30.4.2004 Furoopan unionin virallinen lehti L 138/1 (Säädökset, jotka on julkaistava) EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 785/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, lentoliikenteen harjoittajia ja ilma-alusten käyttäjiä koskevista vakuutusvaatimuksista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (?), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (>), sekä katsovat seuraavaa: (1) — Yhteisessä liikennepolitiikassa ja kuluttajansuojan vaa- limiseksi on tarpeen varmistaa riittävä vakuutusten vähimmäistaso, joka kattaa lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuun matkustajien, matkatavaroiden, rahdin ja kolmansien osapuolten osalta. (2) — Yhteisön ilmailumarkkinoilla ei enää erotella kansallista ja kansainvälistä liikennettä, minkä vuoksi on aiheellista vahvistaa yhteisön lentoliikenteen harjoittajille vakuu- tusta koskevat vähimmäisvaatimukset. (3) Yhteinen toiminta on tarpeen sen varmistamiseksi, että myös kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajiin sovelletaan samoja vaatimuksia, jotta yhteisön lentolii- kenteen harjoittajilla olisi niiden kanssa tasapuoliset toi- mintaedellytykset. (4 — Komissio ilmoitti 10 päivänä lokakuuta 2001 antamas- saan tiedonannossa, joka koski Yhdysvalloissa tehtyjen (') EYVL C 20 E, 28.1.2003, s. 193. (2) EUVL C 95, 23.4.2003, s. 16. (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. toukokuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vah- vistettu 5. joulukuuta 2003 (EUVL C 54 E, 2.3.2004, s. 40), Euroo- pan parlamentin kanta, vahvistettu 11. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 30. maalis- kuuta 2004. terrori-iskujen vaikutuksia ilmailualaan, että se aikoo jäsenvaltioiden myöntämien liikennelupien osalta tutkia vaadittavia vakuutusmääriä ja -ehtoja yhdenmukaisen lähestymistavan takaamiseksi. Lisäksi komissio ilmoitti 2 päivänä heinäkuuta 2002 antamassaan tiedonannossa, joka koski ilmailualan vakuutuksia Yhdysvalloissa 11 päivänä syyskuuta 2001 tapahtuneiden terrori-iskujen jälkeen, että se aikoo jatkaa ilmailualan vakuutusmarkki- noiden kehittymisen seurantaa pitäen silmällä jäsenvalti- oiden myöntämien liikennelupien yhteydessä vaaditta- vien vakuutusmäärien ja -ehtojen tarkistusta. (5) — Yhteisö on neuvoston päätöksellä 2001/539/EY (*) hyväksynyt eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koske- vien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28 päi- vänä toukokuuta 1999 tehdyn yleissopimuksen (jäljem- pänä ”Montrealin yleissopimus”), jossa vahvistetaan uudet säännöt korvausvastuusta henkilöiden, matkatava- roiden ja rahdin kansainvälisissä ilmakuljetuksissa. Näillä säännöillä on tarkoitus korvata vuonna 1929 tehdyn Varsovan yleissopimuksen ja sen myöhempien muutos- ten säännöt. (6) — Montrealin yleissopimuksen 50 artiklan mukaan sopi- muspuolten on varmistettava, että lentoliikenteen har- joittajilla on riittävä vakuutus, joka kattaa niille yleisso- pimuksen mukaisesti kuuluvan korvausvastuun. Vuonna 1929 tehty Varsovan yleissopimus on edelleen toistai- seksi voimassa Montrealin yleissopimuksen rinnalla. Kummassakin yleissopimuksessa määrätään rajoittamat- toman korvausvastuun mahdollisuudesta. (7) — Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista 23 päi- vänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2407]92 (*) 7 artiklan mukaan lentoliikenteen harjoittajien on otettava onnettomuuksien varalta vas- tuuvakuutus, joka kattaa varsinkin matkustajat, matkata- varat, rahdin, postin ja kolmannet osapuolet. Siinä ei kuitenkaan täsmennetä vakuutuksen vähimmäismääriä ja ehtoja. ($) EYVL L 194, 18.7.2001, s. 38. (5) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1.