L'arquitecte, Mateus Vicente de Oliveira, s'havia format sota Ludovici de Ratisbona i durant la construcció del palau reial i el convent de Mafra. El palau clàssic més fosc i massiu de Mafra no sembla haver influït en el disseny de Queluz, que té un estil més lleuger i més airejat. Les obres van començar el 1747 i van continuar ràpidament fins al 1755, quan es va interrompre pel gran terratrèmol de 1755
, després de la qual els treballadors van ser més urgentment necessaris per a la reconstrucció de la ciutat. El terratrèmol va resultar ser un catalitzador, perquè el procés de reconstrucció urbana va estimular el desenvolupament de les arts a Portugal. L'arquitectura posterior de Queluz va ser influenciada per noves idees i conceptes. Quan es van reprendre les obres el 1758, el disseny va ser adaptat per por d'un altre terratrèmol. Així, les obres posteriors prenen la forma d'edificis baixos i llargs, estructuralment més estables que un bloc alt: com a resultat, vist des de la distància, el palau s'assembla a llargues enfilades unides per pabellons més alts en lloc d'una sola construcció.