208 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 06/Nide 03 39210121 5.2.93 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 29/1 NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/121/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1992, luottolaitosten suurten riskikeskittymien valvonnasta ja tarkastamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensim- mäisen ja kolmannen virkkeen, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (*), sekä katsoo, että tämä direktiivi on osa komission sisämarkkinoiden aikaansaamista koskevassa valkoisessa kirjassa esitettyjä tavoitteita, on suotavaa, että luottolaitosten suurten riskikeskittymien seurantaa koskevat keskeiset säännöt yhdenmukaistetaan; on tärkeää jättää jäsenvaltioille mahdollisuus antaa tiukempia säännöksiä kuin tässä direktiivissä säädetyt, tätä direktiiviä laadittaessa on kuultu pankkialan neuvoa- antavaa komiteaa, joka vastaa luottolaitosten liiketoi- minnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittami- sesta 12 päivänä joulukuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/780/ETY (*) 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti jäsenvaltioissa sovellettavien kertoimien yhteensovitta- mista koskevien ehdotusten tekemisestä komissiolle, luottolaitosten = suurten —riskikeskittymien =valvonta ja tarkastaminen on olennainen osa niiden valvontaa; riskien liiallinen keskittyminen yhteen asiakkaaseen tai keske- nään —sidossuhteessa oleviin asiakkaisiin voi johtaa sellaisten tappioiden mahdollisuuteen, joita ei voida hyväksyä; tällaisen tilanteen voidaan katsoa olevan haital- linen luottolaitoksen vakavaraisuudelle, luottolaitosten suurten riskikeskittymien valvontaa ja tarkastamista koskevat yleiset ohjeet esitettiin ensim- mäisen kerran komission suosituksessa 87/62/ETY (9); tämä keino valittiin, koska se salli olemassaolevien järjes- telmien asteittaisen mukauttamisen ja uusien järjestelmien perustamisen aiheuttamatta muutoksia yhteisön pankki- (1) EYVL N:o € 123, 9.5.1991, s. 18 EYVL N:o € 175, 11.7.1992, s. 4 (?) EYVL N:o € 150, 15.6.1992, s. 74 EYVL N:o C 377, 21.12.1992 (?)) EYVL N:o € 339, 31.12.1991, s. 35 (*) EYVL N:o L 322, 17.12.1977, s. 30, sellaisena kuin se on vii- meksi muutettuna direktiivillä 89/646/ETY (EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1) () EYVL N:o L 33, 4.2.1987, s. 10 järjestelmässä; nyt tämän ensimmäisen vaiheen jälkeen on suotavaa antaa yhteisön kaikkiin luottolaitoksiin sovellet- tava sitova säädös, luottolaitokset kilpailevat itse asiassa suoraan keskenään yhtenäisillä pankkimarkkinoilla, ja siksi sovellettavien valvontavelvoitteiden on oltava samanlaisia koko yhtei- sössä; siksi niistä perusteista, joita sovelletaan suurten riskikeskittymien määrittelemiseksi, olisi oltava oikeudel- lisesti sitovia määräyksiä yhteisössä eikä niitä voida jättää täysin jäsenvaltioiden harkintavaltaan; yhteisten sään- nösten antaminen edistää paremmin yhteisön etuja, koska siten estetään eroavuuksia kilpailun edellytyksissä ja samalla vahvistaa yhteisön pankkijärjestelmää, riskien arvioimisessa käytettävään yksityiskohtaiseen kirja- pitotekniikkaan on viitattu 8 päivänä joulukuuta 1986 annetussa pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpää- töksiä ja konsolidoituja =tilinpäätöksiä — koskevassa neuvoston direktiivin 83/635/ETY (9%) määräyksissä, luottolaitosten vakavaraisuudesta 18 päivänä joulukuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/647/ETY (”) on luettelo luottolaitosten luottoriskeistä; sen vuoksi on suotavaa, että tätä luetteloa käytetään riskien määrittelemi- seksi tämän direktiivin tavoitteita varten; ei ole kuiten- kaan suotavaa viitata periaatteessa kyseisessä direktiivissä vahvistettuihin painotuksiin tai riskiryhmiin; nämä paino- tukset ja riskiryhmät ovat tarkoitetut yleisen vakavarai- suuden vaatimuksen toteuttamiseksi, jotta katettaisiin luottolaitoksen — luottoriski; — suuria — riskikeskittymiä koskevan sääntelyn tavoitteena on rajoittaa luottolaitok- selle yhdestä asiakkaasta tai keskenään sidossuhteessa olevista asiakkaista aiheutuvaa riskiä, joka aiheutuu tappion enimmäismäärästä; sen vuoksi on tarpeen päättää varovaisesta menettelystä, jossa pääsääntöisesti otetaan huomioon riskien nimellisarvo soveltamatta painotuksia tai riskiryhmiä, on noudatettava erityistä varovaisuutta, kun luottolaitos ottaa oman emoyhtiön tai muiden tämän emoyhtiön ty- täryhtiöiden osalta riskin; luottolaitoksen ottamien riskien hallinta on suoritettava täysin itsenäisesti noudattaen vakaan — pankkijohtamisen — periaatteita — kiinnittämättä huomiota mihinkään muihin tämän periaatteen ulkopuo- lisiin seikkoihin; luottolaitosten liiketoiminnan aloittami- seen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten — määräysten — yhteensovittamisesta = 15 (9 EYVL N:o L 372, 31.12.1986, s. 1 () EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 14