words: L 90/6 Europeiska unionens officiella tidning 28.3.2012 FÖRORDNINGAR KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 272/2012 av den 7 februari 2012 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 vad gäller de avgifter som Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten tar ut av kreditvärderingsinstitut (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvär- deringsinstitut (!), särskilt artikel 19.2, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 62 i Europaparlamentets och rådets förord- ning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (?) ska Europe- iska värdepappers- och marknadsmyndighetens (Esma) intäkter också bestå av avgifter som betalas till Esma i de fall som anges i unionsrätten, vid sidan av bidrag från nationella offentliga myndigheter och ett bidrag från unionen. För se till att Esmas budget används effektivt och för att samtidigt minska medlemsstaternas och unionens finan- siella börda måste kreditvärderingsinstitut minst betala alla kostnader i samband med tillsynen av dem. Eventu- ella underskott som kan uppstå under ett räkenskapsår bör återvinnas från kreditvärderingsinstituten under på- följande år. En årlig tillsynsavgift bör tas ut av kreditvärderingsinstitut vars årsomsättning överskrider ett visst gränsbelopp, för att skapa budgetmässig säkerhet för både Esma och de berörda kreditvärderingsinstituten. De årliga tillsynsavgif- terna får inte bli en börda för nya aktörer på kreditvär- deringsmarknaden. Dessutom väntas små  kreditvär- deringsinstitut generera avsevärt lägre tillsynskostnader än större kreditvärderingsinstitut. Därför är det propor- tionerligt att fullt ut undanta små kreditvärderingsinstitut från den årliga tillsynsavgiften om kreditvärderingsinsti- (!) EUT L 302, 17.11.2009, s. 1. (?) EUT L 331, 15.12.2010, s. 84. tutet eller den grupp av kreditvärderingsinstitut som det tillhör inte överskrider ett visst gränsbelopp för omsätt- ningen. För skapa en rättvis och tydlig fördelning av avgifter som samtidigt avspeglar den administrativa bördan för varje övervakad enhet bör tillsynsavgiften beräknas efter kredit- värderingsinstitutens omsättning från kreditvärderings- verksamheter och verksamhetsanknutna tjänster, efter- som tillsynskostnaden är högre för större kreditvär- deringsinstitut än för mindre. Tillhandahållande av verk- samhetsanslutna tjänster kräver dessutom ytterligare till- synsarbete eftersom eventuella intressekonflikter som till- handahållandet av verksamhetsanknutna tjänster medför måste övervakas. Kreditvärderingsinstitut bör inte kringgå den rättvisa fördelningen av avgifter enligt denna förord- ning genom att omfördela vinster till andra enheter inom gruppen för att minska sina avgifter. Esma bör övervaka och rapportera om utvecklingen går åt fel håll i detta avseende. En registreringsavgift bör tas ut av kreditvärderingsinsti- tut som är etablerade i unionen, för att avspegla Esmas kostnader för att behandla registreringsansökan. Kom- plexiteten i en ansökan och kostnaderna för att bedöma ansökan ökar om ett kreditvärderingsinstitut ansöker om att få utfärda värderingar av strukturerade finansiella in- strument eller planerar att godkänna kreditbetyg från tredjeländer eller har filialer. Därför bör registreringsavgif- ten beräknas med hänsyn till dessa faktorer. Behandlings- kostnaderna beror också i stor utsträckning på det ansö- kande kreditvärderingsinstitutets storlek. Eftersom om- sättningen i ett nytt kreditvärderingsinstitut inte kan vara känd vid tidpunkten för registreringsansökan bör antalet anställda användas i stället för omsättning som gemensam grund för beräkning för alla kreditvärderings- institut. Enligt denna förordning bör avgifter tas ut av kreditvär- deringsinstitut från tredjeland som ansöker om certifie- ring i unionen enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1060/2009, för att täcka deras certifieringskostnader och årliga tillsynskostnader. I detta sammanhang avses med Esmas nödvändiga utgifter certifieringen av sådana kreditvärderingsinstitut från tredjeland enligt artikel 5.3 i förordning (EG) nr 1060/2009 som följer ett liknande