La coalició de Shamir incloïa Likud, el Partit Religiós Nacional, Shas, Agudat Israel, Degel HaTorah, el Partit Liberal Nou, Tehiya, Tzomet, Moledet, Unitat per la Pau i l'Immigració i Geulat Israel, i tenia 62 dels 120 escons a la Knesset. Alguns autors (incloent el politòleg Clive A. Jones i els historiadors Avi Shlaim i Benny Morris) van afirmar més tard que el 24è govern d'Israel va ser el govern més de dreta de la història del país. Tehiya, Tzomet i Moledet van abandonar la coalició a finals de 1991 i principis de 1992 en protesta per la participació de Shamir a la Conferència de Madrid.
, però el govern va romandre en el càrrec fins que Yitzhak Rabin va formar el govern vint-i-cinc, després de la victòria del Partit Laborista a les eleccions de 1992.