58 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 06/Nide 04 393L0006 11.693 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 141/1 NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/6/ETY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1993, sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensim- mäisen ja kolmannen virkkeen, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), toimii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa (?), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (9), sekä katsoo, että arvopaperialan sijoituspalveluista 10 päivänä toukokuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 92/22/ETY (*) pääta- voitteena on sallia sellaisten sijoituspalveluyritysten, joilla on kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antama toimilupa ja joita nämä valvovat, perustaa sivuliikkeitä ja tarjota palvelujaan vapaasti muissa jäsenvaltiossa; kysei- sessä direktiivissä säädetään siis toimiluvan antamisesta sijoituspalveluyrityksille ja niiden liiketoiminnan harjoit- tamista koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta, kyseisessä direktiivissä ei kuitenkaan määrätä sijoituspal- veluyritysten omia varoja koskevista yhteisistä säännöistä, siinä ei myöskään vahvisteta niiden perustamispääoman määrää; siinä ei määrätä yhteisiä puitteita valvonnalle niiden riskien osalta, joille kyseiset yritykset ovat alttiita; siinä viitataan useimmissa säännöksissä toiseen yhteisön aloitteeseen, jonka tarkoituksena on näillä aloilla yhteen- sovitettujen toimenpiteiden hyväksyminen, omaksutun lähtökohdan mukaisesti tarkoituksena on saada aikaan ainoastaan keskeinen, tarpeellinen ja riittävä yhdenmukaistaminen, jotta toimilupien ja toiminnan vakauteen kohdistuvien valvontajärjestelmien vastavuo- roinen tunnustaminen voidaan suorittaa; tämän vastavuo- roisen tunnustamisen saavuttamiseksi tarpeellisen yhteen- sovittamisen keskeisiä tekijöitä rahoitusta koskevilla sisä- markkinoilla ovat sijoituspalveluyritysten omien varojen määritelmää, niiden perustamispääoman määrän vahvista- mista ja niiden riskien valvontaa varten tarvittavien yhteisten puitteiden varmistamista koskevien toimenpi- teiden toteuttaminen, on suotavaa, että perustamispääoman erisuuruiset määrät vahvistetaan sijoituspalveluyritysten niiden eri laatuisten liiketoimien osalta, joita yrityksillä on lupa harjoittaa, (') EYVL N:o C 152, 21.6.1990, s. 6 EYVL N:o € 50, 25.2.1992, s. 5 (2) EYVL N:o C 326, 16.12.1991, s. 89 EYVL N:o C 337, 21.12.1992, s. 114 (?) EYVL N:o € 69, 18.3.1991, s. 1 ()) EYVL N:o L 141, 11.6.1993, s. 27 nykyisillä sijoituspalveluyrityksillä on oltava lupa tietyin edellytyksin jatkaa harjoittamaansa liiketoimintaa, vaikka ne eivät noudata uusille yrityksille vahvistettua perusta- mispääoman vähimmäismäärää, jäsenvaltiot voivat myös antaa ankarampia säädöksiä kuin tässä direktiivissä säädetyt, tämä direktiivi on osa laajempaa kansainvälistä pyrkimystä saada aikaan voimassa olevien sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten, jäljempänä yhteisesti ”laitokset”, valvontaa koskevien sääntöjen lähentäminen, laitosten omia varoja koskevat yhteiset perussäännöt sijoi- tuspalveluista arvopaperialalla ovat olennainen osa sisä- markkinoita sen vuoksi, että omat varat mahdollistavat näiden laitosten liiketoiminnan jatkuvuuden ja sijoittaji]- leen suojan, yhteisön rahoitusmarkkinoilla nämä laitokset, oli sitten kyse sijoituspalveluyrityksistä tai luottolaitoksista, kilpai- levat suoraan keskenään, tämän vuoksi on suotavaa, että luottolaitoksiin ja sijoitus- palveluyrityksiin kohdistetaan yhtäläinen kohtelu, luottoriskien tarkastamista ja valvontaa koskevassa luotto- laitosten — vakavaraisuussuhteesta annetussa neuvoston direktiivissä 89/647/ETY () on jo vahvistettu yhteiset säännöt luottolaitoksien osalta, on tarpeen laatia niitä markkinariskejä, joille luottolai- tokset ovat alttiita, koskevat yhteiset säännöt ja laatia riskien valvontaa koskevat' täydentävät säännöt, jotka koskevat erityisesti markkinariskejä ja vielä erityisemmin sijoitusriskejä, toimitusriskejä/osapuoliriskejä ja valuutta- riskejä, on tarpeen tuoda käyttöön käsite 'kaupankäyntisalkku”, johon sisältyy kaupankäyntiä varten hankittujen arvopape- reiden ja muiden rahoitusvälineiden sijoitukset, jotka ovat pääsääntöisesti alttiita markkinariskeille ja asiakkaalle tarjottuihin tiettyihin rahoituspalveluihin liittyviin riskei- hin, on suotavaa, että niillä laitoksilla, joiden kaupankäynti- salkun todellinen ja suhteellinen osuus on vähäinen, on (*) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 14, sellaisena kuin se on vii- meksi muutettuna direktiivillä 92/30/ETY (EYVL N:o L 110, 28.4.1992, s. 52).