Després de la crisi dels míssils de Cuba, va començar una nova fase que va veure la divisió sino-soviètica entre la Xina i la Unió Soviètica complicar les relacions dins de l'esfera comunista, mentre que França, un estat del bloc occidental, va començar a exigir una major autonomia d'acció. L'URSS va envair Txecoslovàquia
per reprimir la Primavera de Praga de 1968, mentre que els EUA experimentaven turbulències internes del moviment pels drets civils i l'oposició a la Guerra del Vietnam. En els anys 60 i 70, un moviment internacional per la pau va fer arrels entre els ciutadans de tot el món. Es van produir moviments contra les proves d'armes nuclears i pel desarmament nuclear, amb grans protestes contra la guerra. En la dècada de 1970, ambdues parts havien començat a fer concessions per a la pau i la seguretat, inaugurant un període de distensió que va veure les converses sobre limitació d'armes estratègiques i l'obertura de relacions dels Estats Units amb la República Popular de la Xina com un contrapès estratègic per a l'URSS. Una sèrie de regims autoproclamats marxistes es van formar en la segona meitat de la dècada de 1970 al Tercer Món, incloent Angola, Moçambic, Etiòpia, Cambodja, Afganistan i Nicaragua.