words: 14.12.2010 Europeiska unionens officiella tidning L 329/3 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2010/76/EU av den 24 november 2010 om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG vad gäller kapitalkrav för handelslager, värdepapperisering och samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR (2) — Enligt - Europaparlamentets och = rådets = direktiv ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, särskilt artikel 53.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (!), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (?), och av följande skäl: Överdrivet och oförsiktigt risktagande inom banksektorn har lett till fallissemang i enskilda finansiella institut och till problem som påverkar hela det finansiella systemet i medlemsstaterna och även globalt. Orsakerna till detta risktagande är många och komplexa, men det råder enig- het bland tillsynsmyndigheter och reglerande organ, dä- ribland G20-gruppen och Europeiska banktillsynskom- mittén (Committee of European Banking Supervisors, CEBS) att olämpliga ersättningsstrukturer i vissa finansi- ella institut har varit en bidragande faktor. En ersättnings- politik som ger incitament till att ta risker som går ut- över den allmänna risknivå som institutet tolererar kan underminera en sund och effektiv riskhantering och yt- terligare förvärra en överdriven tendens till risktagande. De internationellt överenskomna och godkända principer som fastställts av organet för finansiell stabilitet (Financial Stability Board, FSB) för sund ersättningspraxis (”FSB- principerna”) är därför särskilt viktiga. (!) EUT C 291, 1.12.2009, s. 1. (?) Yttrandet avgivet den 20 januari 2010 (ännu ej offentliggjort i EUT). (;) Europaparlamentets ståndpunkt av den 7 juli 2010 (ännu ej offent- liggjord i EUT) och rådets beslut av den 11 oktober 2010. 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut ska kreditinstitut ha styrformer, strategier, metoder och mekanismer för att hantera de risker de är exponerade för. I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföre- tag och kreditinstitut ska detta krav tillämpas på vär- depappersföretag enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om mark- nader för finansiella instrument (").. Genom  direktiv 2006/48/EG föreskrivs att de behöriga myndigheterna ska granska dessa styrformer, strategier, metoder och mekanismer och avgöra om kapitalbasen i kreditinstitut och värdepappersföretag säkerställer en sund hantering och täckning av de risker för vilka varje granskat kredit- institut eller värdepappersföretag är, eller kan komma att bli, exponerat. För bankgrupper ska denna tillsyn vara gruppbaserad och omfatta finansiella holdingföretag och underställda finansiella institut inom alla jurisdiktioner. För att åtgärda de negativa effekter som otillfredsställande utformade ersättningsstrukturer kan ge när det gäller sundheten i riskhanteringen och kontrollen av enskilda personers risktagande bör kraven i direktiv 2006/48/EG kompletteras med en uttrycklig skyldighet för kreditinsti- tut och värdepappersföretag att upprätta och vid- makthålla en ersättningspolitik och  ersättningspraxis som är förenlig med en effektiv riskhantering när det gäller personalkategorier som i tjänsten utövar ett väsent- ligt inflytande på företagens riskprofil. Dessa personalka- tegorier bör omfatta åtminstone den högsta ledningen, risktagare och personal som utövar kontrollfunktioner samt anställda vars totala ersättning inklusive diskretio- nära pensionsförmånsavsättningar gör att de hamnar i samma ersättningsklass som den högsta ledningen och risktagare. Överdrivet och oförsiktigt risktagande kan underminera kreditinstitutens eller värdepappersföretagens finansiella sundhet och banksystemets stabilitet, och det är därför (5) EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.