L 204/10 Euroopan unionin virallinen lehti 26.7.2006 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/52/EY, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006, elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista annetun direktiivin 95/2/EY ja elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista makeutusaineista annetun direktiivin 94/35/EY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEU- VOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (*), noudattavat — Euroopan — yhteisön — perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (?), sekä katsovat seuraavaa: (1) — Elintarvikelisäaineet voidaan hyväksyä käytettäviksi elintar- vikkeissa ainoastaan, jos ne ovat elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä- misestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/107/ETY (5) liitteen II säännösten mukaisia. (2) — Direktiivissä 95/2/EY () vahvistetaan luettelo elintarvikeli- säaineista, joita yhteisössä saa käyttää, sekä niiden käyttöä koskevat edellytykset. (3) — Direktiivissä 94/35JEY (?) vahvistetaan luettelo hyväksy- tyistä makeutusaineista, joita yhteisössä saa käyttää, sekä niiden käyttöä koskevat edellytykset. (1) EUVL € 255, 14.10.2005, s. 59. (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 26. lokakuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 2. kesäkuuta 2006. (9) EYVLL 40, 11.2.1989, s. 27, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1). ()) EYVLL 61, 18.3.1995, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/114/EY (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 58). (P) EYVLL 237, 10.9.1994, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/115/EY (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 65). (4) (5) Direktiivien 95/2/EY ja 94/35/EY antamisen jälkeen elintarvikelisäaineiden alalla on tapahtunut teknistä kehi- tystä. Direktiivejä olisi mukautettava tämän kehityksen huomioon ottamiseksi. Euroopan — elintarviketurvallisuusviranomaisen — (EFSA) 26 päivänä marraskuuta 2003 antaman lausunnon perus- teella komissio ehdottaa nyt muutoksia voimassaoleviin lupiin, jotta nitrosamiinipitoisuudet voitaisiin pitää mah- dollisimman pieninä vähentämällä elintarvikkeisiin lisättä- vien — nitriittien ja nitraattien määrää, ilman — että elintarviketuotteiden mikrobiologista turvallisuutta heiken- netään. EFSA suosittelee, että nitriitti- ja nitraattitasot vahvistetaan lainsäädännössä lisättyinä määrinä. FFSAn mielestä lisätty nitriitin määrä pikemminkin kuin nitriitti- jäämä auttaa torjumaan C. botulinum -bakteeria. Säännöksiä olisi muutettava siten, että lämpökäsittelemättömissä ja lämpökäsitellyissä lihatuotteissa, juustossa ja kalassa sallitut enimmäismäärät olisi ilmaistava lisättyinä määrinä, kuten EFSA esitti. Tietyille perinteisesti valmistetuille lihatuotteille olisi kuitenkin poikkeuksellisesti asetettava jäämien enim- mäismäärät, mikäli tuotteet määritellään ja yksilöidään riittävän hyvin. Asetettavien tasojen avulla tulisi taata, että elintarvikkeita käsittelevän tieteellisen komitean vuonna 1990 määrittämä hyväksyttävä päiväsaanti ei ylity. Tuotteet, joita ei mainita nimenomaisesti tässä direktiivissä mutta joita valmistetaan perinteisesti samalla tavoin (samanlaiset tuotteet), voidaan tarvittaessa luokitella direktiivin 95/2/EY 5 ja 6 artiklan mukaisesti. Juuston osalta enimmäismäärä olisi ilmaistava juustomaitoon lisättynä määränä. Käytet- täessä menetelmää, jossa nitraatti lisätään heran poistami- sen ja veden lisäämisen jälkeen, lopullisten määrien olisi oltava samat kuin ne olisivat siinä tapauksessa, että nitraatti olisi lisätty suoraan juustomaitoon. Direktiivin 95/2/EY muuttamisesta annetussa direktiivissä 2003/114/EY komissiota ja EFSAa vaadittiin tarkastelemaan uudelleen p-hydroksibentsoaattien ja niiden natriumsuolo- jen (E 214-E 219) käyttöä koskevia edellytyksiä ennen 1 päivää heinäkuuta 2004. EFSA arvioi p-hydroksibentso- aattien turvallisuutta koskevat tiedot ja antanut asiasta lausuntonsa 13 päivänä heinäkuuta 2004. FFSA vahvisti metyyli- ja etyyli-p-hydroksibentsoehappoestereiden — ja niiden natriumsuolojen muodostaman ryhmän yhteenlas- ketun hyväksyttävän päiväsaannin arvoksi 0-10 mg painokiloa kohti (0-10 mg/kg bw) FFSA katsoi, että propyyliparabeenia ei pitäisi sisällyttää tämän ryhmän hyväksyttävään päiväsaantiin, koska propyyliparabeenilla, toisin kuin metyyli- ja etyyliparabeenilla, on vaikutuksia sukupuolihormoneihin ja nuorten urospuolisten rottien sukupuolielimiin. Näin ollen EFSA ei voinut suositella hyväksyttävää | päiväsaantia propyyliparabeenille, koska selvää haitatonta vaikutustasoa (NOAEL) ei ole olemassa. On tarpeen poistaa E 216 propyyli-p-hydroksibentsoaatti ja E 217 natrium-p-hydroksibentsoaatti direktiivistä 95/2/EY. Lisäksi on tarpeen lopettaa p-hydroksibentsoaattien käyttö nestemäisissä erityisvalmisteissa.