Протестантите се характеризират с поведение, подчертаващо личността, известна още като същество? Като се има предвид предишния въпрос, напишете контекст, който съдържа отговора. Може да е от 1 до 20 изречения. Контекст:
Има много форми на духовни или религиозни учители в християнството, във всички три основни традиции - (римско) католическа, (източна) православна католическа и протестантска/неконфессионална, с по-силна традиция на духовно формиране в по-историческите и авторитарни/иерархични християнски традиции с дълга традиция на "разпознаване на духовете", на призвания и други аспекти на духовния живот, особено в Римската и Православната католическа църкви. Тези позиции включват: почетната, но неформална позиция на старците или старейшините - мъж (или по-рядко жена), често монашеска, смята се, че е облагодетелствана от Бог с определени дарове за напътствие на душите и откриване и коригиране на прелестите (духовна гордост или измама) - който действа като духовен водач или баща в православната католическа традиция, особено в руското православие (виж Оптинен манастир, който имаше дълга линия от споменати старци); свещеникът или изповедникът в римокатолицизма, който често е човек в свещения орден, но може да бъде монашеско или друго лице, уважавано за неговите духовни постижения или проницателност (дори папата на Рим има изповедник, който не винаги е епископ и поради йерархичната структура на църквата не може да бъде равен на неговия авторитет), което е полуофициална позиция на официалната, за разлика от неофициалните позиции на духовните водачи в православната църква В съответствие с индивидуалистичната природа на повечето протестантски деноминации, акцентът върху това да бъдеш ръководен в духовното развитие е малък, с голям акцент...