Обобщи статията:  Астрономите са заснели четири изображения на една и съща експлодираща звезда на 9 милиарда светлинни години от нас, докато е изпълнявала невероятна космическа илюзия. По този начин те потвърдиха ефекта, предсказан от общата теория на относителността на Алберт Айнщайн преди 100 години. Телескопът "Хъбъл" направи тези изненадващи многобройни снимки с помощта на галактически куп, който действаше като естествена лупа. Мощната гравитация на една галактика, вградена в масивно скопление от галактики в това изображение на космическия телескоп Хъбъл, произвежда множество изображения на една далечна свръхнова далеч зад нея. И галактиката, и галактическото клъстер се държат като гигантски космически лещи, огъвайки и увеличавайки светлината от свръхновата зад тях. Суперновата може да се види, защото светлината й поема различни пътища около клъстера, разположен между експлодиралата звезда и телескопа, обикалящ около Земята. Гравитацията на клъстера кара преминаващите фотони, или частици светлина, да се огъват. Гравитационното лещиране се случва, когато галактиките и други обекти усилват светлината, идваща от други далечни обекти. Това позволява на телескопи като Хъбъл да виждат обекти, които иначе биха били твърде слаби и далечни. Това ще комбинира силата на Хъбъл с естественото усилване, причинено от силното гравитационно обективно облъчване на отдалечени галактически купчета, за да се изследва миналата Вселена. Айнщайн е предсказал това, когато е обяснил как огромни обекти огъват пространство-времето, за да създадат това, което ние усещаме като гравитация. Астрономите се възползват от така нареченото "гравитационно огледало", за да увеличат възможностите на Хъбъл за изобразяване и да погледнат по-далеч назад във времето. Те казват, че последните изображения могат да помогнат за прецизиране на техните оценки за количеството и разпределението на тъмната материя в галактиката. Тъмната материя не може да се види директно, но се смята, че съставлява по-голямата част от масата на Вселената. Случайно свръхновата, която експлодира преди около девет милиарда години, е била подравнена с междинното галактическо клъстер, използвано по време на наблюденията на Хъбъл през 2011 г. Учените се върнаха към снимките през ноември, за да търсят свръхнови...
Супернова може да се види, защото светлината й поема различни пътища. Това позволило на астрономите да направят четири снимки на древната звезда. Масивно галактическо клъстер изкривява светлината, докато пътува към Земята. Айнщайн е предсказал това в теорията си, която обяснява как обектите огъват пространство-времето, за да създадат това, което ние възприемаме като гравитация. Изображенията могат да помогнат да се обясни поведението на тъмната материя в близкия клъстер. Очаква се светлината от свръхновата да се появи отново през следващите няколко години.