Com el Regne Mauro-romà més gran, el Regne d'Aurès va combinar aspectes de la cultura romana i berbèrica per governar de manera eficient sobre una població composta tant de provincials romans com de tribus berbèriques. Per exemple, el rei Masties va utilitzar el títol de "Dux" i més tard "Imperator" per legitimar el seu govern i es va declarar obertament cristià. Tot i això, Aurès no reconeixia la sobirania de l'Imperi romà restant a l'Est (sovint anomenat l'Imperi Bizantí pels historiadors moderns) i el rei Iabdas va envair sense èxit la prefectura pretoriana d'Àfrica, establerta després que els bizantins haguessin derrotat
Els vàndals. Una possible raó per la qual els berbers no es van poder integrar amb tant d'èxit en l'Imperi Bizantí com havien estat abans era el canvi bizantí de llengua del llatí al grec, els berbers ja no eren bilingües amb la llengua dels seus governants nominals.