words: 17.8.2012 Europeiska unionens officiella tidning L 219/5 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 744/2012 av den 16 augusti 2012 om ändring av bilagorna I och II till Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG vad gäller gränsvärden för arsenik, fluor, bly, kvicksilver, endosulfan, dioxiner, Ambrosia spp., diklazuril och lasalocid-A-natrium och åtgärdsgränser för dioxiner (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG av den 7 maj 2002 om främmande ämnen och produkter i djurfoder (!), särskilt artikel 8.1, och av följande skäl: Enligt direktiv 2002/32/EG är det förbjudet att använda produkter avsedda för foder vilkas innehåll av främ- mande ämnen Ööverskrider de gränsvärden som fastställs i bilaga I till det direktivet. I bilaga II till direktivet fast- ställs de åtgärdsgränser vid vilka undersökningar ska in- ledas i fall av förhöjda halter av sådana ämnen. Det har fastställs högre gränsvärden för arsenik, fluor, bly och kvicksilver i foderråvaran kalciumkarbonat och högre gränsvärden för arsenik och fluor i foderråvaran magne- siumoxid, men inte i foderråvaran kalcium- och magne- siumkarbonat som är den naturliga blandningen av kal- ciumkarbonat och magnesiumkarbonat. Av konsekvens- skäl bör gränsvärdena för arsenik, fluor, bly och kvick- silver i foderråvaran kalcium- och magnesiumkarbonat anpassas till gällande gränsvärden i kalciumkarbonat. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) konstaterade i sitt vetenskapliga yttrande om dikoppark- loridtrihydroxids (TBCC) säkerhet och effektivitet som fodertillsats (2) att man bör fastställa samma gränsvärde för arsenik i denna tillsats som i kopparsulfatpentahydrat och kopparkarbonat. Därför bör man anpassa gränsvär- det för arsenik i dikopparkloridtrihydroxid. (!) EGT L 140, 30.5.2002, s. 10. (?) Efsas panel för tillsatser och produkter eller ämnen som används i foder (FEEDAP): ”Scientific Opinion on safety and efficacy of di copper chloride tri hydroxide (tribasic copper chloride, TBCC) as feed additive for all species”, The EFSA Journal, vol. 9(2011):9, ar- tikelnr 2355. [18 s.] doi:10.2903/j.efsa.2011.23535. Tillgänglig på www.efsa.europa.eu/efsajournal (4) Vissa foderblandningar för sällskapsdjur innehåller en be- tydande andel av foderråvarorna fisk, andra vattenlevande djur och produkter framställda därav och/feller algmjöl. Dessa foderråvaror innehåller en hög halt arsenik. Dock förekommer arsenik i dessa foderråvaror främst i form av organisk arsenik, som är mindre toxiskt. Därför bör man anpassa gränsvärdet för arsenik i sådana tillskottsfoder och helfoder för sällskapsdjur som innehåller fisk, andra vattenlevande djur och produkter framställda därav och/ eller algmjöl. De två zeolitmineralerna natrolit och klinoptilolit är de verksamma beståndsdelarna i natrolit-fonolit (E 566) och klinoptilolit av vulkaniskt ursprung (E 567). Därför bör man tillämpa samma gränsvärde för bly i natrolit-fonolit (E 566) som i klinoptilolit av vulkaniskt ursprung (E 567). För att öka hållbarheten vid laxfiskodling ersätts fiskolja stegvis med vegetabiliska oljor. Detta skulle vara ytterst gynnsamt för den marina miljön, men är i vissa fall inte möjligt på grund av det mycket låga gränsvärdet för endosulfan i helfoder för fisk. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad Efsa) har avgett ett vetenskapligt yttrande efter en begäran från kommissio- nen. I sitt uttalande om endosulfans orala toxicitet i fisk () uppgav Efsa att man inte kunde konstatera några väsentlig negativa effekter i lax som odlats i burar i havet och exponerats för upp till 0,1 mg endosulfan/kg foder och endast smärre negativa effekter i lax i odlingstankar som exponerats för halter som överskrider det nuvarande gränsvärdet. Enligt en begränsad undersökning finns det dock vissa tecken på att det kan uppstå negativa effekter när niltilapia i tankodlingar exponeras för endosulfan via foder. Ett högre gränsvärde för endosulfan i helfoder för laxfiskar bör därför föreslås för att gynna en ökad håll- barhet vid fiskodling, utan att äventyra fiskars och män- niskors hälsa. Nya uppgifter tyder på att dioxinhalterna i skaldjursmjöl överstiger det nuvarande gränsvärdet. Skaldjursmjöl är en biprodukt vid livsmedelsproduktion och används i första hand i foder för akvariefiskar vid en halt på 1—3 4. För att möjliggöra användningen av skaldjursmjöl i foder och minska mängden livsmedelsavfall utan att äventyra djurs och människors hälsa bör gränsvärdet för dioxiner i skal- djursmjöl höjas något. (;) The EFSA Journal, vol. 9(2011):4, artikelnr 2131. Tillgänglig på www. efsa.europa.eu/efsajournal