La crisi política polonesa de 1968, també coneguda a Polònia com la Marxa d'Estudiants de 1968, o esdeveniments de març (en polonès: Marsz Studencki), va ser una sèrie de grans protestes estudiantils, intel·lectuals i d'altres tipus contra el règim comunista de la República Popular de Polònia. La crisi va conduir a la supressió de les vagues estudiantils per part de les forces de seguretat en tots els principals centres acadèmics de tot el país i la posterior repressió del moviment dissident polonès. També va anar acompanyada d'una emigració massiva després d'una campanya antisemita (marcada com "anti-sionista") emesa pel ministre d'Afers Interns, el general Mieczysław Moczar, amb l'aprovació del primer secretari Władysław Gomułka del Partit Obrer Unit Polonès (PZPR). Les protestes van coincidir amb els esdeveniments de la Primavera de Praga a la veïna Txecoslovàquia, donant noves esperances de reformes democràtiques entre la intel·ligència. Els disturbis txecoslovacs van culminar en la invasió del Pacte de Varsòvia a Txecoslovàquia
el 20 d'agost de 1968.