També es van organitzar ales de defensa aèria per a les principals àrees metropolitanes al llarg de la costa oest, utilitzant unitats d'entrenament adscrites a les ales. El 1944 la probabilitat d'un atac aèria a gran escala al llarg de la costa oest des del bombardeig de Dutch Harbor
dos anys abans era remot, i aquestes ales de defensa aèria es van reduir a unitats de paper.