Завърши следното изречение: Някои историци твърдят, че генезисът на проклятието се връща много по-назад; че предполагаемият коварен начин, по който те спечелиха знамето през 1908 г. (което доведе до последната им победа в Световната серия), разгневи "боговете на бейзбола". За липса на стандартен термин, това може да се нарече проклятието на Фред Меркъл, тъй като той е бил в центъра на спора. Всеки пост-сезона, в който са участвали оттогава, изглежда е бил катастрофа от някакъв вид, от Хек Уилсън, който е загубил топка на слънце, до удара на Бейб Рут, до "
Инцидентът със Стив Бартман". Когато спечелиха дивизията през 1984 г., първата си титла от 1945 г. насам, мениджърът Джим Фрей извика в клубната къща, наситена със шампанско: "Мамицата е на гърба ни!" Някои фенове приеха това като целувка на смъртта, която се оказа, когато в последния мач на "Падиърс" в Сан Диего, топката се изплъзна под ръкавицата на Леон Дърам, предшественик на подобен инцидент с Бил Бъкнър, който ще се случи две години по-късно. Това изисква бързо споменаване на "Ex-Cubs Factor", разклонение на основната "проклятие" на Кубс: че всеки отбор, достигнал до пост-сезона от 1945 г. насам и имащ 3 или повече бивши Кубс, почти със сигурност е обречен да загуби или в плейофите или в Сериите поради "критична маса от Cubness". Пиратите от 1960 г. бяха единственото изключение до 2001 г., когато Даймондбекс ефективно сложиха край на разговорите за това проклятие, като спечелиха Сериите в драматичен финал, в който участваха 2 от 3-те бивши Кубс, един от тях (Луис Гонзалес), осигурявайки серийното печелившо RBI.