L 325/60 Euroopan unionin virallinen lehti 28.10.2004 NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 21 päivänä lokakuuta 2004, Italialle annettavasta luvasta soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista- misesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdasta poikkeavaa toimenpidettä (2004/737EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuuden- nen neuvoston direktiivin 77/388/ETY jäsenvaltioiden liikevaih- toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonli- säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste ('), ja eri- tyisesti sen 30 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: Italian hallitus on komission pääsihteeristössä 24 päivänä maaliskuuta 2004 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt lupaa tehdä Sveitsin kanssa sopimuksen, joka sisältää di- rektiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdasta poikkeavia määräyksiä. Pyyntöön on kahdenlaisia syitä: Ensinnäkin Gran San Bernardon tunnelin tullien arvonlisäveron käyttöönotto 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen on johtanut kilpai- lun vääristymiseen useampaan matkaan oikeuttavien kau- silippujen myynnissä. Toiseksi tuottojen jakaminen alv:tä varten sen mukaan, miten tunneli jakautuu fyysisesti mai- den kesken, aiheuttaa suuria hallinnollisia kustannuksia, koska tuotot lasketaan ja jaetaan tunnelin hoito- ja huol- tokustannuksiin perustuvien taloudellisten kriteerien mu- kaan. Kustannukset eivät koske vain itse tunnelia vaan myös moottoritietä, joka yhdistää tunnelin Italian puo- lella Italian tieverkkoon. Italialainen tunneliyritys on laskenut ja perinyt alv:n Gran San Bernardon tunnelin tulleista 1 päivästä tammikuuta 2003 lähtien. Sveitsi sen sijaan ei sovella arvonlisäveroa () EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35). tai vastaavaa veroa tulleihin; Italian ja Sveitsin välisen vuonna 1958 ennen yhteisen alv-järjestelmän käyttöä tehdyn sopimuksen perusteella Sveitsiä ei voida velvoittaa soveltamaan Italian alv:tä ja perimään sitä Gran San Ber- nardon tunnelin tulleista. Tämän vuoksi pelkästään italia- laisen tunneliyrityksen perimän alv:n käyttöönotto ai- heutti eron käyttäjille aiheutuvissa kustannuksissa ja vää- risti kilpailua kausilippujen myynnissä. Käyttäjät voivat ostaa useaan matkaan oikeuttavia kausilippuja tunnelin kummassakin päässä, ja he ostavat ne siellä, missä ne ovat halvempia, toisin sanoen Sveitsissä. Tunneli kulkee kansainvälisen rajan yli, ja sitä hoitaa ita- lialais-sveitsiläinen yhteisyritys sekä italialainen ja sveitsi- läinen tunneliyritys, joilla kummallakin on kotipaikka omassa maassaan. Italialaisen tunneliyrityksen pitäisi alueperiaatteen mukaisesti periä alv:tä vain tunnelin Ita- lian puoleiselta osuudelta. Yritysten välillä on kuitenkin oikeudellisesti sitova sopimus, joka on tehty vuonna 1963 ja jota on sovellettu tähän saakka. Sopimuksen mukaan tullituottoja ei jaeta sen mukaan, miten tunneli jakautuu fyysisesti maiden välille, vaan tunnelin hoito- ja huoltokustannuksiin perustuvien taloudellisten kriteerien mukaan. Tunnelin hoito- ja huoltokustannukset sisältävät myös tunneliin johtavan moottoritien käytön. Tämä mer- kitsee, että näiden kriteerien mukaan jaettujen tuottojen tarkka määrä voidaan määrittää vasta jälkikäteen. Alv:n määrittämistä varten tämä summa on jaettava alueperi- aatteen mukaisesti ekstrapoloimalla tunneliin johtavan moottoritieosuuden käytön ylläpito- ja huoltokustannuk- set. Tällainen jälkikäteen tapahtuva alv:n laskeminen ja periminen on vaivalloista ja aiheuttaa suuria hallintokus- tannuksia. Se ei sovi kulutusverojärjestelmään, jossa alv pitäisi selvittää ja periä välittömästi. Tämän vuoksi ainoa toteuttamiskelpoinen vaihtoehto on itse asiassa olla määräämättä arvonlisäveroa Gran San Bernardon tunnelin tulleille. Poikkeus merkitsee suurta helpotusta italialais-sveitsiläiselle yhteisyritykselle ja sen kahdelle tunneliyritykselle. Fhdotettu poikkeus vaikuttaa kuitenkin arvonlisäverosta saataviin yhteisöjen omiin varoihin ja vaatii sitten tasoit- tavia toimenpiteitä,