L 336/38 Euroopan unionin virallinen lehti 12.11.2004 (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) NEUVOSTO NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 2 päivänä marraskuuta 2004, Itävallalle annettavasta luvasta soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukais- tamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (2004/758/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen = arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun — kuudennen — neuvoston — direktiivin 77/388|ETY (!) ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Komission pääsihteeristö kirjasi 3 päivänä maaliskuuta 2004 Itävallan hallituksen komissiolle esittämän pyynnön saada toteuttaa kolme toimenpidettä, jotka poikkeavat direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakoh- dasta. (2) — Itävallan pyytämän poikkeavan toimenpiteen tarkoituk- sena on määrätä tavaran luovutuksen vastaanottaja alv- velvolliseksi kolmessa erityistapauksessa: ensinnäkin luo- vutettaessa sellaisia tavaroita, jotka alv-velvollinen on an- tanut vakuudeksi toisen henkilön hyväksi kyseisen vakuu- den toteuttamiseksi; toiseksi tavaroiden luovutuksissa, kun omistuksenpidätys on siirretty luovutuksensaajalle ja luovutuksensaaja käyttää tätä oikeutta ja kolmanneksi luovutettaessa velallisen kiinteää omaisuutta maksuvelvol- () EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35). lisuuden määräävän päätöksen perusteella pakkomyynti- menettelyssä toiselle henkilölle. Ehdotettuja toimenpiteitä pidetään tiettyjen veropetosten ja veronkierron estämi- seen tähtäävinä toimenpiteinä mainituilla aloilla. (3) — Kun alv-velvollinen luovuttaa tavaroita vakuudeksi vakuu- den saajalle kyseisen vakuuden toteuttamiseksi, kyseessä on usein tilanne, jossa vakuuden antajan velanmaksukyky on heikentynyt, ja tämä koskee myös verovelkoja. Kun tavarat vastaanottava vakuuden haltija käyttää oikeuttaan myydä vakuus kolmannelle osapuolelle, tämä myynti ai- heuttaa luovutuksen myös vakuuden antajalta vakuuden ottajalle. Tällaisissa tapauksissa alv-menetyksiä on synty- nyt siitä, että ei ole voitu evätä vakuuden ottajan oikeutta vähentää veroja ja vakuuden antajaa ei ole voitu saada vastuuseen, koska hän on maksukyvytön tai on kadon- nut. Itävallan viranomaisten kohtaamien ongelmien laa- juuden vuoksi tarvitaan oikeudellisia toimenpiteitä. Vas- taavanlainen poikkeus on jo myönnetty Saksalle päätök- sellä 2002/439EY (9. (4) — Jos tavaroiden ostajan kyky hoitaa ostosta aiheutuneet velat on heikentynyt, tavaroiden luovuttaja pidättää itsel- lään omistusoikeuden ja saattaa luovuttaa tämän oikeu- den ja ostohinnan vaatimisoikeuden kolmannelle osapuo- lelle, tavallisesti pankille, vakuudeksi lainasta, jonka pankki myöntää ostajalle. Jos ostaja keskeyttää velkansa hoitamisen, pankki toteuttaa omistusoikeutensa; tämä merkitsee tavaroiden luovuttamista alkuperäiseltä osta- jalta pankille. Tällaisessa tapauksessa pankki ei tavallisesti maksa alkuperäiselle ostajalle luovutuksesta syntyvää lii- kevaihtoveroa vaan käyttää sen alkuperäisen ostajan velan kuittaamiseen. Tämän vuoksi verottajalta jää saamatta alv-tuloja, koska alkuperäiset ostajat ovat tavallisesti mak- sukyvyttömiä tai ovat kadonneet, ennen kuin veroviran- omaiset havaitsevat heidät ja perivät alv:n. Näin ollen tämä tapaus on samankaltainen kuin edellä kuvattu va- kuuden toteuttaminen. (2) EYVL L 151, 11.6.2002, s. 12.