Завърши следното изречение: В полунощ на 14 юли 1918 г. дивизията печели трайно отличие. Участва в
Aisne-Marne Offensive като член на Американските експедиционни сили (AEF) в Европа, дивизията защитава френската столица Париж с позиция на брега на река Марна. Седмият автоматски батальон от 3-та дивизия се втурва към Шато-Тиери сред отстъпващите френски войски и задържа германците на река Марна. Докато заобикалящите единици се оттеглят, 3-та дивизия, включително 4-ти, 30-ти и 38-ти пехотен полк, остават непоколебими през цялата Втора битка при Марна, а упоритата защита на полковник Улисис Г. МакАлександър печели на 3-та дивизия прякора си като "Скала на Марна". По време на мащабната атака, командващият офицер на 3-та пехотна дивизия, генерал-майор Джоузеф Т. Дикман, провъзгласява "Nous Resterons La" (Ние ще останем тук). Сините и бели знаци им дадоха прякора "Сините и бели дяволи". Останалата част от дивизията е абсорбирана под френско командване, докато не се събере отново под командването на генерал-майор Джоузеф Дикман и до 15 юли 1918 г. те поемат тежестта на това, което ще бъде последната германска офанзива на войната. Генерал Джон Джоузеф "Блек Джак" Першинг, главнокомандващ на AEF на Западния фронт, нарича тази позиция "една от най-блестящите страници в аналите на военната история". По време на войната двама членове на дивизията са наградени с Медал на честта.