8.12.2004 Euroopan unionin virallinen lehti L 361/21 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 10 päivänä joulukuuta 2003, valtiontuesta, jonka Ranska on toteuttanut France 2:n ja France 3:n hyväksi (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 4497) (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2004/838/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamisasetuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaan kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (!) ja ottaa huomi- oon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I. MENETTELY (1) — Ranskalainen televisiokanava Television Francaise 1 SA, jäljempänä 'TF1', teki 10 päivänä maaliskuuta 1993 kantelun komissiolle julkisten kanavien France 2:n ja France 3:n rahoitusta ja sen käyttämistä koskevista tavoista (?). Kantelussa todetaan, että perustamissopimuksen 81 artiklaa, 86 artiklan 1 kohtaa ja 87 artiklaa on rikottu. (2) — TFI1 katsoo perustamissopimuksen 81 artiklan osalta, että France 2 ja France 3 ovat toteuttaneet tiettyjä yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joilla on pyritty ja päästy kilpailun rajoittamiseen. Perus- tamissopimuksen 86 artiklan osalta TF1 väittää, että Ranskan valtio ylläpitää toimenpiteitä, jotka ovat ristiriidassa julkisten yritysten ja yksityisten yritysten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, sekä toimenpiteitä, jotka edellyttävät kilpailua rajoittavia sopimuksia tai joilla edistetään niitä. Perustamis- sopimuksen 87 artiklan osalta TF1 toteaa, että televisiolupamaksut, pääoma- ja muut tuet sekä alijäämäluvat, joita France 2 ja France 3 saivat 90-luvun alussa, ovat valtiontukea. Lisäksi TF1 pitää valtiontukea vastaavana toimenpiteenä sitä, ettei Ranskan audiovisuaalialan korkein neuvosto (Conseil superieur de l'audiovisuel), jäljempänä 'CSA', pysty määräämään sakkoja julkisille kanaville. TF1 katsoo, että kyseisten valtiontukien ansiosta julkisten kanavien ei ole tarvinnut välittää kaupallisesta kannattavuudesta: se on tarjonnut toisia enemmän televisiointi-oikeuksista sekä tutustumishintoja ja erittäin alhaisia hintoja mainoksista tai sponsoroinnista. (1) EYVL € 340, 27.11.1999, s. 57. (?) Tässä päätöksessä käytetään selkeyden vuoksi ainoastaan nimiä ”France 2” ja ”France 3”, jotka otettiin syyskuussa 1992 käyttöön entisten nimien ”Antenne 2” ja ”France Rögions 3” tilalle.