L'administració nazi també reclutà ciutadans bàltics en els exèrcits alemanys. La Força de Defensa Territorial Lituana, composta per voluntaris, es va formar el 1944. El LTDF va arribar a la mida d'uns 10.000 homes. El seu objectiu era lluitar contra l'Armada Roja que s'aproximava, proporcionar seguretat i dur a terme operacions antipartisanes dins del territori, reivindicat pels lituans. Després de breus enfrontaments contra els partisans soviètics i polonesos (Armia Krajowa), la força es va dissoldre, els seus líders van ser arrestats i enviats als camps de concentració nazis, i molts dels seus membres van ser executats pels nazis. La Legió Letònia, creada el 1943, consistia en dues divisions reclutades de la Waffen-SS. L'1 de juliol de 1944 la Legió Letona tenia 87.550 homes. Altres 23.000 letons servien com a "auxiliars" de la Wehrmacht. Entre altres batalles van participar en les batalles del setge de Leningrad, a la butxaca de Courland, en les defenses de la muralla de Pomerània, al riu Velikaya per a la muntanya "93,4" i en la defensa de Berlín. La 20a Divisió Waffen Grenadier de les SS (1a Estònia) es va formar el gener de 1944 a través del reclutament. Consistint en 38.000 homes van participar en la Batalla de Narva, la Batalla de la Línea de Tannenberg
, la Batalla de Tartu, i l'Operació Aster.