10.6.2009 Euroopan unionin virallinen lehti L 146/37 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/44/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä annetun direktiivin 98/26/EY ja rahoitusvakuusjärjestelyistä annetun direktiivin 2002/47/EY muuttamisesta linkitettyjen järjestelmien sekä lainasaamisten osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon ('), ottavat - huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (?) sekä katsovat seuraavaa: (1) Euroopan — parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/26/EY (*) vahvistettiin järjestelmä, jolla varmistetaan siirtomääräysten ja nettoutuksen lopullisuus sekä vakuu- den täytäntöönpanokelpoisuus sekä kotimaisten että ulkomaisten maksujärjestelmiin ja arvopaperien selvitysjär- jestelmiin osallistujien osalta. Komission 7 päivänä huhtikuuta 2006 antamassa arvioin- tikertomuksessa rahoitusvakuusjärjestelydirektiivistä 98/26/EY katsottiin, että direktiivi 98/26/EY toimii ylei- sesti ottaen hyvin. Kertomuksessa tuotiin esille joitakin tärkeitä muutoksia, joita saattaa olla tulossa maksujärjes- telmiin ja arvopaperien selvitysjärjestelmiin, ja todettiin, että direktiiviä 98/26/EY olisi tietyssä määrin tarpeen sel- keyttää ja yksinkertaistaa. Suurin muutos on kuitenkin järjestelmien välisten linkkien kasvava määrä, sillä kun direktiivi 98/26/EY laadittiin, jär- jestelmät toimivat lähes yksinomaan kansallisella ja itsenäi- sellä perustalla. Tämä muutos on yksi rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroo- pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (5) sekä — selvitysalan eurooppalaisten käytännesääntöjen (1) EUVL C 216, 23.8.2008, s. 1. (?) Lausunto annettu 3. joulukuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa leh- dessä). (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. joulukuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 27. huhti- kuuta 2009. (9) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 45. (5) EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1. seurauksista. Yhteentoimivan järjestelmän ja järjestelmän ylläpitäjän vastuun käsitteitä olisi selkeytettävä tähän kehi- tykseen sopeutumiseksi. Euroopan — parlamentin ja neuvoston €direktiivillä 2002/47/EY (6) luotiin yhtenäinen yhteisön oikeuskehys rahoitusvakuuksien rajat ylittävälle käytölle, ja sillä poistet- tiin näin ollen useimmat muodolliset vaatimukset, joita on perinteisesti asetettu vakuusjärjestelyille. Euroopan keskuspankki päätti ottaa lainasaamiset eurojär- jestelmän luotto-operaatioissa vakuuskelpoisten omaisuus- erien joukkoon 1 päivästä tammikuuta 2007. Jotta lainasaamiset voitaisiin hyödyntää taloudellisesti täysimää- räisesti, Euroopan keskuspankki suositti direktiivin 2002/47/EY — soveltamisalan laajentamista. Komission 20 päivänä joulukuuta 2006 antamassa arviointikerto- muksessa rahoitusvakuusjärjestelydirektiivistä 2002/47/EY käsiteltiin tätä kysymystä ja yhdyttiin Euroopan keskus- pankin lausuntoon. Lainasaamisten käyttö kasvattaa käy- tettävissä olevien vakuuksien sammiota. Maksujärjestelmiä ja arvopapereiden selvitysjärjestelmiä koskevien säännös- ten yhdenmukaistaminen edelleen edistäisi tasapuolisia toimintaedellytyksiä kaikkien jäsenvaltioiden luottolaitok- sissa. Lainasaamisten vakuuskelpoisuutta edistämällä voi- taisiin tehostaa kilpailua ja parantaa luottojen saatavuutta, mikä hyödyttäisi myös kuluttajia ja velallisia. Lainasaamisten vakuuskäytön helpottamiseksi on tärkeää poistaa tai kieltää hallinnolliset säännöt, kuten ilmoitus- ja rekisteröintivelvoitteet, joiden vuoksi lainasaamisten siir- rot olisivat käytännössä toteuttamiskelvottomia. Jottei samoin myöskään vaarannettaisi vakuuden saajien asemaa, velallisten olisi pystyttävä laillisesti luopumaan kuittausoi- keuksistaan velkojia kohtaan. Samoin perustein velalliselle olisi annettava mahdollisuus luopua pankkisalaisuutta kos- kevista säännöistä, sillä muutoin vakuuden saajalla voi olla riittämättömästi tietoa asianmukaiseen arviointiin vakuu- den kohteena olevien lainasaamisten arvosta. Näiden sään- nösten ei pitäisi rajoittaa kulutusluottosopimuksista 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamen- tin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (7) soveltamista. (6) EYVL L 168, 27.6.2002, s. 43. (7) EUVL L 133, 22.5.2008, s. 6.