, по-късно ще продължат да представят хореографията на Венд и през двадесет и първи век. В Париж Вайдт изгражда компанията си и въпреки липсата на пари и често тежките условия на живот, предприема различни обиколки на разбит континент, включително едно в окупираната Германия и друго, през 1947 г., в Копенхаген. Турнето в Копенхаген през 1947 г., което включва "Международен конкурс по хореография", където Уайд получава първа награда с революционно произведение, наречено "La Cellule / Die Zelle" ("Клетката"). В Париж обаче критиците не са впечатлени от триумфа му в Дания, а хореографията на Жан Вайд изглежда е излязла от мода след края на войната. Има още една успешна обиколка на Холандия и Белгия, а репутацията му остава силна в останалата част на Германия, но финансирането продължава да бъде предизвикателство. През 1948 г. той най-накрая се премества в източната част на Берлин, която от 1945 г. е администрирана като част от съветската окупационна зона, където перспективата за сравнително щедра държавна финансова подкрепа за балета е привлечена.