1. 6. 95 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti N:o L 121/31 KOMISSION ASETUS (FEY) N:o 1238/95, annettu 31 päivänä toukokuuta 1995, yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 soveltami- seksi maksuissa yhteisön kasvilajikevirastolle EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen, ottaa huomioon yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (') ja erityisesti sen 113 artiklan, sekä katsoo, että asetuksen (EY) N:o 2100/94 panee täytäntöön yhteisön kasvilajikevirasto, jäljempänä ”virasto”; viraston tulojen olisi oltava periaatteessa riittävät viraston talousarvion tasa- painottamiseksi ja tällaisten tulojen on muodostuttava maksuista, joita peritään asetuksen (EY) N:o 2100/94 ja yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 soveltamiseksi menettelyssä yhteisön kasvila- jikevirastossa 31 päivänä toukokuuta 1995 annetun komis- sion asetuksen (EY) N:o 1239/95 (?) mukaan virallisista toimista ja vuosittaisista maksuista yhteisön kasvinjalosta- janoikeuksien voimassaolon aikana, rahallinen tuki Euroopan yhteisöjen yleisestä talousar- viosta voi kattaa viraston taloudenhoidon alkuvaiheeseen liittyvät kulut asetuksen (EY) N:o 2100/94 113 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädetyn siirtymäkauden ajan; tämän kauden pidentäminen yhdellä vuodella on mahdol- lista saman säännöksen mukaisesti, tällaista siirtymäkauden pidennystä olisi harkittava, jos riittävää kokemusta ei ole saatu sopivan suuruisen maksu- tason määräämiseksi siten, että varmistettaisiin omarahoi- tuksen — periaatteen — toteutuminen, =turvaten — samalla yhteisön kasvilajikkeiden suojaamisjärjestelmän kiinnosta- vuus; tällaista kokemusta voitaisiin saada ainoastaan useiden kasvinjalostajanoikeuksia koskevien hakemusten, tutkintavirastoille maksettujen maksujen ja myönnettyjen kasvinjalostajanoikeuksien todellisen voimassaolon perus- teella, (') EYVL N:o L 227, 1.9.1994, s. 1 () Ks. tämän virallisen lehden sivu 37 maksujen suuruuden olisi virastossa perustuttava terveen taloudellisen hallinnon periaatteeseen ja erityisesti talou- dellisuuden ja kustannustehokkuuden periaatteeseen, viraston henkilöstön suorittaman käsittelyn yksinkertaista- miseksi olisi määrättävä, velvoitettava ja maksettava käyt- täen samaa valuuttaa kuin viraston talousarviossa, hakemusmaksun olisi oltava vakiomaksu, joka kattaisi ainoastaan yhden yhteisön kasvilajikeoikeuden hake- muksen käsittelyn, joka on tehty minkä tahansa kasvilajin osalta, asetuksen (EY) N:o 2100/94 51 artiklan mukaan hake- musmaksun määräaikana pidetään maksun maksamiseen tarvittavien toimien ja maksun tosiasiallisen virastoon saapumisen välistä aikaa, yhtäältä erityisesti virastolle jo aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi nopeasti, ja toisaalta tehokkaan hakemusten jättämisen helpottami- seksi huomioon ottaen hakijan ja viraston väliset mahdol- liset pitkät etäisyydet, tutkimusmaksujen — kokonaismäärän, joka — veloitetaan teknisen tutkimuksen suorittamisesta, olisi periaatteessa tasapainoitettava — viraston — kaikille — tulkintavirastoille maksamien maksujen kokonaismäärä; vertailukokoelman ylläpidosta aiheutuvia kuluja ei välttämättä olisi katettava ainoastaan perityillä tutkimusmaksuilla; tutkimusmaksun suuruuden olisi vaihdeltava kolmen eri kasvilajiryhmän välillä kansallisista kasvilajikkeiden suojaamisjärjestelmistä saadun kokemuksen perusteella, vuosimaksujen — kasvinjalostajanoikeuksien — voimassa- oloaikaa varten olisi muodostettava lisätulon lähde viras- tolle, mutta niiden olisi muun muuassa katettava lajik- keiden tekniseen todentamiseen liittyvät kustannukset yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen jälkeen ja niiden olisi siten noudatettava tutkimusmaksuille vahvistettua ryhmittelyä, valitusmaksun olisi oltava vakio, jotta se kattaisi pääosan valitusmenettelyn kuluista lukuun ottamatta tekniseen tutkimukseen asetuksen (EY) N:o 2100/94 S5 ja 56 artiklan mukaisesti liittyviä tai todistelun vastaanottami- seen liittyviä kuluja; hakemusmaksun maksamista varten olisi säädettävä kaksi eri päivämäärää valittajien kannusta- miseksi harkitsemaan valitustaan uudelleen huomioon ottaen viraston asetuksen 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti tekemät päätökset,