21.9.2007 Euroopan unionin virallinen lehti L 247/17 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2007/45/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, valmiiksi pakattujen tuotteiden nimellismääristä sekä neuvoston direktiivien 75/106/ETY ja 80/232/ ETY kumoamisesta ja neuvoston direktiivin 76/211/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non ('), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (?), sekä katsovat seuraavaa: (1) Tiettyjen nesteiden pakkaamisesta valmispakkauksiin tila- vuuden mukaan koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä joulukuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 75/106/ETY (?) ja eräiden valmiiksi pakattujen tuotteiden nimellismäärien ja nimellistilavuuk- sien sallittuja valikoimia koskevan jäsenvaltioiden lainsää- dännön lähentämisestä 15 päivänä tammikuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/232/ETY (1) vahviste- taan nimellismäärät eräille nestemäisille ja muille valmiiksi pakatuille tuotteille; tarkoituksena on varmistaa direktiivien mukaisten tuotteiden vapaa liikkuvuus. Useimpien tuottei- den osalta sallitaan yhteisön nimellismäärien ohella kan- salliset — nimellismäärät. Joidenkin — tuotteiden — osalta kuitenkin vahvistetaan yhteisön nimellismäärät sallimatta kansallisten nimellismäärien käyttöä. Kuluttajien mieltymysten muutokset samoin kuin valmiiksi pakattuihin tuotteisiin ja vähittäismyyntiin liittyvät inno- vaatiot yhteisön ja kansallisella tasolla ovat antaneet aihetta selvittää, onko voimassa oleva lainsäädäntö edelleen tarkoituksenmukainen. Yhteisöjen tuomioistuin vahvisti asiassa C-3/99 Cidrerie Ruwet 12 päivänä lokakuuta 2000 antamassaan tuo- miossa (*), etteivät jäsenvaltiot saa kieltää sellaisen valmiiksi pakatun tuotteen saattamista markkinoille, joka poikkeaa yhteisön vahvistamista nimellistilavuuksista mutta joka on laillisesti / valmistettu ja saatettu markkinoille toisessa jäsenvaltiossa, jollei sellaisella kiellolla pyritä täyttämään kuluttajansuojaa koskevia pakottavia vaatimuksia, jollei kieltoa sovelleta erotuksetta sekä kotimaisiin tuotteisiin että EUVL € 255, 14.10.2005, s. 36. Euroopan parlamentin lausunto, annettu 2. helmikuuta 2006 (EUVL C 288 E, 25.11.2006, s. 52), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 4. joulukuuta 2006 (EUVL C 311 E, 19.12.2006, s. 21), Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 10. toukokuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 16. heinäkuuta 2007. EYVL L 42, 15.2.1975, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla. EYVL L 51, 25.2.1980, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/356/ETY (EYVL L 192,11.7.1987, s. 48). Kok. [2000], s. 1-8749. tuontituotteisiin, jollei se ole välttämätön kyseisen vaati- muksen täyttämiseksi ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään ja jollei tätä päämäärää ole mahdollista saavuttaa yhteisön sisäistä kauppaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä. Kuluttajansuojaa helpotetaan direktiiveillä, jotka on annettu direktiivien 75/106/ETY ja 80/232/ETY voimaantulon jälkeen. Niistä mainittakoon erityisesti kuluttajansuojasta kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamisessa 16 päivänä helmikuuta 1998 annettu Euroopan parlamen- tin ja neuvoston direktiivi 98/6/EY (*). Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole niin jo tehneet, olisi harkittava, soveltavatko ne direktiiviä 98/6/EY pieniin vähittäisliikkeisiin. Toimenpiteen vaikutusten arvioinnissa, jonka yhteydessä kuultiin laajasti kaikkia asiaan liittyviä tahoja, saatiin viitteitä siitä, että vapaasti valittavat nimellismäärät lisäävät useilla aloilla tuottajien vapautta valmistaa kuluttajien makumieltymysten mukaisia tuotteita ja tehostavat laatuun ja hinnoitteluun liittyvää kilpailua sisämarkkinoilla. Toisilla aloilla on kuitenkin asianmukaisempaa säilyttää toistaiseksi pakolliset ' nimellismäärät kuluttajien ja yritysten etuja silmällä pitäen. Tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä olisi annet- tava kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille enemmän tietoa, jotta yksikköhinnat ymmärrettäisiin paremmin. Näin ollen nimellismääriä ei yleisesti ottaen pitäisi säännellä yhteisön tai jäsenvaltioiden tasolla, vaan valmiiksi pakattuja tuotteita pitäisi voida markkinoida valinnanvaraisia nimel- lismääriä käyttäen. Joillakin aloilla sääntelyn purkaminen saattaisi kuitenkin aiheuttaa suhteettoman suuria lisäkustannuksia etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille. Näillä aloilla olisikin mukautettava — yhteisön nykylainsäädäntöä kokemusten perusteella ja etenkin pyrittävä varmistamaan, että yhteisön nimellismäärät vahvistetaan ainakin niille tuotteille, joita kuluttajille myydään eniten. Koska pakollisten nimellismäärien säilyttämistä olisi pidet- tävä poikkeustapauksena, lukuun ottamatta viinejä ja tislattuja alkoholijuomia, joilla on erityisominaisuuksia, sitä olisi aika ajoin arvioitava uudelleen kokemusten perusteella, () EYVL L 80, 18.3.1998, s. 27.