След като японците бяха принудени да се защитават през втората половина на 1942 г., американците се сблъскаха с силно укрепени гарнизони на малки острови. Те решават да използват стратегията на "скачане от остров на остров", оставяйки най-силните гарнизони сами, просто прекъсвайки снабдяването им чрез морски блокади и бомбардировки и осигурявайки бази за операции на слабо защитените острови. Най-забележителната от тези островни битки е Битката при Иво Джима, където американската победа проправя пътя за въздушното бомбардиране на японската континентална част, което завършва с атомните бомбардировки на Хирошима и Нагасаки и бомбардировката на Токио, която
принудиха Япония да се предаде.