28.2.2006 Euroopan unionin virallinen lehti L 58/1 (Säädökset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 318/2006 annettu 20 päivänä helmikuuta 2006, sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja eri- tyisesti sen 36 artiklan ja 37 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ('), ottaa huomioon sosiaalikomitean lausunnon (2), Euroopan — talous- — ja sekä katsoo seuraavaa: (1) — Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen olisi liityttävä sellaisen yhteisen maatalouspo- litiikan toteuttaminen, johon sisältyvät erityisesti maata- louden yhteiset markkinajärjestelyt, joiden muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan. (2) — Yhteisön sokerimarkkinoiden perustana ovat periaatteet, joita on aiemmin muiden yhteisten markkinajärjestelyjen osalta uudistettu merkittävästi. Sokerialan yhteinen mark- kinajärjestely on tarpeen uudistaa perusteellisesti pyrittä- essä perustamissopimuksen 33 artiklassa määrättyihin tavoitteisiin ja erityisesti markkinoiden vakauttamiseksi ja kohtuullisen elintason varmistamiseksi sokerialalla toimi- valle maatalousväestölle. (3) — Näiden kehityssuuntausten perusteella olisi sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19 päivänä kesäkuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (?) kumottava ja korvattava uudella asetuksella. (4) — Valkoisen sokerin ja raakasokerin vakiolaaduille olisi vah- vistettava viitehinnat. Vakiolaatujen olisi vastattava yhtei- sössä tuotettujen sokerien keskimääräisiä edustavia (') Lausunto annettu 19. tammikuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (?) Lausunto annettu 26. lokakuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa leh- dessä). (3) EYVL L 178, 30.6.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 39/2004 (EUVL L 6, 10.1.2004, s. 16). (7) ominaisuuksia, ja vakiolaadut olisi määritettävä sokerikau- passa käytettävien perusteiden mukaan. Vakiolaatuja olisi myös voitava tarkistaa erityisesti kaupallisten vaatimusten ja analyysitekniikan kehittymisen huomioon ottamiseksi. Jotta sokerin yhteisön markkinahinnoista saataisiin luotet- tavaa tietoa, olisi otettava käyttöön hintaselvitysjärjestelmä, jonka perusteella olisi määriteltävä valkoisen sokerin mark- kinahinnan tasot. Jotta yhteisön sokerijuurikkaan ja -ruo'on viljelijöille var- mistettaisiin kohtuullinen elintaso, olisi vahvistettava vähimmäishinta vakiolaatua vastaavalle kiintiösokerijuu- rikkaalle ja tämä vakiolaatu olisi määriteltävä. Sokeriyritysten ja sokerijuurikkaan viljelijöiden oikeuksien ja velvollisuuksien tasapainon varmistamiseksi tarvitaan erityiset välineet. Sen vuoksi olisi annettava vakiosäännök- set, joilla säännellään sokerijuurikkaan ostajien ja myyjien sopimussuhteita. On vaikea vahvistaa koko yhteisölle yhte- näisiä sokerijuurikkaiden ostoehtoja, koska luontoa koske- vat, taloudelliset ja tekniset olosuhteet ovat moninaiset. Toimialalla on jo sokerijuurikkaan viljelijöiden yhdistysten ja sokeriyritysten välisiä sopimuksia. Sen vuoksi vakiomää- räyksissä olisi määriteltävä ainoastaan sekä sokerijuurik- kaan — viljelijöiden = että sokeriteollisuuden — vaatimat vähimmäisvaatimukset, joilla varmistetaan sokerimarkki- noiden moitteeton toiminta, ja tietyistä säännöistä olisi oltava — mahdollisuus — poiketa — toimialan — sisäisillä sopimuksilla. Syyt, joiden vuoksi yhteisö otti aikanaan käyttöön sokeri-, isoglukoosi- ja inuliinisiirappialalla tuotantokiintiöjärjestel- män, ovat edelleen perusteltuja. Kun otetaan huomioon yhteisössä ja kansainvälisesti tapahtunut kehitys, tuotanto- järjestelmää on kuitenkin tarpeen mukauttaa uusien järjes- telyjen käyttöönottamiseksi ja kiintiöiden pienentämiseksi. Jäsenvaltioiden olisi myönnettävä kiintiöt alueelleen sijoit- tautuneille yrityksille, kuten aiemmassakin kiintiöjärjestel- mässä. Sokerialan uudessa yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi säilytettävä kiintiöiden oikeudellinen asema, sillä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kiin- tiöjärjestelmä on sokerialan markkinoita säätelevä meka- nismi, jolla pyritään saavuttamaan yleisen edun kannalta tärkeitä tavoitteita.