Обобщи статията:  Стивън Хокинг направи искрена молба да спрем страдащите от моторни неврони да умират без глас. Най-известният учен в света каза, че загубата на способността за комуникация е едно от най-страшните предизвикателства, пред които са изправени хората с заболяване на двигателния неврон. Въпреки това активистите се опасяват, че липсата на финансиране в цяла Великобритания означава, че много страдащи не получават помощта, която заслужават. Някои чакат с месеци, когато разчитат на близки, за да им обяснят нуждите, но други умират преди това. Физикът Хокинг, чиято вдъхновяваща история е обект на спечелилия Оскар биографичен филм "Теорията на всичко" с участието на Еди Редмейн, губи способността си да говори през 1985 г. Стивън Хокинг каза, че неспособността да общува е "един от най-страшните и изолиращи аспекти на живота с заболяване на моторните неврони". Той е направил молба да се гарантира, че други страдащи не умират без глас. Сега той говори чрез синтезатор на реч с отличителен електронен глас, признат в световен мащаб. Той каза: "Аз съм покровител на Асоциацията за заболявания на моторните неврони. <unk>Кампанията им "Не ме оставяй да умра без глас" подчертава, че невъзможността да общуваш е един от най-страшните и изолиращи аспекти на живота с заболяване на двигателния неврон (ДНН). <unk>Всеки с МНД трябва да има достъп до логопедия и езикова терапия и до широкия спектър от комуникационни технологии, които съществуват. Никой не трябва да умира без глас. Данните показват, че най-малко двама от всеки пет пациенти с МНБ чакат повече от шест седмици, за да получат необходимото комуникационно оборудване, което може да варира от прости алфавитни диаграми и логопедия до високотехнологична поддръжка като устройства за превръщане на текст в реч, системи за поглед и гласови банки. Между 80-95% от хората, живеещи с MND, изпитват някаква загуба на реч преди да умрат. Отслабването на мускулите на устната и езика, гласовите струни и гърдите допринася за влошаване на способността за говорене и преглъщане. До 5000 души живеят с MND по всяко време, но 30% умират в рамките на една година от диагнозата, а над 50% в рамките на две...
Физикът Хокинг, който страда от болестта, губи способността си да говори през 1985 г. Каза, че това е един от най-страшните и изолиращи аспекти на болестта. Активистите се страхуват, че много пациенти умират, преди да получат необходимата им помощ. Много от тях чакат месеци за комуникационно оборудване, разчитайки на семейството си да интерпретира нуждите им, но други умират първи. Необходимото оборудване включва алфавитни диаграми, речева терапия, както и високотехнологични устройства за говор, системи за поглед и гласови банки. 5000 души живеят с болестта - 30% умират в рамките на година от диагнозата.