Els rellotges d'encens van ser utilitzats per primera vegada a la Xina al voltant del segle VI; al Japó, un d'aquests rellotges d'encens es va continuar utilitzant al Shōsōin, tot i que els seus caràcters no són xinesos, sinó devanagari. A causa del seu freqüent ús de caràcters devanagari, que suggereix el seu ús en cerimònies budistes, Edward H. Schafer va especular que els rellotges d'encens van ser inventats a l'Índia. Tot i que similars al rellotge de vela, els rellotges d'encens cremaven de manera uniforme i sense una flama; per tant, eren més precisos i més segurs per al seu ús a l'interior.
cremades uniformement i sense flama