El prestigi d'Octavià i, el més important, la lleialtat de les seves legions s'havien vist impulsades pel llegat de Juli Cèsar del 44 aC, pel qual va ser adoptat oficialment com a únic fill de Cèsar i únic hereu legítim de la seva enorme riquesa. Antoni havia estat l'oficial superior més important i de més èxit de l'exèrcit de Cèsar ("magister equitum") i, gràcies al seu historial militar, va reclamar una part substancial del suport polític dels soldats i veterans de Cèsar. Tant Octavi com Antoni havien lluitat contra els seus enemics comuns en la guerra civil dels alliberadors
que va seguir a l'assassinat de Cèsar.