9.1.2004 Euroopan unionin virallinen lehti L 5/79 NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 22 päivänä joulukuuta 2003, yhteisen konsuliohjeiston V osan 1.4 kohdan ja yhteisen käsikirjan I osan 4.1.2 kohdan muuttami- sesta matkasairausvakuutustodistuksen sisällyttämiseksi niiden asiakirjojen joukkoon, joita vaadi- taan yhtenäisen maahantuloviisumin myöntämiseksi (2004/17/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon täytäntöönpanovallan varaamisesta neuvostolle viisumihakemusten käsittelyä koskevien tiettyjen yksityiskoh- taisten määräysten ja käytännön menettelytapojen osalta 24 päivänä huhtikuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 789/2001 ("), ottaa huomioon täytäntöönpanovallan pidättämisestä neuvos- tolle rajatarkastusten ja -valvonnan toteuttamista koskevien tiet- tyjen yksityiskohtaisten määräysten ja käytännön menettelyta- pojen osalta 24 päivänä huhtikuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 790/2001 (9), ottaa huomioon Helleenien tasavallan aloitteen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Tampereen Eurooppa-neuvosto korosti päätelmiensä 22 kohdassa, että ”viisumeja ja vääriä asiakirjoja koskevaa yhteistä ja aktiivista politiikkaa tulee kehittää edelleen ja tiivistää kolmansissa maissa =sijaitsevien Euroopan unionin konsulaattien välistä yhteistyötä...”. Keskeinen edellytys viisumien myöntämistä koskevalle yhteiselle politiikalle on erityisesti viisumihakemusten tueksi — esitettäviä toimeentuloon liittyviä asiakirjoja koskevien ehtojen mahdollisimman täydellinen yhden- mukaistaminen. Viisumia hakevien henkilöiden on niiden asiakirjojen lisäksi, jotka heidän on esitettävä, voitava todistaa, että heillä on henkilökohtainen tai ryhmämatkavakuutus, joka kattaa mahdollisesta kotimaahan palauttamisesta lääketieteellisistä — syistä, hätätilanteessa = annettavasta lääkehoidosta ja/tai sairaalahoidosta aiheutuvat kulut sinä aikana, kun he oleskelevat Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella. Viisumia hakevien henkilöiden olisi periaatteessa otettava vakuutus asuinvaltiossaan. Jos tämä ei ole mahdollista, heidän olisi pyrittävä saamaan vakuutus jossain muussa maassa. ()) EYVL L 116, 26.4.2001, s. 2. () EYVL L 116, 26.4.2001, s. 5. (5) On kuitenkin syytä säätää mahdollisuudesta poikkeuk- siin, joita sovelletaan matkavakuutusta koskevan vaati- muksen osalta diplomaatti-, virkamatka- ja muiden viral- listen passien haltijoihin, ja mahdollisuudesta todeta paikallisen konsuliyhteistyön puitteissa, että tiettyjen kolmansien valtioiden kansalaisten ei tarvitse täyttää tätä vaatimusta. Lisäksi hakemusta tutkivan diplomaatti- tai konsuliedustuston olisi voitava luopua tästä vaatimuk- sesta aiheellisiksi katsomissaan erityistapauksissa. Viisumitarran kansalliset merkinnät sisältävään osaan olisi suositeltavaa merkitä huomautus, josta käy selvästi ilmi, onko viisuminhaltija vapautettu matkavakuutusta koskevasta — vaatimuksesta. — Yhteistä käsikirjaa = olisi muutettava lisäämällä määräys siitä, että jos viisuminhal- tija ei voi rajanylityspaikalla todistaa, että hänellä on vakuutus, asiasta vastaavan viranomaisen on tarkistet- tava, onko mainittu huomautus tehty. Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön — perustamissopimukseen — liitetyn, — Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä päätös sido Tanskaa eikä sitä sovelleta siihen. Koska tämä päätös perustuu Schengenin säännöstöön Eu- roopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten mukaisesti, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on tehnyt tämän päätöksen, saattaako se päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään. Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan osalta tämä päätös merkitsee Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä, viimeksi — mainittujen — osallistumisesta — Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittä- miseen tehdyssä sopimuksessa (?) tarkoitettujen Schen- genin säännöstön niiden määräysten kehittämistä, jotka kuuluvat mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista sovel- tamissäännöistä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437] EY 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan (4. ()) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36. () EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.