words: 15.9.2010 Europeiska unionens officiella tidning L 242/9 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 807/2010 av den 14 september 2010 om närmare bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till förmån för de sämst ställda i unionen (kodifiering) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisa- tion av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemen- samma organisationerna av marknaden”) (!), särskilt artikel 43 g och h jämförd med artikel 4, och av följande skäl: (1) Kommissionens förordning (EEG) nr 3149/92 av den 29 oktober 1992 om närmare bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till förmån för de sämst ställda i gemenskapen (?) har ändrats flera gånger (?) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras. Förfarandet och reglerna för upprättandet av den årsplan för distribution av produkter från interventionslagren som kommissionen utarbetar på grundval av medlems- staternas uppgifter bör vara enkla. Tidsplanen bör ta hänsyn till behovet av distribution till mottagarna och av finansiell förvaltning av de offentliga interventionslag- ren. För att säkerställa ett mer enhetligt genomförande av denna åtgärd i de medlemsstater som deltar i den, bör det preciseras vad som avses med ”mottagare” och ”slut- mottagare” inom ramen för åtgärden. För att underlätta förvaltningen och kontrollen av hur årsplanen genomförs bör det fastställas att de välgörenhetsorganisationer som utsetts av de behöriga nationella myndigheterna kan an- ses som slutmottagare då de under vissa former delar ut livsmedlen på de platser där de sämst ställda bor. De jordbruksprodukter och livsmedel som levereras till de sämst ställda i unionen utgörs normalt av produkter uttagna från unionens interventionslager som bearbetats eller emballerats. Målet kan emellertid också uppnås ge- (!) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1. (2) EGT L 313, 30.10.1992, s. 50. (;) Se bilaga I. nom leverans av jordbruksprodukter och livsmedel till- hörande samma produktkategori som saluförs på unions- marknaden. I sådana fall kan betalning för leveransen ske genom avyttring av de produkter som tas ut från inter- ventionslagren. För att möta den tillfälliga bristen på vissa basprodukter i interventionslagren medan årsplanen antas eller är under genomförande, är det enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 möjligt att anskaffa dessa produkter på unionsmarknaden på villkor som inte strider mot princi- pen om leverans från interventionslager. Det bör faststäl- las närmare bestämmelser för sådant anskaffande. För att respektera principen att produkter som ska leve- reras till de sämst ställda företrädesvis ska tas ur inter- ventionslagren, bör det säkerställas att fördelningen av de offentliga lager som finns vid fastställandet av årsplanen mellan de medlemsstater som deltar i ordningen sker på lämpligaste sätt och att samordning sker av de över- föringar inom unionen som blivit nödvändiga på grund av brist på önskade produkter i en eller flera medlems- stater. För tillämpningen av artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 är det också lämpligt att fastställa en minimikvantitet under vilken överföring inom unionen inte bör ske av ekonomiska skäl. För att ordningen ska kunna administreras på bästa sätt och unionens årsplan genomföras är det lämpligt att dels, vid antagandet av årsplanen, fastställa vilka produkter som vid tillfällig brist ska kunna frambringas på mark- naden för respektive produkt eller för en produkt av samma kategori, dels fastställa det ekonomiska anslag som ska ställas till medlemsstatens förfogande för detta ändamål. För att uppnå dessa mål bör detta anslag vara beroende av de ansökningar som medlemsstaterna har lämnat in beträffande årsplanen, mängden önskade pro- dukter som inte är disponibla från interventionslagren samt föregående räkenskapsårs anslag och hur dessa ut- nyttjas. För att säkerställa att företrädesvis produkter från inter- ventionslagren används, bör det fastställas att leveranser som ska genomföras av produkter som ska tas ur inter- ventionslagren först ska utföras, innan produkter av samma kategori frambringas på unionsmarknaden. Det bör skapas bästa möjliga villkor för genomförandet av de olika leveranserna och ställas krav på offentliggö- rande av anbudsinfordringar för att garantera lika tillgång för alla aktörer i unionen.