N:o L 236/2 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 5. 10. 95 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2337/95, annettu 2 päivänä lokakuuta 1995, Azoreiden, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalatalous- tuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisä- kustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen artiklan 43, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (5), sekä katsoo, että sopimukseen Euroopan unionista on liitetty julistus yhteisön syrjäisimmistä alueista, Euroopan unionin kalastusalan nykyiset vaikeudet, joita erityisesti pahentavat kalastustuotteiden kuljettamiskustan- nukset markkinoille yhteisön syrjäisimpien alueiden etäi- syyden ja eristyneisyyden vuoksi, neuvosto on päätöksillään 89/687/ETY (9, 91/314/ETY () ja 91/31S/ETY (9) vakiinnuttanut osaksi yhteisön syrjäi- simpiä alueita suosivaa politiikkaa Ranskan merenta- kaisten departementtien (Poseidom), Kanariansaarten (Poseican) ja Madeiran ja Azorieri (Poseima) syrjäiselle ja eristetylle luonnolle ominaiset vaihtoehto-ohjelmat, joissa määritellään sovellettavat yleiset toimenpidelinjat, jotka ottavat huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet ja -rajoitukset, jo aikaisemmin tehdyt vastaavanlaiset aloitteet ovat onnis- tuneet, kyseiset alueet kärsivät erityisesti kehitysongelmista, erityi- sesti alueiden syrjäisyyden vuoksi syntyvistä lisäkustan- nuksista markkinoitaessa tiettyjä tuotteita; tiettyjen kalas- tustuotteiden — kilpailukyvyn — säilyttämiseksi —suhteessa yhteisön muiden alueiden vastaaviin tuotteisiin on vuosina 1992 ja 1993 kalastussektorilla toteutettu yhteisön toimenpiteitä niiden lisäkustannusten hyvittämiseksi, jotka aiheutuvat tonnikalan jalostamisesta Azoreilla ja Madeiralla sekä tonnikalan tuotannosta ja pakastamisesta sekä sardiinien pakastamisesta ja jalostamisesta Kanarian- saarilla; näitä toimenpiteitä seurasi vuonna 1994 (') EYVL N:o € 343, 6.12.1994, s. 17 () EYVL N:o € 109, 1.5.1995, s. 318 () EYVL N:o € 102, 24.4.1995, s. 13 () EYVL N:o L 399, 30.12.1989, s. 39 () EYVL N:o L 171, 29.6.1991, s. 5 ($ EYVL N:o L 171, 29.6.1991, s. 10 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1503/94 (”) hyväksyminen; yhteisön tasolla tulisi säätää vuodesta 1995 alkaen näiden tuotteiden jalostamisesta ja markkinoinnista aiheutu- neiden lisäkustannusten kompensaatiojärjestelmän jatka- misesta ja sen vuoksi tulisi hyväksyä toimenpiteet, jotka rahoittavat olemassa olevien toimenpiteiden jatkamisen, pienimuotoisella kalastuksella ja rannikkokalastuksella on yhteisön syrjäisimmille alueille sosiaaliselta ja taloudelli- selta kannalta merkitystä, ja on tarpeen järkeistää pyyntiponnistukset kalakantojen moitteettoman hoidon varmistamiseksi erityisesti ottaen huomioon useiden syrjäisimpien alueiden tieteellisten laitosten teknisesti korkeatasoiset tutkimukset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Perustetaan — Azorien, Madeiran, Kanariansaarten — ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalataloustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmä. 2 artikla 1. —Azorien ja Madeiran osalta 1 artiklassa säädetty järjestely merkitsee 187 ecun maksamista tonnia kohden vuosittain korkeintaan 15 000 tonnille tonnikalaa, joka on toimitettu paikalliselle teollisuudelle, josta 10 000 tonnia Azoreille ja 5000 tonnia Madeiralle. 2. — Kanariansaarten osalta 1 artiklassa säädetty järjestely tarkoittaa 151 ecun maksamista tonnia kohden vuosittain korkeintaan 10400 tonnille tuoreena markkinoitavaksi tarkoitettua tonnikalaa, 54 ecua tonnia kohden vuosittain korkeintaan 3 500 tonnille pakastettua tonnikalaa, 103 ecua tonnia kohden vuosittain korkeintaan 10 3500 tonnille jalostettavaksi tarkoitettua sardiinia ja makrillia ja 54 ecua tonnia kohden vuosittain korkeintaan 7 000 tonnille pakastettavaksi tarkoitettua sardiinia ja makiillia. 3. — Ranskan Guayanan departementin osalta 1 artiklassa säädetty järjestely tarkoittaa 1 044 ecun maksamista katka- raputonnia kohden vuosittain korkeintaan 3 500 tonnille teolliselle kalastukselle ja 1123 ecua katkaraputonnia kohden vuosittain korkeintaan 500 tonnille ei-teolliselle kalastukselle. (7) EYVL N:o L 162, 30.6.1994, s. 8