6.8.2004 Euroopan unionin virallinen lehti L 261/15 NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/80/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rikoksen uhreille maksettavista korvauksista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (?), ottaa huomioon sosiaalikomitean lausunnon ()), Euroopan — talous- — ja sekä katsoo seuraavaa: (1) — Yksi Euroopan yhteisön tavoitteista on poistaa henki- löiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta rajoittavat esteet jäsenvaltioiden väliltä. (2) — Yhteisöjen tuomioistuin katsoi Cowanin (*) asiassa, että kun yhteisön oikeudessa taataan luonnolliselle henkilölle oikeus mennä toiseen jäsenvaltioon, tähän liikkumisen vapauteen kuuluu välttämättä se, että tällaisen henkilön koskemattomuutta suojataan kyseisessä jäsenvaltiossa samalla tavoin kuin valtion omien kansalaisten tai siellä asuvien koskemattomuutta. Tämän tavoitteen toteuttami- seksi olisi myös toteutettava toimenpiteitä, joilla helpote- taan korvausten maksamista rikosten uhreille. (3) — Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoon- tunut Eurooppa-neuvosto kehotti laatimaan vähimmäis- vaatimukset rikoksen uhrien suojaamisesta, erityisesti heidän mahdollisuuksistaan saada oikeussuojaa ja oikeu- destaan saada vahingonkorvauksia, oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina. (4) — Brysselissä 25 ja 26 päivänä maaliskuuta 2004 kokoon- tunut Eurooppa-neuvosto kehotti terrorismin torjunnasta antamassaan julkilausumassa antamaan tämän direktiivin ennen 1 päivää toukokuuta 2004. (5) — Neuvosto hyväksyi 15 päivänä maaliskuuta 2001 puite- päätöksen 2001/220/YOS (*) uhrin asemasta rikosoikeu- denkäyntimenettelyissä. — Päätös — perustuu — Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon, ja sen perus- teella rikoksen uhrit voivat rikosoikeudenkäynnin yhtey- dessä vaatia rikoksentekijältä korvauksia. (6) — Euroopan unionin alueella tapahtuneiden rikosten uhrien tulisi voida saada kärsimistään vahingoista oikeudenmu- kainen ja asianmukainen korvaus riippumatta siitä, missä Euroopan yhteisön alueella rikos on tehty. EUVL C 45 E, 25.2.2003, s. 69. Lausunto annettu 23. lokakuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). EUVL C 95, 23.4.2003, s. 40. Asia 186/87, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapausko- koelma 1989, sivu 195. () EYVLL 82, 22.3.2001, s. 1. (7) (11) (12) (13) (14) Tässä direktiivissä otetaan käyttöön yhteistyöjärjestelmä, jolla helpotetaan rikosten uhrien mahdollisuutta saada korvaus rajatylittävissä tilanteissa ja jota olisi sovellettava jäsenvaltioiden alueella tehtyjen tahallisten väkivaltari- kosten uhreja koskevien kansallisten korvausjärjestelmien perusteella. Tämän vuoksi kaikilla jäsenvaltioilla olisi oltava rikosten uhreja koskeva korvausjärjestelmä. Useimmat jäsenvaltiot ovat jo perustaneet tällaisia korvausjärjestelmiä, jotkin niistä täyttääkseen 24 päivänä marraskuuta 1983 tehdyn väkivaltarikosten uhreille suoritettavia korvauksia koskevan eurooppalaisen yleis- sopimuksen mukaiset velvoitteensa. Koska tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat vält- tämättömiä yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi eikä perustamissopimuksessa ole sen 308 artiklassa määrätyn toimivallan lisäksi muita määräyksiä tämän direktiivin antamiseksi tarvittavista valtuuksista, olisi sovellettava kyseistä artiklaa. Rikoksen uhri ei useinkaan voi saada korvausta rikoksen- tekijältä, koska rikoksentekijä ei varojen puutteen vuoksi välttämättä pysty maksamaan hänen maksettavakseen tuomittuja vahingonkorvauksia tai koska häntä ei ole saatu selville tai häntä vastaan ei ole voitu nostaa syytettä. Olisi otettava käyttöön jäsenvaltioiden viranomaisten välinen yhteistyöjärjestelmä, jotta voidaan helpottaa korvauksen saamista tapauksissa, joissa rikos on tehty muussa jäsenvaltiossa kuin uhrin asuinvaltiossa. Tällaisen järjestelmän tulisi varmistaa, että rikoksen uhri voi aina kääntyä asuinvaltionsa viranomaisten puoleen, ja sen tulisi helpottaa käytännön ongelmia ja kielivai- keuksia, joita liittyy rajatylittäviin tilanteisiin. Järjestelmässä olisi oltava säännökset, joiden avulla rikoksen uhri voi saada hakemuksen tekemiseen tarvit- tavat tiedot ja jotka mahdollistavat asiaa käsittelevien viranomaisten tehokkaan yhteistyön. Tässä —direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoi- keuskirjassa tunnustetut periaatteet yhteisön oikeuden yleisinä oikeusperiaatteina.