L 177/6 Euroopan unionin virallinen lehti 4.7.2008 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 593/2008, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma 1) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan ja 67 artiklan 5 kohdan toisen luetelmakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (*), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (?), sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhteisö on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta. Tällaisen alueen asteittaista toteuttamista varten yhteisön on määrä toteuttaa siviilioikeudellisia asioita, joiden vaikutuk- set ulottuvat rajojen yli, koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla toimenpiteitä, sikäli kuin se on tarpeen sisämarkki- noiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Perustamissopimuksen 65 artiklan b alakohdan mukaisesti näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä lainvalintaa ja tuo- mioistuimen toimivallan määräytymistä koskevien jäsenval- tioissa — sovellettavien = sääntöjen = yhteensopivuuden edistäminen. Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että tuomioiden ja oikeus- viranomaisten muiden päätösten vastavuoroisen tunnusta- misen =periaate on siviilioikeuden alan oikeudellisen yhteistyön kulmakivi, ja kehotti neuvostoa ja komissiota hyväksymään toimenpideohjelman tämän periaatteen täy- täntöön panemiseksi. Neuvosto hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 2000 komis- sion ja neuvoston yhteisen toimenpideohjelman tuomioi- den vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (>). Ohjel- massa määritellään lainvalintasääntöjen yhdenmukaistamis- toimet — tuomioiden — vastavuoroista — tunnustamista helpottaviksi toimiksi. Eurooppa-neuvoston 5 päivänä marraskuuta 2004 hyväk- symässä Haagin ohjelmassa (*) kehotettiin jatkamaan aktii- visesti sopimusvelvoitteisiin liittyviä lainvalintasääntöjä (Rooma 1) koskevaa työtä. EUVL C 318, 23.12.2006, s. 56. Euroopan parlamentin lausunto, annettu 29. marraskuuta 2007(ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 5. kesäkuuta 2008. EYVL C 12, 15.1.2001, s. 1. EUVL C 53, 3.3.2005, s. 1. (11) (12) (13) Sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää riita- asioiden ratkaisun ennakoitavuuden, oikeusvarmuuden lainvalinnassa ja tuomioiden vapaan liikkuvuuden paranta- miseksi sitä, että jäsenvaltioiden lainvalintasäännöt osoit- tavat sovellettavaksi saman kansallisen lain riippumatta siitä, minkä maan tuomioistuimessa kanne on nostettu. Tämän asetuksen aineellisen soveltamisalan ja säännösten olisi oltava yhdenmukaisia tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (”) (Bryssel 1) ja sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11 päivänä heinäkuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 ($) (Rooma II) kanssa. Perhesuhteisiin olisi kuuluttava sukulaisuus-, avio-, sivusu- kulaisuus- ja lankoussuhteet. Jäljempänä 1 artiklan 2 koh- dassa oleva viittaus suhteisiin, joilla on vastaavia vaikutuksia kuin avioliitolla ja muilla perhesuhteilla, olisi tulkittava sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka tuomioistui- messa asia on vireillä. Vekseleistä, sekeistä, juoksevista velkakirjoista ja muista siirtokelpoisista arvopapereista johtuvien velvoitteiden olisi katettava myös konossementit siltä osin kuin konosse- menttiin perustuvat velvoitteet johtuvat sen siirtokelpoi- suudesta. Ennen sopimuksen tekoa tapahtuneista neuvotteluista johtuviin — velvoitteisiin — sovelletaan — asetuksen — (EY) N:o 864/2007 12 artiklaa. Siksi näiden velvoitteiden ei tulisi sisältyä tämän asetuksen soveltamisalaan. Sopimusvelvoitteita koskevien lainvalintasääntöjen perus- lähtökohtana olisi oltava osapuolten vapaus valita sovellet- tava laki. Osapuolten sopimuksen jonkin jäsenvaltion yhdelle tai useammalle tuomioistuimelle annettavasta yksinomaisesta toimivallasta ratkaista sopimuksesta syntyvät riidat olisi oltava yksi huomioon otettavista tekijöistä määritettäessä, käykö lakiviittaus selkeästi ilmi. Tämä asetus ei estä osapuolia sisällyttämästä sopimuk- seensa viittausta johonkin muuhun kuin valtion säätämään säännöstöön tai viittausta kansainväliseen yleissopimuk- seen. EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1791/2006 (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 1). EUVL L 199, 31.7.2007, s. 40.