L 348/20 Euroopan unionin virallinen lehti 24.12.2008 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1342/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää — kalastustoimintaa koskevan — pitkän = aikavälin suunnitelman vahvistamisesta ja asetuksen (EY) N:o 423/2004 kumoamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ('), sekä katsoo seuraavaa: (1) Turskakantojen elvytystoimenpiteistä 26 päivänä helmi- kuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2004 (?) tarkoituksena on varmistaa se, että Kattega- tin, Pohjanmeren sekä Skagerrakin ja itäisen Englannin kanaalin, Skotlannin länsipuolisen alueen ja Irlanninme- ren turskakannat elpyvät kooltaan tutkijoiden suosittele- mille varovaisuusperiaatteen mukaisille turvallisille tasoille 5-10 vuoden aikavälillä. Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) hiljattain antamasta tieteellisestä lausunnosta on käynyt ilmi, että turskasaaliiden vähennykset, jotka perustuvat suurimpien sallittujen saaliiden (TAC), teknisten toimenpiteiden ja pyyntiponnistuksen hallintaa koskevien täydentävien toi- menpiteiden — seuranta ja valvonta laittoman, ilmoitta- mattoman ja sääntelemättömän turskan pyynnin ja saa- liiden purkamisen ehkäisemiseksi mukaan luettuna — yh- teisvaikutukseen, eivät ole alkuunkaan riittäneet vähentä- mään kalastuskuolevuutta turskakantojen elpymisen edel- lyttämille tasoille, eikä yksikään asetuksen (EY) N:o 423/2004 soveltamisalaan kuuluvasta neljästä turskakan- nasta ole osoittanut selviä merkkejä elpymisestä, vaikka Pohjanmeren kannat osoittavatkin joitakin kohentumisen merkkejä. Järjestelmän tehostaminen ja pitkän aikavälin suunnitel- man käyttöönotto on ilmeisesti tarpeen, jotta turskakan- toja hyödynnettäisiin kestävästi kestävän enimmäistuoton pohjalta. Frityisesti meriekosysteemien pitkän aikavälin suuntauk- sia koskevissa viimeaikaisissa tieteellisissä arvioissa tode- taan, ettei suotavia pitkän aikavälin biomassatasoja pys- tytä vahvistamaan tarkasti. Tämän vuoksi pitkän aikavälin suunnitelman tavoite olisi muutettava biomassaperustei- sesta tavoitteesta kalastuskuolevuuteen perustuvaksi ta- voitteeksi, jota olisi sovellettava myös sallittuun pyynti- ponnistukseen. (') Lausunto annettu 21. lokakuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (?) EUVL L 70, 9.3.2004, s. 8. (5) Pohjanmeren turskakanta jaetaan Norjan kanssa ja sitä hallinnoidaan yhteisesti. Tässä asetuksessa säädetyissä toi- menpiteissä olisi otettava asianmukaisesti huomioon Eu- roopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen kalastussopimuksen (?) mukaisesti Norjan kanssa käydyt neuvottelut. Siltä varalta, että tieteellis-teknis-taloudellinen kalastusko- mitea (STECF) ei pysty antamaan TACia koskevaa lausun- toa, koska saatavilla ei ole riittävän tarkkoja ja edustavia tietoja, olisi vahvistettava säännökset sen varmistamiseksi, että TAC voidaan vahvistaa johdonmukaisesti silloinkin, kun tietoja on saatu puutteellisesti. Kalastuskuolevuuteen liittyvien tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi ja siihen vaikuttamiseksi, että poisheitetyt saaliit ovat mahdollisimman vähäiset, myös kalastusmah- dollisuudet pyyntiponnistuksena ilmaistuna olisi vahvis- tettava monivuotisen strategian mukaisille tasoille. Tällai- set kalastusmahdollisuudet olisi mahdollisuuksien mu- kaan määriteltävä pyydystyypeittäin vallitsevien kalastus- käytänteiden perusteella. On tarkoituksenmukaista tarkas- tella määräajoin hallintajärjestelmän tehokkuutta ja var- mistaa erityisesti se, että pyyntiponnistuksen sääntelyä koskevaa järjestelmää tarkistetaan, kun turskakannat saa- vuttavat tason, joka sallii kestävän enimmäistuoton mu- kaisen hyödyntämisen. Käyttöön olisi otettava uusia mekanismeja, joilla kalastajia kannustetaan mukaan ohjelmiin, joilla pyritään välttä- mään turskan pyyntiä. Ohjelmat turskasaaliiden välttämi- seksi tai poisheitetyn saaliin vähentämiseksi onnistuvat todennäköisesti paremmin, jos ne kehitetään yhteistyössä kalatalousalan kanssa. Näin ollen tällaisia jäsenvaltioiden kanssa kehitettäviä ohjelmia olisi pidettävä tehokkaana keinona edistää kestävyyttä ja niiden kehittämistä olisi edistettävä. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi jaettava luvat turs- kakantojen pyyntiin siten, että se kannustaa kalastajia pyytämään tavalla, joka johtaa valikoivampaan kalastuk- seen ja joka on ympäristölle vaarattomampi. Pyyntirajojen vahvistaminen ja jakaminen, kantojen vä- himmäistasojen ja varovaisuusperiaatteen mukaisten taso- jen sekä kalastuskuolevuuden tasojen vahvistaminen sa- moin kuin kunkin pyyntiponnistusryhmän suurimman sallitun pyyntiponnistuksen määrittäminen jäsenvaltio- kohtaisesti ja tiettyjen alusryhmien jättäminen tässä ase- tuksessa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuo- lelle ovat ensisijaisen tärkeitä yhteisen kalastuspolitiikan toimenpiteitä. On tarkoituksenmukaista, että neuvosto varaa itselleen oikeuden käyttää suoraan täytäntöönpano- valtaa näiden nimenomaisten asioiden osalta. () EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48.