25.10.2008 Euroopan unionin virallinen lehti L 282/17 EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 1053/2008, annettu 23 päivänä lokakuuta 2008, väliaikaisista muutoksista vakuuskelpoisuutta koskeviin sääntöihin (EKP/2008/11) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 105 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakoh- dan ja 110 artiklan, ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroo- pan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 34.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan yhdessä 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan ja 18.2 artiklan kanssa, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Jotta voitaisiin väliaikaisesti edistää likviditeetin myöntä- mistä eurojärjestelmän rahapolitiikan vastapuolille, on tarpeen laajentaa vakuuskelpoisuuden määritelmiä niiden vakuuksien osalta, joita eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden vastapuolet antavat eurojärjestelmälle likvi- diteetin vakuudeksi. Vakuuskelpoisuusvaatimuksista sää- detään eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja me- nettelyistä 31 päivänä elokuuta 2000 annetuissa suunta- viivoissa EKP/2000/7 (!). (2) — Euroopan keskuspankin (EKP) neuvosto päätti 15 päivänä lokakuuta 2008 eurojärjestelmän operaatioissa käytettä- vien vakuuksien kelpoisuusvaatimuksia koskevien sääntö- jen väliaikaisesta laajentamisesta. EKP:n neuvosto päätti lisäksi, että tämän päätöksen voimaantulopäivästä sekä kelpoisuusvaatimusten laajennettua määritelmää koske- vista muista toimenpiteistä ilmoitettaisiin mahdollisim- man pian. (3) — Jotta edellä mainittu päätös voitaisiin toteuttaa tavalla, joka mahdollistaa sen välittömän soveltamisen, on tur- vauduttava asetukseen, joka ei edellytä euron käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden kansallisilta keskuspankeilta (jäljempänä kansalliset keskuspankit) täytäntöönpanotoi- mia. Asetuksen on määrä olla voimassa vain lyhyen ajan, ja se korvataan EKP:n suuntaviivoilla, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tiettyjen vakuuskelpoisuutta koskevien ehtojen laajentaminen 1. — Suuntaviivojen EKP/2000/7 liitteessä I (jäljempänä 'yleis- asiakirja) määriteltyjä vakuuskelpoisuusvaatimuksia laajennetaan 2 ja 7 artiklan mukaisesti. () EYVL L 310, 11.12.2000, s. 1. 2. — Mikäli tämän asetuksen ja yleisasiakirjan säännökset, sel- laisina kuin kansalliset keskuspankit ovat panneet ne täytäntöön kansallisella tasolla, poikkeavat toisistaan, sovelletaan ensin mai- nittua. Kansalliset keskuspankit soveltavat edelleen kaikkia yleis- asiakirjan säännöksiä muuttamattomina, ellei tässä asetuksessa säädetä toisin. 2 artikla Yhdysvaltain dollarin, Englannin punnan ja Japanin jenin 1. — Yleisasiakirjan 6.2.1 kohdassa kuvatut jälkimarkkinakelpoi- set velkainstrumentit, jos ne ovat Yhdysvaltain dollarin, Englan- nin punnan tai Japanin jenin määräisiä, kelpaavat eurojärjestel- män rahapoliittisissa operaatioissa vakuudeksi edellyttäen, että i) ne on laskettu liikkeeseen ja niitä säilytetään ja ne toimitetaan euroalueella; ja ii) niiden liikkeeseenlaskija on sijoittautunut Eu- roopan talousalueelle. 2. — Eurojärjestelmässä sovelletaan 8 prosentin suuruista lisävä- hennystä (haircut) kaikkiin tällaisiin jälkimarkkinakelpoisiin vel- kainstrumentteihin. 3 artikla Niiden syndikoitujen lainojen vakuuskelpoisuus, joihin sovelletaan Englannin ja Walesin lakia 1. — Yleisasiakirjan 6.2.2 kohdassa kuvatut syndikoidut lainat, joihin sovelletaan Englannin ja Walesin lakia, ovat vakuuskel- poisia eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa. 2. — Lisäksi yleisasiakirjan 6.2.2 kohdassa säädettyä vaatimusta, jonka mukaan i) vastapuoleen; ii) velkojaan; iii) velalliseen; iv) takaajaan (soveltuvin osin); v) luottosopimukseen; ja vi) käyt- töönottosopimukseen sovellettavien lakien lukumäärä ei saa ylit- tää kahta, muutetaan syndikoitujen lainojen osalta siten, että sovellettavien lakien lukumäärä ei saa ylittää kolmea. 4 artikla Luottolaitosten liikkeeseen laskemien sellaisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuus, joilla käydään kauppaa tietyillä ei-säännellyillä markkinapaikoilla 1. Luottolaitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit, joilla käydään kauppaa tietyillä EKP:n määrittelemillä ei-säännel- lyillä markkinapaikoilla, ovat eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa vakuuskelpoisia.