23.12.2006 Furoopan unionin virallinen lehti L 369/1 (Säädökset, jotka on julkaistava) KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1898/2006, annettu 14 päivänä joulukuuta 2006, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka: ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maan- tieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päi- vänä = maaliskuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006() ja erityisesti sen 16 artiklan ja 17 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 510/2006 vahvistetaan maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojaa koskevat yleiset säännöt, ja sillä kumotaan neuvoston € asetus (ETY) N:o 2081/92 (2). (2) — Yksityiskohtaisista säännöistä maataloustuotteiden ja elin- tarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperäni- mitysten — suojasta annetun neuvoston =asetuksen (ETY) N:o 2081/92 soveltamiseksi 27 päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2037/93 (?) ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 soveltamista kos- kevista yksityiskohtaisista säännöistä eritelmien pääkohtia koskevan yhteenvedon osalta 1 päivänä maaliskuuta 2004 annettu komission asetus (EY) N:o 383/2004 (4) olisi sel- keyden vuoksi kumottava ja korvattava uudella asetuksella. (3) — Olisi vahvistettava ne edellytykset, joilla luonnollinen hen- kilö tai oikeushenkilö voi hakea rekisteröintiä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä alueen rajaamiseen, kun huo- mioon otetaan perinteinen tuotantoalue, ja tuotteen omi- naisuuksiin. Rekisteröidyn nimen olisi oltava kaikkien rajatulla maantieteellisellä alueella sijaitsevien tuottajien käytettävissä, jos tuote-eritelmässä vahvistetut edellytyk- set täyttyvät. (1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. (2) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1. (3) EYVL L 185, 28.7.1993, s. 5, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2168/2004 (EUVL L 371, 18.12.2004, s. 12). (9) EUVL L 64, 2.3.2004, s. 16. (4) Nimi voidaan rekisteröidä ainoastaan, jos sitä käytetään kaupankäynnissä tai yleisessä kielenkäytössä tai sillä on perinteisesti viitattu tiettyyn maataloustuotteeseen tai elin- tarvikkeeseen. Olisi säädettävä erityiset säännöt, jotka kos- kevat nimitysten eri kieliversioita, nimityksiä, jotka kattavat useita erillisiä tuotteita, ja nimityksiä, jotka ovat kokonaan tai osittain homonyymisiä kasvilajikkeiden tai eläinrotujen nimien kanssa. Yhteys maantieteelliseen alueeseen olisi määriteltävä, ja maantieteellinen alue olisi määriteltävä yksityiskohtaisesti ja tarkasti niin, ettei tuottajille tai toimivaltaisille viran- omaisille ja valvontalaitokselle jää epäselväksi, suorite- taanko toimet rajatulla maantieteellisellä alueella. Olisi vahvistettava luettelo alkuperänimitysten raaka- aineista, jotka asetuksen (EY) N:o 510/2006 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti voivat olla peräisin maantieteelliseltä alueelta, joka on laajempi tai eri kuin alue, jolla ne jalostetaan. Asetuksen (ETY) N:o 2081/92 2 artiklan 5 kohdan nojalla kyseiseen luetteloon on sisällytetty ainoastaan eläviä eläimiä, lihaa ja maitoa. Jatkuvuuden varmistamiseksi luetteloon ei esi- tetä muutoksia. Tuote-eritelmään olisi sisällytettävä toimenpiteet, joita toteutetaan alkuperän todistamiseksi ja joiden avulla voi- daan seurata tuotteen, raaka-aineiden, rehun ja muiden rajatulta maantieteelliseltä alueelta peräisin olevien aines- ten reittiä. Jos maataloustuotteen tai elintarvikkeen pakkaaminen tai esillepanoon liittyvät toimet, kuten viipalointi tai raasta- minen, on tehtävä rajatulla maantieteellisellä alueella, tämä merkitsee tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamista. Yhteisöjen tuomiois- tuimen oikeuskäytännön mukaisesti tällaisia rajoituksia voidaan asettaa ainoastaan, jos ne ovat tarpeen ja oikeassa suhteessa ja niiden avulla voidaan ylläpitää maantieteelli- sen merkinnän tai alkuperänimityksen mainetta. Tällais- ten rajoitusten asettaminen on perusteltava.