18.10.2003 Euroopan unionin virallinen lehti L 268/29 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1831/2003, annettu 22 päivänä syyskuuta 2003, eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan ja 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat -huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (*), sekä katsovat seuraavaa: (1) — Kotieläintuotannolla on erittäin tärkeä asema yhteisön maataloudessa. Sen tyydyttävät tulokset riippuvat suu- ressa määrin turvallisten ja korkealaatuisten rehujen käytöstä. (2) — Turvallisten ja terveellisten elintarvikkeiden ja rehujen vapaa liikkuvuus on sisämarkkinoiden olennainen osa, joka myötävaikuttaa merkittävästi kansalaisten tervey- teen ja hyvinvointiin sekä heidän sosiaalisiin ja taloudel- lisiin etuihinsa. (3) — Yhteisön politiikkoja toteutettaessa olisi varmistettava ihmisten elämän ja terveyden korkeatasoinen suojelu. (4) — Rehun lisäaineille olisi ihmisten terveyden, eläinten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi tehtävä turvalli- suusarviointi yhteisön menettelyn mukaisesti ennen niiden markkinoille saattamista, käyttämistä tai proses- sointia yhteisössä. Koska lemmikkieläinten ravinto ei ole osa ihmisten ravintoketjua eikä sillä ole ympäristövaiku- tuksia viljelymaahan, on tarkoituksenmukaista antaa lemmikkieläinten ravinnossa olevia lisäaineita koskevia erityissäännöksiä. (5) — Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviran- omaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuu- teen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun EFuroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (9) 11 artiklassa julkituotu yhteisön — elintarvikelainsäädännön — periaate on, että yhteisöön sen markkinoille saatettaviksi tuotujen elintar- () EYVL € 203 E, 27.8.2002, s. 10. () EUVL C 61, 14.3.2003, s. 43. (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 21. marraskuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 17. maaliskuuta 2003 (EUVL L 113 E, 13.5.2003, s. 1), Euroopan parlamentin päätös, tehty 19. kesäkuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 22. heinä- kuuta 2003. (9) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1. (10) vikkeiden ja rehujen on oltava yhteisön lainsäädännön asiaa koskevien vaatimusten tai yhteisön vähintään vastaaviksi tunnustamien edellytysten mukaisia. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että kolmansista maista tuotavia eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita koskevat samat vaatimukset kuin yhteisössä tuotettuja lisäaineita. Ihmisten terveyteen, eläinten terveyteen ja ympäristöön liittyvän yhteisön toiminnan olisi perustuttava ennalta varautumisen periaatteeseen. Perustamissopimuksen 153 artiklan mukaisesti yhteisön on edistettävä kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin. Rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY (*) soveltami- sesta saadut kokemukset osoittavat, että on tarpeen tarkistaa kaikki lisäaineita koskevat säännöt eläinten ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun tason paran- tamiseksi. On tarpeen ottaa huomioon myös se, että teknologian ja tieteen kehityksen myötä on tullut saata- ville uudentyyppisiä lisäaineita, esimerkiksi säilörehussa tai vedessä käytettäviä. Tähän — asetukseen —olisi sisällytettävä myös loppu- käyttäjälle myytävät lisäaineiden seokset, ja näiden seosten markkinoille saattamisessa ja käytössä olisi noudatettava kunkin yksittäisen lisäaineen hyväksynnän yhteydessä vahvistettuja ehtoja. Esiseosten ei olisi katsottava olevan lisäaineiden määri- telmään sisältyviä valmisteita. Tämän alan perusperiaatteena — olisi oltava, että ainoastaan tässä asetuksessa säädetyn menettelyn mukai- sesti hyväksyttyjä lisäaineita voidaan saattaa markki- noille, käyttää ja prosessoida eläinten rehuihin hyväk- synnän yhteydessä vahvistettujen ehtojen mukaisesti. Olisi määriteltävä rehun lisäaineluokat hyväksynnän antamiseksi suoritettavan arviointimenettelyn helpotta- miseksi. Aminohapot, niiden suolat ja analogit sekä urea ja sen johdannaiset, jotka kuuluvat tällä hetkellä tietyistä eläinten ruokinnassa käytettävistä tuotteista 30 päivänä kesäkuuta 1982 annetun neuvoston direktiivin 82/471] ETY (*) soveltamisalaan, olisi otettava mukaan yhtenä rehun lisäaineluokkana, ja siksi ne olisi siirrettävä mai- nitun direktiivin soveltamisalasta tähän asetukseen. () EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1756/2002 (EYVL L 265, 3.10.2002, s. 1). () EYVL L 213, 21.7.1982, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna =direktiivillä 1999/20/EY (EYVL L 80, 25.3.1999, s. 20).