L 199/30 Euroopan unionin virallinen lehti 31.7.2007 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 863/2007, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2007, nopeiden rajainterventioryhmien perustamista koskevan mekanismin käyttöön ottamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 muuttamisesta mainitun mekanismin sekä vierailevien virkamiesten tehtävien ja toimivallan osalta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 66 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ovat kuulleet Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä ('), sekä katsovat seuraavaa: (1) Neuvosto on antanut 26 päivänä lokakuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 2007/2004 (2) Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huoleh- tivan — viraston, — jäljempänä — 'rajaturvallisuusvirasto”, perustamisesta. Jollei perustamissopimuksen 64 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, voi jäsenvaltio, joka olosuhteiden vuoksi tarvitsee teknistä ja operatiivista lisäapua ulkorajoilla, pyytää ase- tuksen (EY) N:o 2007/2004 7 ja 8 artiklan mukaisesti raja- turvallisuusvirastoa antamaan apua yhteensovittamisessa, jos toimintaan osallistuu muita jäsenvaltioita. Tarkastuksilla ja valvonnalla toteutettava tehokas ulkora- javalvonta auttaa torjumaan laitonta maahanmuuttoa ja ihmiskauppaa sekä ehkäisemään jäsenvaltioiden sisäiseen turvallisuuteen, yleiseen järjestykseen, kansanterveyteen ja kansainvälisiin suhteisiin mahdollisesti kohdistuvia uhkia. Rajavalvonta ei ole yksin niiden jäsenvaltioiden, joiden ulkorajoilla sitä toteutetaan, vaan kaikkien sisärajavalvon- nan lakkauttaneiden jäsenvaltioiden edun mukaista. Vastuu ulkorajavalvonnasta on jäsenvaltioilla. Ottaen huo- mioon, millaisia kriittisiä tilanteita jäsenvaltiot joutuvat ajoittain kohtaamaan ulkorajoillaan erityisesti silloin kun suuria määriä kolmansien maiden kansalaisia yrittää tulla laittomasti jäsenvaltioiden alueelle, saattaa olla tarpeen avustaa jäsenvaltioita tarjoamalla asianmukaisia ja riittä- viä voimavaroja, erityisesti henkilöstöä. () Euroopan parlamentin lausunto, annettu 26. huhtikuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 12. kesä- kuuta 2007. (?) EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1. (5) Tämänhetkisiä mahdollisuuksia antaa eurooppalaisella tasolla tehokasta käytännön apua ulkorajoilla suoritetta- vien henkilötarkastusten ja rajavalvonnan alalla ei voida pitää riittävinä erityisesti tilanteissa, joissa jäsenvaltioihin saapuu suuri määrä kolmansien maiden kansalaisia, jotka pyrkivät laittomasti jäsenvaltioiden alueelle. Jäsenvaltion olisi siten voitava pyytää, että rajaturvallisuus- virasto lähettää sen alueelle nopeita rajainterventioryhmiä, jotka muodostuvat erityiskoulutuksen saaneista muiden jäsenvaltioiden asiantuntijoista, avustamaan sen kansalli- sia rajavartijoita väliaikaisesti. Nopeiden rajainterventio- ryhmien — lähettämisellä — edistetään — jäsenvaltioiden solidaarisuutta ja keskinäistä avunantoa. Nopeiden rajainterventioryhmien lähettämisen tuen anta- miseksi rajoitettuna aikana olisi tapahduttava poikkeuksel- lisissa ja kiireellisissä tapauksissa. Tällaisia tilanteita syntyy, kun suuri joukko kolmansien maiden kansalaisia pyrkii laittomasti johonkin jäsenvaltioon, jolloin vaaditaan kii- reellisiä toimenpiteitä ja jolloin nopean rajainterventioryh- män lähettäminen edistäisi tilanteeseen puuttumista tehokkaasti. Nopeiden rajainterventioryhmien tarkoituk- sena ei ole antaa pitkäaikaista apua. Nopeiden rajainterventioryhmiin vaikuttavat niille suunni- tellut tehtävät sekä niiden käytettävyys ja se, miten usein niitä lähetetään. Ryhmien tehokkaan toiminnan varmista- miseksi jäsenvaltioiden olisi annettava käyttöön riittävä määrä rajavartijoita (”valmiusluettelo”), jolloin olisi huomi- oitava erityisesti jäsenvaltioiden omien rajavartiolaitosten erikoistuminen ja koko. Jäsenvaltioiden olisi näin ollen laa- dittava kansallisia asiantuntijaluetteloita tämän asetuksen tehokkuuden parantamiseksi. Rajaturvallisuusviraston olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden kokoerot ja näiden rajavartiolaitosten tekninen erityisasiantuntemus. Useiden jäsenvaltioiden parhaat käytänteet osoittavat, että saatavilla olevien rajavartijoiden profiilin tunteminen (tai- dot ja tutkinnot) ennen ryhmien lähettämistä edistää mer- kittävästi — operaatioiden — tehokasta suunnittelua ja toteuttamista. Rajaturvallisuusviraston olisi sen vuoksi määriteltävä nopeisiin rajainterventioryhmiin osoitettavien rajavartijoiden profiilit ja kokonaismäärä.