title: Žemaitėjė
text: Žemaitiu koltūra smarkē vēkė baltu viera, paskpm atiejosė krėkštiuonībė, maišėmasis so lietovēs. Nū paguonībės čiesā īr ėšlikė̄ daug alkū, alkakalniu, švėntvėitiu, kapū (mėlžėnkapiu), kūliu. Krašta istuorėjė atmen daug pėliekalniu. Ėš Perkūna čiesa ī dabartėnė žemaitiu koltūra pariejė legėndas, sakmės, padavėmā, dainės. Žemaitėjė ėlgiausė vėsuo Euruopuo (naskaitlioujant šiaurės ė rītū) ėšlaikė sava prigimtėnė viera. Ale paskom, ka parėjė i krikštiuonībė, palėka dėdlēs katalėkās. Žemaitėjuo kap nėikor kėtor prī suodu, palē plentus īr pilna krīžiu, kuoplītštolpiu, senuobėniu kapeliu. Zars kuožnam kaimė īr kuoplīčielės so Marėjės mūkelė. Daug bažninčiu, īpatingā medėniu. Žemaitėjės parobežie, Šiauliū rajuonė īr ėšskėrtėnis Krīžiu kalns. A Žemaitiu Kalvarėjė, kap ė Šėlova, īr dėdli katalįku vieras ėšpažinėmā cėntrā. Čė vīkst atlaidā, i katrus sosirenk tūkstontē žmuoniū.