L 170/32 Euroopan unionin virallinen lehti 1.7.2005 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1010/2005, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2005, Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 628/2005 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päi- vänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 ('), jäljempänä 'perusasetus', ja erityisesti sen 7 ar- tiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: 1. VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET Lokakuun 23 päivänä 2004 tapahtuneen tutkimuksen vireillepanon (?) jälkeen komissio otti 23 päivänä huhti- kuuta 2005 asetuksella (EY) N:o 628/2005 (?) käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit Norjasta peräisin olevan vil- jellyn lohen tuonnissa, jäljempänä 'väliaikaisen polku- myyntitullin käyttöönotosta annettu asetus'. Väliaikaiset polkumyyntitullit ovat arvotulleja, joiden määrä on 6,8—24,5 prosenttia tuotujen tavaroiden ar- vosta ja joita sovelletaan 27 päivästä huhtikuuta 2005 alkaen. 2. VÄLIAIKAISTEN POLKUMYYNTITOIMENPITEIDEN LAJI Polkumyyntitoimenpiteiden laji voi vaihdella. Esimerkiksi arvotullin todellinen määrä vaihtelee tuontihintojen mu- kaan mutta vähimmäistuontihinnan vaikutus on muuttu- maton. Näiden molempien toimenpiteiden tarkoitus on () EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 461/2004 (EUVL L 77, 13.3.2004, s. 12). (?) EUVL C 261, 23.10.2004, s. 8. () EUVL L 104, 23.4.2005, s. 5. poistaa polkumyynnin vahingolliset vaikutukset. Kun ko- missio valitsee toimenpiteen lajia, sillä on käytössään laaja valikoima. Aiemmissa viljeltyä lohta koskevissa tut- kimuksissa oli toimenpiteiden parhaana lajina pidetty vä- himmäistuontihintaan perustuvaa tullia, joka oli riittävä poistamaan vahingollisen polkumyynnin vaikutukset. Nyt käsiteltävänä olevassa tapauksessa väliaikaisista toi- menpiteistä päätettäessä komissio on kuitenkin alusta- vasti katsonut, että vähimmäistuontihintaa voi olla vaikea panna täytäntöön ja sitä mahdollisesti kierretään herkem- min kuin muun tyyppisiä toimenpiteitä. Tämän vuoksi tässä tutkimuksessa väliaikaiset toimenpiteet alun perin olivat arvotulleja. Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen viljel- lyn lohen markkinahinnat yhteisön markkinoilla ovat nousseet merkittävästi, poikkeavasti ja ennakoimatto- masti. Tilannetta pahentaa se, että lohta myydään suu- ressa määrin tuoretuotteena, jolla on lyhyt myyntiaika. Näin ollen markkinahintojen hyvin suuren vaihtelun vai- kutuksia ei voida vaimentaa varastoimalla riittäviä määriä tuotetta. Tähän tapaukseen liittyvissä erityisolosuhteissa alkuperäi- set perustelut sille, että vähimmäistuontihintaa ei oteta käyttöön, eivät enää ole voimassa. Vastoin aiempaa ko- kemusta nykyisin on erittäin vähäinen riski, että vähim- mäismyyntihintaa kierrettäisiin. Markkinoilla nyt havait- tava häilyvyys viittaisi myös siihen, että tämä dramaatti- nen kehitys ei ole niin pitkäkestoista, että se kyseenalais- taisi polkumyyntiä ja vahinkoa koskevat päätelmät tutki- musajanjakson suhteen. Näiden olosuhteiden vallitessa pidetään aiheellisena vaih- taa toimenpiteiden laji vähimmäistuontihinnaksi. Kuten edellä on todettu, vähimmäishinnalla on sama tarkoitus kuin arvotullilla eli poistaa vahingollisen polkumyynnin vaikutukset. Jos tuonnin hinta on CIF yhteisön rajalla -tasolla vähin- tään vahvistetun vähimmäistuontihinnan suuruinen, tullia ei kanneta. Jos tuonnin hinnat ovat alhaisemmat, tosi- asiallisen hinnan ja vahvistetun vähimmäistuontihinnan ero on maksettava.