21.9.2007 Euroopan unionin virallinen lehti L 246/47 KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 20 päivänä syyskuuta 2007, benfurakarbin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2007) 4285) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2007/615/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattami- sesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktii- vin 91/414/ETY (') ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan neljän- nen alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 alakohdan mukaan jäsenvaltio voi 12 vuoden kuluessa kyseisen direktiivin tiedoksi antamisesta sallia, että markkinoille saatetaan sel- laisia kasvinsuojeluaineita, jotka sisältävät kyseisen direk- tiivin liitteeseen I kuulumattomia tehoaineita ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen, samalla kun kyseisiä tehoaineita tutki- taan asteittain työohjelman mukaisesti. Komission asetuksilla (EY) N:o 451/2000 (?) ja (EY) N:o 703/2001 (?) vahvistetaan direktiivin 91/414/ETY 8 ar- tiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman toisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä luettelo tehoaineista niiden arviointia ja mahdollista di- rektiivin 91/414/ETY liitteeseen 1 sisällyttämistä varten. Luettelossa on mukana benfurakarbi. Benfurakarbin vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympä- ristöön on arvioitu asetusten (EY) N:o 451/2000 ja (EY) N:o 703/2001 säännösten mukaisesti ilmoittajan ehdot- ()) EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on vii- meksi muutettuna komission direktiivillä 2007/52/EU (EUVL L 214, 17.8.2007, s. 3). (?) EYVL L 55, 29.2.2000, s. 25. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna —asetuksella (EY) N:o 1044/2003 (EUVL L 151, 19.6.2003, s. 32). () EYVL L 98, 7.4.2001, s. 6. (5) tamien käyttötarkoitusten osalta. Lisäksi kyseisissä asetuk- sissa nimetään esittelevät jäsenvaltiot, joiden on toimitet- tava asiaa koskevat arviokertomukset ja suositukset Eu- roopan — elintarviketurvallisuusviranomaiselle — asetuksen (EY) N:o 451/2000 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Ben- furakarbin osalta esittelevänä jäsenvaltiona oli Belgia, ja kaikki asiaa koskevat tiedot toimitettiin 2 päivänä elo- kuuta 2004. Arviokertomusta ovat tarkastelleet jäsenvaltiot vertaistar- kasteluna ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomai- nen arviointia koskevassa työryhmässään, ja se on esitetty komissiolle 28 päivänä heinäkuuta 2006 Euroopan elin- tarviketurvallisuusviranomaisen benfurakarbia koskevan tieteellisen kertomuksen muodossa. Jäsenvaltiot ja komis- sio ovat tarkastelleet kyseistä arviokertomusta elintarvike- ketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komi- teassa, ja tarkastelu on saatettu päätökseen 16 päivänä maaliskuuta 2007 komission benfurakarbia koskevalla tarkastelukertomuksella. Kyseisen tehoaineen arvioinnissa tuli esiin joitakin avoi- mia kysymyksiä. Benfurakarbin tärkein aineenvaihdunta- tuote on karbofuraani, joka myös on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti arvioitu tehoaine. Benfurakarbia käytettäessä muodostuu sen aineenvaihduntatuotetta kar- bofuraania, joka on huomattavasti myrkyllisempää kuin lähtöaine benfurakarbi. Benfurakarbin käytöstä aiheutu- vien karbofuraanin jäämien osalta arvioinnissa on tullut esiin kysymys erityisen arkojen kuluttajaryhmien, varsin- kin lasten, välittömästä altistumisesta. Euroopan elintarvi- keturvallisuusviranomainen on kuitenkin todennut, ettei kuluttajille aiheutuvaa riskiä ole mahdollista arvioida ko- konaisuudessaan, sillä ilmoittajan esittämistä asiakirjoista puuttuu tietoja. Lisäksi säädetyssä määräajassa toimitetut tiedot olivat riittämättömiä, jotta elintarviketurvallisuus- viranomainen olisi pystynyt arvioimaan kokonaisuudes- saan pohjaveden saastumisriskin muiden aineenvaihdun- tatuotteiden kuin karbofuraanin osalta. Saatavilla olevien tietojen perusteella ei myöskään ole osoitettu, että lin- nuille, nisäkkäille, vesieliöille, maaperässä eläville eliöille, lieroille ja muille eliöille, jotka eivät ole aineen kohteena,