196 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 03/Nide 60 394R2100 1.9.94 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 227/1 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2100/94, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994, yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 235 artiklan, ottaa huomioon komiss:on ehdotuksen("), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(?), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnonf(*), sekä katsoo, että kasvilajikkeet aiheuttavat teolliseen omaisuuteen sovellet- tavaan järjestelmään liittyviä erityisongelmia, kasvilajikkeisiin liittyviä teolliseen omaisuuteen sovellettavia järjestelmiä ei ole yhteisön tasolla yhdenmukaistettu ja niihin sovelletaan edelleen jäsenvaltioiden kansallisia sääntelyjä, joiden säännökset eivät ole yhdenmukaiset, sen vuoksi on aiheellista luoda kansallisten järjestelmien rin- nalle yhteisön järjestelmä, joka tekee mahdolliseksi koko yhteisön — alueella voimassa — olevien — teollisoikeuksien myöntämisen, on — suotavaa, = että mainitun — yhteisön — järjestelmän täytäntöönpanoa ja soveltamista eivät varmista jäsenvaltioi- den — viranomaiset, vaan yhteisön virasto, joka on oikeushenkilö, ja jonka nimi on Yhteisön kasvilajikevirasto, järjestelmässä on myös otettava huomioon kasvilajikkeiden jalostustekniikan kehitys, mukaan lukien biotekniikka; kasvinjalostajien — kanrustamiseksi — uusien — lajikkeiden jalostamiseen ja kehittämiseen kaikilla jalostajilla tulisi olla nykyistä parempi suoja ilman, että kuitenkaan vaarannet- taisiin aiheettomasti oikeutta yleiseen suojaan tai erityiseen suojaan tiettyjen jalostustekniikoiden osalta, kaikkien kasvitieteellisten kasvisukujen ja kasvilajien lajik- keiden tulisi olla suojattavissa, suojattavien lajikkeiden on täytettävä kansainvälisesti tun- nustetut vaatimukset, toisin sanoen niiden on oltava erotettavia, yhtenäisiä, pysyviä ja uusia, ja niillä on oltava määrätty lajikenimi, (') EYVL N:o € 244, 28.9.1990, s. 1, EYVL N:o € 113, 23.4.1993, s.7 (?) EYVL N:o € 305, 23.11.1992, s. 55, EYVL N:o € 67, 16.3.1992, s. 148 (?) EYVL N:o C 60, 8.3.1991, s. 45 on tärkeää säätää ”kasvilajikkeen? määritelmästä järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi, tällä määritelmällä ei pidä muuttaa määritelmiä, joista on mahdollisesti  säädetty henkistä omaisuutta koskevan oikeuden alalla tai muiden teollisoikeuksien alalla, erityisesti patenttien alalla, eikä puuttua tuotteiden, mukaan lukien kasvit ja kasviaineisto, suojaamista koskevien lakien tai vastaaviin — muihin — teollisoikeuksiin — liittyvien —menet- telvtapojen soveltamiseen tai estää näiden soveltamista, on erittäin suotavaa säätää yhteisestä määritelmästä näillä kahdella — alalla; sen vuoksi olisi tuettava aiheellisia kansainvälisen tason ponnisteluja yhteisen määritelmän saamiseksi aikaan, kasvinjalostajanoikeuksien myöntäminen yhteisön tasolla edellyttää lajikkeisiin liittyvien merkittävien ominais- piirteiden arviointia; näiden ominaispiirteiden ei kuitenkaan välttämättä tarvitse liittyä niiden taloudelliseen merkit- tävyyteen, järjestelmässä on myös täsmennettävä selvästi, kenelle yhteisön — kasvinjalostajanoikeudet — kuuluvat; — tietyissä tapauksissa ne voivat kuulua yhden asemesta useammalle henkilölle; on — säädettävä —muodollisesta — oikeudesta hakemuksen jättämiseen, järjestelmässä on myös määriteltävä termin ”omistaja” merkitys tässä asetuksessa; kun tätä termiä käytetään tässä asetuksessa,  mukaan lukien 29 artiklan 5 kohta, täsmentämättä sen merkitystä, se on ymmärrettävä 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, koska kasvilajikkeiden suojaaminen yhteisön tasolla vaikut- taa koko yhteisössä samalla tavoin, omistajan suostumusta edellyttävät kaupalliset liiketoimet on määriteltävä selvästi; suojaamisalaa olisi useimpiin kansallisiin järjestelmiin verrat- tuna laajennettava tiettyyn lajikkeen aineistoon sellaisten yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa käytävän kaupan ot- tamiseksi huomioon, jossa lajikkeita ei suojata millään tavoin; oikeuksien sammumisen periaatteen käyttöön ottamisella varmistetaan kuitenkin, että suojaaminen ei ole kohtuutonta,