30.4.2004 Furoopan unionin virallinen lehti L 143/87 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/42/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, orgaanisten — liuottimien — käytöstä tietyissä maaleissa — ja lakoissa — sekä — ajoneuvojen korjausmaalaustuotteissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta ja direktiivin 1999/13/EY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIO- NIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non ('), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (?), sekä katsovat seuraavaa: (1) (4) Tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästöra- joista 23 päivänä lokakuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/81/EY (?) vahvistetaan tiettyjen epäpuhtauksien kuten haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (jäljempänä ”VOC-yhdisteiden”) kansalliset päästörajat, jotka on saavutettava vuoteen 2010 mennessä osana yhteisön kokonaisvaltaista strate- giaa happamoitumisen ja alailmakehän otsonin torjumi- seksi, mutta direktiivissä ei anneta raja-arvoja näiden epäpuhtauksien erityisistä lähteistä peräisin oleville pääs- töille. VOC-yhdisteiden kansallisten päästörajojen noudattami- seksi jäsenvaltioiden on kohdistettava toimenpiteensä näiden päästöjen lähteiden useisiin eri luokkiin. Tällä direktiivillä täydennetään kansallisen tason toimia VOC-yhdisteiden päästörajojen noudattamisen varmista- miseksi. Koska yhteisön säännökset puuttuvat, jäsenvaltioiden lainsäädäntö, jossa asetetaan raja-arvot VOC-yhdisteille () EUVL C 220, 16.9.2003, s. 43. (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25. syyskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vah- vistettu 7. tammikuuta 2004 (EUVL C 79 E, 30.3.2004, s. 1), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 30. maaliskuuta 2004. (9) EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22. (10) tietyissä tuoteluokissa, voi vaihdella. Tällaiset erot sekä tällaisen lainsäädännön puuttuminen joissakin jäsenvalti- oissa saattaisivat aiheuttaa tarpeettomia kaupan esteitä ja vääristää kilpailua sisämarkkinoilla. Kansalliset lait ja määräykset, joissa asetetaan alailmake- hän otsonin torjumiseksi raja-arvot VOC-yhdisteiden pitoisuuksille tämän direktiivin soveltamisalaan kuu- luvissa tuotteissa, on sen vuoksi yhdenmukaistettava sen varmistamiseksi, että ne eivät rajoita kyseisten tuotteiden vapaata liikkuvuutta. Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotetun toiminnan tavoitetta, joka on VOC-päästöjen vähentäminen, sillä yhden jäsenvaltion VOC-päästöt vai- kuttavat toisten jäsenvaltioiden ilmanlaatuun, ja koska VOC-päästöjen vähentämiseen voidaan sen vuoksi toi- minnan laajuuden ja vaikutusten takia päästä paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitetun toissijai- suusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa tarkoite- tun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen mainitun tavoitteen saa- vuttamiseksi. Maaleissa, lakoissa ja ajoneuvojen korjausmaalaustuot- teissa olevista VOC-yhdisteiden pitoisuuksista nousee ilmaan huomattavia VOC-yhdisteiden päästöjä, jotka myötävaikuttavat paikallisten ja valtiosta toiseen kulkeu- tuvien valokemiallisten hapettimien muodostumiseen alailmakehän rajakerroksessa. Tietyissä maaleissa ja lakoissa sekä ajoneuvojen korjaus- maalaustuotteissa olevia VOC-yhdisteiden pitoisuuksia olisi sen vuoksi vähennettävä niin paljon kuin on tekni- sesti ja taloudellisesti mahdollista ottaen huomioon ilmasto-olot. Korkeatasoinen ympäristönsuojelu edellyttää, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa tuotteissa käyte- tyille VOC-yhdisteille asetetaan pitoisuusraja-arvot ja että nämä arvot saavutetaan. Niiden tuotteiden osalta, jotka on valmistettu ennen tämän direktiivin vaatimusten voimaantuloa, olisi säädet- tävä siirtymätoimenpiteet.