26.9.2006 Euroopan unionin virallinen lehti L 265/1 (Säädökset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (FY) N:o 1405/2006, annettu 18 päivänä syyskuuta 2006, Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jOka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1) Joidenkin Egeanmeren saarten erikoisen maantieteellisen sijainnin vuoksi kuljetuskustannukset ovat erityisen kor- keat ihmisravinnoksi, jalostukseen tai maatalouden tuo- tantopanoksina käytettävien välttämättömien tuotteiden tarjonnan kannalta. Tämän lisäksi saaristoluonteeseen ja syrjäisimpien alueiden asemaan liittyvät objektiiviset teki- jät aiheuttavat taloudellisille toimijoille ja tuottajille näillä Egeanmeren saarilla lisärajoitteita, jotka haittaavat vaka- vasti heidän toimintaansa. Tietyissä tapauksissa toimijat ja tuottajat joutuvat kärsimään saaristoluonteesta kaksinker- taisesti. Näitä haittoja voidaan lieventää alentamalla ky- seisten tuotteiden hintoja. Näin ollen on aiheellista ottaa käyttöön erityisiä tarjontajärjestelyjä tarjonnan varmista- miseksi Eseanmeren saarilla ja saarten syrjäisyydestä, saa- ristoluonteesta ja etäisestä sijainnista johtuvien lisäkustan- nusten hyvittämiseksi. Fgeanmeren saarten pieni koko korostaa niiden ongel- mia. Jotta suunniteltujen toimenpiteiden tehokkuus var- mistetaan, niiden olisi koskettava ainoastaan saaria, jotka tunnetaan ”pieninä saarina”. Fgeanmeren pienten saarten paikallistuotannon kehittä- miseen tähtäävään yhteisön politiikkaan, sellaisena kuin se on vahvistettu tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Aigeianmeren pienten saarten hy- väksi 19 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2019/93 ('), on sisältynyt suuri (1)) EYVL L 184, 27.7.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna —asetuksella (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1). määrä tuotteita ja niiden tuotantoa, kaupan pitämistä tai jalostusta koskevia toimenpiteitä. Toimenpiteet ovat osoittautuneet tehokkaiksi, ja niiden avulla on varmistettu maataloustoiminnan jatkuminen ja kehittäminen. Yh- teisön olisi vastakin tuettava kyseistä tuotantoa, jolla on keskeinen merkitys Egeanmeren pienten saarten ympäris- tölliselle, sosiaaliselle ja taloudelliselle tasapainolle. Esi- merkiksi maaseudun kehittämisen alalta saatu kokemus on osoittanut, että paikallisten viranomaisten kanssa har- joitettava tiiviimpi kumppanuus voi auttaa käsittelemään kyseisten saarten erityisongelmia entistä kohdennetum- malla tavalla. Näin ollen olisi jatkettava paikallistuotan- non tukemista yleisellä ohjelmalla soveltuvimmalla maan- tieteellisellä tasolla, ja Kreikan olisi toimitettava ohjelma komissiolle. Jotta hintojen alentamista Egeanmeren pienillä saarilla sekä saarten syrjäisyydestä, saaristoluonteesta ja etäisestä sijainnista johtuvien lisäkustannusten vähentämistä kos- keva tavoite saavutettaisiin ja samalla säilytettäisiin yh- teisön tuotteiden kilpailukyky, olisi myönnettävä tukea yhteisön tuotteiden tarjontaan Egeanmeren pienillä saa- rilla. Tuessa olisi otettava huomioon Egeanmeren pienille saarille suuntautuvien kuljetusten lisäkustannukset sekä maatalouden tuotantopanosten tai jalostukseen tarkoitet- tujen tuotteiden osalta saaristoluonteesta ja etäisestä si- jainnista johtuvat lisäkustannukset. Koska erityisiin tarjontajärjestelyihin kuuluvat määrät ra- joittuvat Egeanmeren pienten saarten tarjontatarpeisiin, järjestelyt eivät haittaa sisämarkkinoiden moitteetonta toi- mintaa. Erityisten tarjontajärjestelyjen taloudellisista hyö- dyistä ei lisäksi saisi aiheutua kaupan vääristymiä kyseis- ten tuotteiden osalta. Tästä syystä näiden tuotteiden lä- hettäminen tai vienti Eseanmeren pieniltä saarilta olisi kiellettävä. Kyseisten tuotteiden lähettäminen tai vienti olisi kuitenkin sallittava, kun erityisistä tarjontajärjeste- lyistä aiheutuva hyöty palautetaan tai, jalostettujen tuot- teiden osalta, alueellisen kaupankäynnin mahdollistami- seksi. Lisäksi olisi otettava huomioon vienti kolmansiin maihin, ja perinteistä vientiä vastaavien jalostettujen tuot- teiden vienti olisi sallittava vastaavasti. Tätä rajoitusta ei pitäisi soveltaa myöskään jalostettujen tuotteiden perin- teiseen lähettämiseen. Selkeyden vuoksi tässä asetuksessa olisi täsmennettävä viitekausi kyseisten perinteisesti viety- jen tai lähetettyjen määrien määrittelemiseksi.