Després de graduar-se al LaGrange College a LaGrange, Geòrgia, i casar-se amb Samuel Swainswright Smith, Ella va començar a treballar com a costurera. Va passar anys reparant nines trencades de bisque portades pels seus veïns i experimentant amb maneres de produir nines més resistents. Amb el temps es va convertir en la fabricació de nines a temps complet, venent principalment als amics i veïns. Després d'experimentar el primer èxit, va exposar les seves nines a l'Exposició Mundial de 1904
a St. Louis, guanyant un Gran Premi per a la Innovació i ajudant a establir un mercat nacional per al seu producte, i més tard va exposar nines a la Fira del Sud-est a Atlanta, Ga. i a l'Exposició de Jamestown. Va rebre una patent pel seu disseny el 1905, en la qual va descriure la seva nineta de la següent manera: