17.7.2009 Euroopan unionin virallinen lehti L 186/1 (EY:n ja Euratomin perustamissopimuksia soveltamalla annetut säädökset, joiden julkaiseminen on pakollista) ASETUKSET KOMISSION ASETUS (EY) N:o 612/2009, annettu 7 päivänä heinäkuuta 2009, maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä (uudelleenlaadittu toisinto) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (FEY) N:o 1234/2007 (') ja erityisesti sen 170 ja 192 artiklan yhdessä 4 artiklan kanssa, sekä katsoo seuraavaa: Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päi- vänä huhtikuuta 1999 annettua komission asetusta (EY) N:o 800/1999 (?) on muutettu useita kertoja ja huo- mattavilta osilta (3). Koska uusia muutoksia tehdään mai- nittuun — asetukseen, = selkeyden —vuoksi se — olisi uudelleenlaadittava. Neuvoston antamissa yleisissä säännöissä säädetään, että tuki maksetaan esitettäessä todisteet tuotteiden viennistä yhteisön ulkopuolelle. Oikeus tukeen syntyy periaatteessa välittömästi, kun tuotteet ovat poistuneet yhteisön mark- kinoilta, jos kaikkiin kolmansiin maihin sovelletaan yhte- näistä tuen määrää. Tapauksessa jossa tuen määrä on eriytetty tuotteiden määräpaikan mukaan, oikeus tukeen on sidoksissa tuontiin kolmanteen maahan. (1) EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1. (?) EYVL L 102, 17.4.1999, s. 11. (?) Katso liite XIX. (3) Uruguayn kierroksen maataloussopimuksen (*) täytän- töönpanon yhteydessä vientituen myöntämisen edellytyk- senä on pääsääntöisesti tuen ennakkovahvistuksen sisältävä vientitodistus. Yhteisön toimitukset kansainväli- sille järjestöille, asevoimille ja muonitustarkoituksiin sekä sangen pienten tuotemäärien vienti ovat kuitenkin hyvin erikoislaatuisia ja niiden taloudellinen merkitys on vähäi- nen. Näiden syiden vuoksi on säädetty erityisjärjestelmästä, johon ei kuulu vientitodistusta ja jolla pyritään toisaalta helpottamaan vientitoimia ja toisaalta välttämään taloudel- lisille toimijoille ja toimivaltaiselle hallinnolle aiheutuvat turhat hallinnolliset rasitteet. Vientipäivänä olisi pidettävä päivää, jona tullitoimipaikka vastaanottaa asianomaisen ilmoituksen, jossa tämä ilmoit- taa aikovansa viedä tuotteet, joista hän hakee vientitukea. Tämän ilmoituksen tarkoituksena on kiinnittää erityisesti tulliviranomaisten huomio siihen, että suunniteltu toimi toteutetaan yhteisön tuella, jotta nämä viranomaiset aloit- taisivat aiheelliset tarkastukset. Tämän vastaanottamisen ajankohtana tuotteet asetetaan tullivalvontaan niiden tosi- asialliseen vientiin asti. Kyseistä päivää pidetään viitepäivä- määränä =viedyn tuotteen määrää, luonnetta ja ominaisuuksia määritettäessä. Lähetettäessä tuotteet irtotavarana tai muissa kuin vakio- pakkauksissa tuotteiden tarkka nettomassa voi olla tie- dossa vasta kun ne on lastattu kuljetusvälineeseen. Tästä syystä olisi säädettävä, että vienti-ilmoituksessa olisi ilmoi- tettava arvio massasta. () EYVL L 336, 23.12.1994, s. 22.