11.2.2009 Euroopan unionin virallinen lehti L 40/19 KOMISSION DIREKTIIVI 2009/8/EY, annettu 10 päivänä helmikuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteen I muuttamisesta siltä osin kuin on kyse muihin kuin kohderehuihin väistämättä siirtyvien kokkidiostaattien tai histomonostaattien enimmäispitoisuuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY (f) ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: Kokkidiostaatit ja histomonostaatit ovat aineita, joilla py- ritään alkueläinten tuhoamiseen tai niiden kasvun ehkäi- semiseen ja jotka voidaan muun muassa hyväksyä käy- tettäviksi rehun lisäaineina eläinten ruokinnassa käytettä- vistä lisäaineista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (?) mukaisesti. Kokkidiostaattien ja histomo- nostaattien käyttöä rehun lisäaineina koskevissa hyväk- synnöissä vahvistetaan niiden käytölle erityisedellytykset, kuten ne kohde-eläinlajit tai -luokat, joille lisäaineet on tarkoitettu. Rehualan toimijat saattavat tuottaa yhdessä ja samassa laitoksessa useita erilaisia rehuja, ja erityyppisiä tuotteita saatetaan joutua valmistamaan peräjälkeen samalla tuo- tantolinjalla. Tuotteesta saattaa väistämättä jäädä jäämiä tuotantolinjaan ja päätyä toiseen rehutuotteeseen sen tuo- tannon alkuvaiheessa. Tällaista kulkeutumista yhdestä tuotantoerästä toiseen kutsutaan ”siirtymiseksi” tai ”risti- kontaminaatioksi”, ja näin voi käydä esimerkiksi silloin, kun kokkidiostaatteja tai histomonostaatteja käytetään hyväksynnän saaneina rehun lisäaineina. Tämä saattaa johtaa siihen, että myöhemmin tuotettu rehu saastuu, kun näiden aineiden teknisesti väistämättömiä jäämiä joutuu ”muihin kuin kohderehuihin” eli rehuihin, joissa kokkidiostaattien tai histomonostaattien käytölle ei ole hyväksyntää, kuten rehuihin, jotka on tarkoitettu eläin- lajeille tai -luokille, joita ei mainita lisäaineen hyväksyn- nässä. Tällaista ristikontaminaatiota, jota ei voida välttää, voi tapahtua kaikissa rehun tuotannon ja jalostuksen vai- heissa sekä myös rehun varastoinnin ja kuljetuksen ai- kana. (3) Rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista 12 päivänä tam- mikuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neu- voston asetuksessa (EY) N:o 183/2005 (?) vahvistetaan erityisvaatimukset rehuyrityksille, jotka käyttävät kokki- diostaatteja ja histomonostaatteja rehun tuotannossa. Asianomaisten toimijoiden on edellä mainitun asetuksen 4 ja 5 artiklassa säädettyjen velvoitteiden mukaisesti eri- tyisesti toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet toimitilojen ja laitteistojen, tuotannon, varastoinnin ja kuljetuksen osalta kaiken ristikontaminaation välttämi- seksi. Sen, että vahvistetaan muihin kuin kohderehuihin väistämättä siirtyvien kokkidiostaattien tai histomonos- taattien enimmäispitoisuudet direktiivin 2002/32/EY mu- kaisesti, ei pitäisi vaikuttaa toimijoiden ensisijaiseen vel- voitteeseen soveltaa hyviä tuotantotapoja, joilla pyritään välttämään tällainen ristikontaminaatio. Asianomaisten toimijoiden on sen vuoksi edelleen toteutettava toimia, jotta vältetään tällaisten haitallisten aineiden esiintyminen eläinten rehussa. Kun otetaan huomioon hyvien tuotantotapojen sovelta- minen, muihin kuin kohderehuihin väistämättä siirtyvien kokkidiostaattien tai histomonostaattien enimmäispitoi- suudet olisi vahvistettava ALARA-periaatteen (As Low As Reasonably Achievable) mukaisesti. Jotta rehun val- mistaja voisi hallita edellä mainittua väistämätöntä siirty- mistä, olisi vähemmän herkkien, muiden kuin kohteena olevien eläinlajien rehun kohdalla harkittava noin 3 pro- sentin siirtymämäärää verrattuna sallittuun enimmäispi- toisuuteen, ja herkkien muiden kuin kohteena olevien eläinlajien rehun ja ”varoaikana käytettävän rehun” (eli teurastusta edeltävänä ajanjaksona käytetyn rehun) koh- dalla olisi säilytettävä noin 1 prosentin siirtymämäärä verrattuna sallittuun enimmäispitoisuuteen. Yhden pro- sentin siirtymämäärää olisi harkittava myös kohteena ole- ville eläinlajeille tarkoitettujen sellaisten muiden rehujen ristikontaminaation osalta, joihin ei ole lisätty kokkidios- taatteja tai histomonostaatteja, sekä ”jatkuvasti elintarvi- ketuotantoon käytettävien eläinten”, kuten lypsylehmien tai munivien kanojen, muun kuin kohderehun osalta, kun on näyttöä rehuista eläinperäisiin elintarvikkeisiin tapah- tuvasta siirtymisestä. Jos rehuaineita syötetään suoraan eläimille tai jos käytetään täydennysrehuja, niiden käyttö päiväannoksessa ei saisi altistaa eläintä kokkidiostaateille tai histomonostaateille enempää kuin ne voisivat altistua siinä tapauksessa, että päiväannoksessa käytetään vain täysrehuja.