L 93/12 Euroopan unionin virallinen lehti 31.3.2006 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2006, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka pan — parlamentin = ja = neuvoston — direktiivissä ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ('), sekä katsoo seuraavaa: Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden tuotannolla, val- mistuksella ja jakelulla on tärkeä asema yhteisön talou- dessa. Maataloustuotannon monipuolistamista olisi suosittava, jotta markkinoilla saavutetaan parempi kysynnän ja tar- jonnan välinen tasapaino. Sellaisten tuotteiden mene- kin edistämisestä, joilla on tiettyjä ominaispiirteitä, voi olla huomattavaa etua maaseudun taloudelle erityisesti epäsuotuisilla alueilla tai syrjäseuduilla parantamalla vilje- lijöiden tuloja ja siten, että maaseutuväestö pysyy näillä alueilla. Yhä useammat kuluttajat asettavat ravinnossaan etusijalle määrän sijasta laadun. Tällainen erityistuotteiden suosimi- nen luo muun muassa kysyntää maataloustuotteille tai elintarvikkeille, joilla on tietty maantieteellinen alkuperä. Koska markkinoille saatettujen tuotteiden valikoima on laaja ja tietoa niistä annetaan hyvin paljon, kuluttajille olisi valintojen helpottamiseksi annettava selkeää ja tii- vistä tietoa tuotteen alkuperästä. Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden merkintöihin so- velletaan yleisiä sääntöjä, joista on säädetty myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähen- tämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa Euroo- (!) Fi vielä julkaistu virallisessa lehdessä. (10) 2000/13/EY (?). Rajatulta maantieteelliseltä alueelta peräi- sin olevista maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden osalta olisi niiden erityisluonteen vuoksi annettava täydentäviä erityissäännöksiä, joissa vaaditaan tuottajia käyttämään pakkauksissa asianmukaisia yhteisön tunnuksia tai mer- kintöjä. Tällaisten tunnusten tai merkintöjen käytöstä olisi yhteisön nimitysten osalta tehtävä pakollista, jotta kuluttajat tuntisivat paremmin tämän tuoteluokan ja sii- hen liittyvät takeet ja jotta nämä tuotteet voitaisiin val- vonnan helpottamiseksi tunnistaa helpommin markki- noilla. Toimijoille olisi kuitenkin annettava kohtuullinen aika tämän velvoitteen noudattamiseen sopeutumiseksi. On tarpeen säätää yhteisön lähestymistavasta alkuperäni- mityksiin ja maantieteellisiin merkintöihin. Suojajärjestel- mää koskeva yhteisön säännöstö mahdollistaa maantie- teellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten kehityksen, sillä siihen perustuva yhtenäisempi lähestymistapa var- mistaa yhtäläiset kilpailun edellytykset näillä merkinnöillä merkittyjen tuotteiden tuottajien välillä ja johtaa siihen, että näiden tuotteiden luotettavuus kuluttajien keskuu- dessa paranee. Säännöstöä olisi sovellettava puuttumatta voimassa ole- van viinejä ja väkeviä alkoholipitoisia juomia koskevaan yhteisön lainsäädäntöön. Tämän asetuksen soveltamisala olisi rajoitettava tiettyihin maataloustuotteisiin ja elintarvikkeisiin, joiden kohdalla tuotteen tai elintarvikkeen ominaispiirteiden ja sen maan- tieteellisen alkuperän välillä on yhteys. Tätä soveltamis- alaa voitaisiin kuitenkin laajentaa koskemaan muita maa- taloustuotteita tai elintarvikkeita. Olemassa olevien käytäntöjen vuoksi on aiheellista mää- ritellä kaksi eri maantieteellistä kuvausta, suojatut maan- tieteelliset merkinnät ja suojatut alkuperänimitykset. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen, jossa on edellä tar- koitettu kuvaus, olisi oltava tiettyjen eritelmässä lueteltu- jen edellytysten mukainen. (?%) EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29. Direktiivi sellaisena kuin se on viime- ksi muutettuna direktiivillä 2003/89/EY (EUVL L 308, 25.11.2003, s. 15).