4.8.2006 Euroopan unionin virallinen lehti L 214/29 KOMISSION DIREKTIIVI 2006/70/EY, annettu 1 päivänä elokuuta 2006, Euroopan — parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä ”poliittisesti — vaikutusvaltaisen = henkilön” määritelmän — sekä yksinkertaistettuja — asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahan- pesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26 päivänä lo- kakuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston di- rektiivin 2005/60/EY (') ja erityisesti sen 40 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: Direktiivissä 2005/60/EY edellytetään, että mainitun di- rektiivin soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt soveltavat riskialttiuden perusteella tehostettuja asiakkaan tuntemista koskevia toimenpiteitä liiketoimiin tai liike- suhteisiin toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvien poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden kanssa. Tätä riskianalyysiä varten on asianmukaista keskittää di- rektiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten ja henkilöi- den voimavarat erityisesti sellaisiin tuotteisiin ja liiketoi- miin, jotka ovat alttiita suurelle rahanpesun tai terroris- min rahoituksen riskille. Poliittisesti vaikutusvaltaisina henkilöinä pidetään henkilöitä, jotka toimivat merkittä- vässä julkisessa tehtävässä, ja tällaisten henkilöiden per- heenjäsenet tai henkilöt, joiden tiedetään olevan heidän läheisiä yhtiökumppaneitaan. Jotta voitaisiin varmistaa poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön käsitteen johdon- mukainen soveltaminen määritettäessä sitä, mitkä henki- löryhmät kuuluvat direktiivin soveltamisalaan, on olen- naisen tärkeää ottaa huomioon eri maiden yhteiskunnal- liset, poliittiset ja taloudelliset erot. Direktiivin 2005/60/EY soveltamisalaan kuuluvat laitok- set ja henkilöt eivät ehkä aina havaitse, että asiakas kuu- luu johonkin poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden luokkaan, vaikka ne olisivat toteuttaneet tältä osin koh- tuullisia ja riittäviä toimenpiteitä. Jäsenvaltioiden olisi näissä tilanteissa mainitun direktiivin soveltamiseen liitty- viä toimivaltuuksia käyttäessään otettava asianmukaisesti huomioon, että on tarpeen varmistaa, että kyseiset hen- kilöt eivät automaattisesti joudu vastuuseen tällaisesta vir- heestä. Jäsenvaltioiden olisi myös harkittava direktiivin ()) EUVL L 309, 25.11.2005, s. 15. noudattamisen helpottamista antamalla laitoksille ja hen- kilöille tähän liittyviä tarvittavia ohjeita. Julkisia tehtäviä, joita harjoitetaan kansallista tasoa alem- milla tasoilla, ei yleensä olisi pidettävä merkittävinä. Kui- tenkin silloin kun tehtävät ovat niihin liittyvän poliittisen vaikutusvallan osalta verrattavissa samanlaisiin tehtäviin kansallisella tasolla, tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten ja henkilöiden olisi harkittava riskialt- tiuden perusteella, olisiko kyseisiä julkisia tehtäviä harjoit- tavia henkilöitä pidettävä poliittisesti vaikutusvaltaisina henkilöinä. Direktiivin 2005/60/EY vaatimusta siitä, että sen sovelta- misalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt tunnistavat poliit- tisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden läheiset yhtiökump- panit, sovelletaan siltä osin, kun yhtiökumppani on ylei- sesti tiedossa taikka kun laitoksella tai henkilöllä on pe- rusteita uskoa, että tällainen liikesuhde on olemassa. Näin ollen ei edellytetä, että direktiivin soveltamisalaan kuulu- vien laitosten ja henkilöiden olisi aktiivisesti suoritettava selvityksiä tämän yhteyden toteamiseksi. Henkilöitä, jotka kuuluvat poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden käsitteen piiriin, ei olisi pidettävä sellaisina enää tietyn ajan kuluttua siitä, kun he ovat lakanneet toimimasta merkittävissä julkisissa tehtävissä. Vaikka yleisten asiakkaan tuntemismenettelyjen mukaut- taminen — riskialttiuden — perusteella on = direktiivin 2005/60/EY mukaisesti tavanomaista tilanteissa, joissa rahanpesun riski on alhainen, ja yksinkertaistetut asiak- kaan tuntemismenettelyt edellyttävät riittäviä tarkastus- menettelyjä muualla järjestelmässä, jolla pyritään estä- mään rahanpesu ja terrorismin rahoittaminen, yksinker- taistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä olisi sovellettava ainoastaan tietyissä rajatuissa tapauksissa. Näissä tapauk- sissa mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluville lai- toksille ja henkilöille asetetut vaatimukset eivät lakkaa vaan näiden odotetaan muun muassa suorittavan liike- suhteiden jatkuvaa seurantaa, jotta ne voisivat havaita monimutkaiset tai poikkeuksellisen suuret liiketoimet, joilla ei ole selvää taloudellista tai ilmeisen laillista tarkoi- tusta.