L'avanç de Platt a Eritrea es va comprovar durant les set setmanes de la Batalla de Keren (febrer-abril de 1941), durant la qual l'Esquadró No. 237 va observar les posicions italianes i va participar en bombardejos. Després que els italians es retiressin i es rendissin, l'esquadró rodesià avançà cap a Asmara el 6 d'abril, des d'on es va embarcar en sortides de bombardeig al port de Massawa. El mateix dia, la guarnició italiana a la capital d'Abissínia, Addis Abeba, es va rendir a la 11a Divisió (Àfrica Oriental), incloent-hi molts rodesians. Durant la Batalla d'Amba Alagi
, les forces de Platt i Cunningham van convergir i van envoltar la resta dels italians, que estaven comandats pel duc d'Aosta a la fortalesa muntanyosa d'Amb Alagi. El virrei es va rendir el 18 de maig de 1941, acabant efectivament la guerra a l'Àfrica Oriental. L'Esquadró No. 237 i la Bateria Antitanc de Rhodesia es van traslladar a Egipte per unir-se a la guerra al Desert Occidental. Algunes guarnicions italianes van continuar lluitant, l'última es va rendir només després de la Batalla de Gondar al novembre de 1941. Fins a aquest moment, els regiments Nigèria i Costa Daurada, en part comandats per rodesians, es van quedar a Abissínia, patrullant i recollint les unitats italianes disperses. Al voltant de 250 oficials i 1.000 altres rangs de Rhodèsia del Sud van romandre a Kenya fins a mitjans de 1943.