30.4.2004 Furoopan unionin virallinen lehti L 143/1 (Säädökset, jotka on julkaistava) EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 803/2004/EY, tehty 21 päivänä huhtikuuta 2004, lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjuntaa sekä väkivallan uhrien ja riskiryhmien suojelemista koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä (vuosiksi 2004—2008) (Daphne II-ohjelma) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non ('), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (*), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (>), sekä katsovat seuraavaa: Lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuva fyysinen, seksuaa- linen ja henkinen väkivalta, mukaan lukien tällaisilla teoilla uhkaaminen, sekä pakottaminen tai mielivaltainen vapaudenriisto joko julkisessa tai yksityiselämässä, louk- kaa heidän oikeuttaan elämään, turvallisuuteen, vapau- teen, ihmisarvoon sekä ruumiilliseen ja henkiseen kos- kemattomuuteen ja muodostaa vakavan uhkan väkival- lan uhrien fyysiselle terveydelle ja mielenterveydelle. Täl- laisen väkivallan vaikutukset ovat yhteisössä niin yleisiä, että niitä voidaan pitää todellisena terveysongelmana ja esteenä kansalaisten oikeudelle turvallisuuteen, vapau- teen ja oikeudenmukaisuuteen. (') EUVL C 208, 3.9.2003, s. 52. (2) EUVL C 256, 24.10.2003, s. 85. (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 3. syyskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 1. joulukuuta 2003 (EUVL C 54 E, 2.3.2004, s. 1) ja Euroopan par- lamentin kanta, vahvistettu 9. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) sekä neuvoston päätös, tehty 30. maaliskuuta 2004. (2) On tärkeää ja välttämätöntä tunnustaa, että väkivallalla on vakavia välittömiä ja pitkäaikaisia vaikutuksia yksilöi- den, perheiden ja yhteisöjen terveyteen ja psyykkiseen ja sosiaaliseen kehitykseen sekä asianomaisten henkilöiden yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja että siitä aiheutuu suuria sosiaalisia ja taloudellisia kustannuksia koko yhteiskun- nalle. Maailman terveysjärjestön määritelmän mukaan tervey- dellä tarkoitetaan täydellistä fyysistä, psyykkistä ja sosiaa- lista hyvinvointia eikä pelkästään sitä, että henkilö ei ole sairas tai vammainen. Maailman terveysjärjestön yleis- kokouksen päätöslauselmassa, joka hyväksyttiin järjestön 49. yleiskokouksessa Genevessä vuonna 1996, todetaan väkivallan kuuluvan merkittävimpiin maailmanlaajuisiin kansanterveysongelmiin. Maailman terveysjärjestön 3 päivänä lokakuuta 2002 Brysselissä esittelemässä rapor- tissa World report on violence and health suositellaan ensisijaisten väkivallan ehkäisemistoimenpiteiden edis- tämistä, väkivallan uhrien hyväksi toteutettavien toimen- piteiden tehostamista sekä väkivallan ehkäisemistä kos- kevan yhteistyön ja tietojenvaihdon lisäämistä. Nämä periaatteet tunnustetaan useissa yleissopimuksissa, julistuksissa ja pöytäkirjoissa, joita ovat antaneet tär- keimmät kansainväliset organisaatiot ja elimet kuten Yhdistyneet Kansakunnat, Kansainvälinen työjärjestö, naisten asemaa käsittelevä maailmankonferenssi sekä kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvaa lasten seksuaa- lista hyväksikäyttöä käsittelevä maailmankongressi. Tätä kansainvälisten organisaatioiden merkittävää toimintaa olisi täydennettävä yhteisön toimenpitein. Perustamis- sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan p alakohdan mukaan yhteisön toimintaan olisikin sisällyttävä myötävaikutta- minen korkean terveyden suojelun tason saavuttamiseen. Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (*) vahvistetaan muun muassa oikeus ihmisarvoon, yhdenvertaisuuteen ja yhteisvastuullisuuteen. Siihen sisältyy useita nimen- omaisia määräyksiä, joiden tarkoituksena on suojella ruumiillista ja henkistä koskemattomuutta, edistää mies- ten ja naisten välistä tasa-arvoa ja lapsen oikeuksia sekä (9) EYVL € 364, 18.12.2000, s. 1.