words: 29.3.2011 Europeiska unionens officiella tidning L 81/3 RÅDETS BESLUT av den 25 februari 2011 om ordning för omförhandlingen av det monetära avtalet mellan Republiken Frankrikes regering, på Europeiska gemenskapens vägnar, och Furstendömet Monacos regering (2011/190/EU) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, särskilt artikel 219.3, med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: (1) — Från och med införandet av euron har unionen behörig- het i monetära frågor och växelkursfrågor. (2) — Rådet ska besluta om en ordning för avtalsförhandlingar och ingående av avtal som rör monetära frågor eller växelkursfrågor. (3) - Den 26 december 2001 ingicks det monetära avtalet mellan Republiken Frankrikes regering, på Europeiska gemenskapens vägnar, och Furstendömet Monacos rege- ring (!) (nedan kallat avtalet). (4) — Frankrike har långvariga monetära band med Furstendö- met Monaco (nedan kallat Monaco) som speglas i olika rättsliga instrument. Finansinstituten i Monaco har möj- lighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska betalningssystem, på samma villkor som franska banker. (5) — I sina slutsatser av den 10 februari 2009 uppmanade rådet kommissionen att se över hur de nuvarande mo- netära avtalen fungerar och att överväga möjliga höj- ningar av taken för utgivning av mynt. (6) — I sitt meddelande om hur de monetära avtalen med Mo- naco, San Marino och Vatikanstaten fungerar drog kom- missionen slutsatsen att avtalet i sin nuvarande form behöver ändras, för att få ett mer konsekvent förhåll- ningssätt i förbindelserna mellan unionen och de länder som undertecknat ett monetärt avtal. (7) — Avtalet bör därför omförhandlas i syfte att anpassa taket för utgivningen av mynt, utse behörig domstol att avgöra tvister som kan uppstå samt anpassa avtalets utformning (!) EUT L 142, 31.5.2002, s. 59. så att det bringas närmare den nya gemensamma model- len för monetära avtal. Avtalet bör fortsätta gälla tills parterna ingått ett omförhandlat avtal. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Frankrike ska underrätta Monaco om behovet av att snarast möjligt ändra avtalet samt erbjuda omförhandling av relevanta bestämmaelser i avtalet. Artikel 2 Vid omförhandling av avtalet ska unionen eftersträva följande ändringar: a) Det omförhandlade avtalet ska ingås mellan unionen, före- trädd av Republiken Frankrikes regering och kommissionen, och Furstendömet Monacos regering. S Metoden för att fastställa taket för utgivning av monegas- kiska euromynt ska ses över. Det nya taket ska beräknas med hjälp av en metod som kombinerar en fast del, med syftet att undvika myntsamlares överdrivna spekulation i monegas- kiska mynt genom att tillfredsställa efterfrågan på denna marknad, och en rörlig del, beräknad som den genomsnitt- liga myntutgivningen per capita i Frankrike år n-1 multipli- cerad med antalet invånare i Monaco. Utan att det påverkar utgivningen av samlarmynt, ska det omförhandlade avtalet fastställa att minst 80 4 av de monegaskiska euromynt som varje år utges ska sättas i omlopp till ett nominellt värde. c) Europeiska unionens domstol (nedan kallad domstolen) ska utses som behörig att avgöra tvister som kan uppstå i sam- band med avtalets tillämpning. Om unionen eller Monaco anser att den andra parten inte har fullgjort en skyldighet enligt det omförhandlade avtalet, får unionen eller Monaco föra ärendet vidare till domstolen. Domstolens dom ska vara bindande för parterna, som ska vidta de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom en tidsfrist som fastställs av domstolen i domen. Om unionen eller Monaco inte vidtar de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom tidsfristen, får den andra parten omedelbart säga upp det omförhand- lade avtalet. d) Det omförhandlade avtalets form ska anpassas.