L 3/22 Euroopan unionin virallinen lehti 7.1.2010 KOMISSION PÄÄTÖS, annettu 22 päivänä joulukuuta 2009, Itävallan neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1553/89 10 artiklan mukaisesti tekemän ratkaisuehdotuksen — hylkäämisestä arvonlisäverovarojen = perustaan tehtävän kompensaation laskemiseksi — neuvoston — direktiivin 2006/112/EY 176 artiklan mukaisen arvonlisäveron vähennysoikeuden perusteella (tiedoksiannettu numerolla K(2009) 10428) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (2010/8/EU, Euratom) EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen, ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamisso- pimuksen, ottaa huomioon arvonlisäverosta kertyvien omien varojen lopul- lisesta yhdenmukaisesta kantomenettelystä 29 päivänä touko- kuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1553/89 (!) ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan, on kuullut omien varojen neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Arvonlisäverovarojen perustaan tehtävä kompensaatio perustuu asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1553/89 6 koh- dan 4 alakohtaan, jossa säädetään, että kun jäsenvaltio rajoittaa tuotantopanoksiin kohdistuvan arvonlisäveron vähennysoikeutta tai jättää sen vähennysoikeuden ulko- puolelle yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (?) 176 artiklan mukaisesti, arvonlisävero- pohja voidaan määritellä siten kuin vähennysoikeutta ei olisi rajoitettu. Tätä sovelletaan vain liiketoimintaan liit- tyvien henkilöajoneuvojen ja niiden polttoaineen ostami- seen sekä tällaisten ajoneuvojen leasing-toimintaa, vuok- rausta, ylläpitoa ja korjausta koskeviin kuluihin. Itävalta ehdotti arvonlisäverovarojen perustaan tällaiseksi korva- ukseksi moniosaista ratkaisuluonnosta, joka sisältää kuusi alaluokkaa. (2) — Omia varoja käsittelevä neuvoa-antava komitea tarkasteli 10 päivänä joulukuuta 2009 pitämässään kokouksessa Itävallan ehdottamaa ratkaisua kokonaisuudessaan asetuk- sen (ETY, Euratom) N:o 1553/89 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Käsittelyssä ilmeni komitean sisäinen yhtä ratkaisun alaluokkaa koskeva mielipide-eroavaisuus. Ky- seinen alaluokka koskee menetelmää, jota ehdotetaan yh- denmukaistetun arvonlisäverovarojen perustaan tehtävän, yksityiskäytöstä johtuvan kompensaation laskemiseen. (1) EYVL L 155, 7.6.1989, s. 9. (?) EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. Päätösluonnos Itävallan esittämän ratkaisun kyseisen ala- luokan hylkäämisestä annettiin omia varoja käsittelevälle neuvoa-antavalle komitealle, joka antoi myönteisen lau- sunnon 10 päivänä joulukuuta 2009. (3) — Kun asianmukaisia tietoja ei ole saatavilla, voidaan yksi- tyiskäytön osuutta laskettaessa käyttää vaihtoehtoisia me- netelmiä. Jotta voidaan varmistaa, että nämä menetelmät edistävät yhdenmukaisuutta kompensaation laskemisessa, niiden olisi pohjauduttava yleisesti hyväksyttyihin oletuk- siin. (4) — Itävalta edellyttää, että verovelvolliset pitävät kirjaa yritys- autojen yksityiskäyttöä koskevista tiedoista. Itävalta kui- tenkin ehdotti hallinnon yksinkertaistamiseksi yksityis- käytön osuuden laskemista niin, että mukaan otetaan yleistä tilastotietoa, johon yhdistetään yhdenmukaistamat- tomaan yritysverotukseen sisältyviä poistoja koskevia sääntöjä. Koska ehdotetun ratkaisun mukaan yksityiskäy- tön osuus on merkittävästi pienempi kuin muissa jäsen- valtioissa käytetty osuus, se on ristiriidassa korvauksen laskemisen yhdenmukaisuusvaatimusten kanssa. Itävallan ehdottama ratkaisu yrityskäyttöä varten hankittuihin ajo- neuvoihin liittyvän yksityiskäytön osuuden laskemiseksi on sen vuoksi hylättävä, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Hylätään Itävallan ehdottama ratkaisu yrityskäyttöä varten han- kittuihin ajoneuvoihin liittyvän yksityiskäytön osuuden laskemi- seksi. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2009. Komission puolesta Algirdas SEMETA Komission jäsen