words: 26.10.2010 Europeiska unionens officiella tidning L 280/1 I (Lagstiftningsakter) DIREKTIV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2010/64/EU av den 20 oktober 2010 om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, särskilt artikel 82.2 andra stycket b, med beaktande av Konungariket Belgiens, Förbundsrepubliken Tysklands, Republiken Estlands, Konungariket Spaniens, Repu- bliken Frankrikes, Republiken Italiens, Storhertigdömet Lux- emburgs, Republiken Ungerns, Republiken Österrikes, Republi- ken Portugals, Rumäniens, Republiken Finlands och Konungari- ket Sveriges initiativ (!), efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio- nella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (?), och av följande skäl: (1) — Unionen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Enligt ordfö- randeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15-16 oktober 1999, särskilt punkt 33, bör principen om ömsesidigt erkännande av domar och andra beslut av rättsliga myndigheter bli en hörnsten i det rättsliga samarbetet på det civilrättsliga och det straffrättsliga området inom unionen, eftersom ett stärkt ömsesidigt erkännande och den nödvändiga tillnärm- (!) EUT C 69, 18.3.2010, s. 1. (?) Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 juni 2010 (ännu ej of- fentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 7 oktober 2010. ningen av lagstiftning skulle underlätta samarbetet mellan behöriga myndigheter och det rättsliga skyddet av perso- ners rättigheter. (2) — Den 29 november 2000 antog rådet i enlighet med slut- satserna från Tammerfors ett åtgärdsprogram för genom- förande av principen om ömsesidigt erkännande av do- mar i brottmål (?). I inledningen till programmet anges att ömsesidigt erkännande ”bör göra det möjligt att förs- tärka samarbetet mellan medlemsstater, men också att förstärka skyddet av personers rättigheter”. (3) - Genomförandet av principen om ömsesidigt erkännande av beslut vid straffrättsliga förfaranden förutsätter att medlemsstaterna har förtroende för varandras straffrätts- liga system. Omfattningen av det ömsesidiga erkännandet är i hög grad beroende av en rad parametrar, bl.a. meka- nismer till skydd för misstänktas eller tilltalades rättighe- ter och gemensamma minimistandarder för att underlätta tilämpningen av principen om ömsesidigt erkännande. (4) — Ömsesidigt erkännande av beslut vid straffrättsliga för- faranden kan bara fungera effektivt i en anda av tillit, där inte endast de rättsliga myndigheterna utan samtliga aktörer i den straffrättsliga processen likställer avgöran- den av rättsliga myndigheter i andra medlemsstater med avgöranden som meddelas i den egna staten, vilket för- utsätter förtroende inte bara för innehållet i den andra medlemsstatens bestämmelser, utan också för att de till- lämpas korrekt. (3) — I artikel 6 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande frihe- terna (nedan kallad konventionen) och artikel 47 i Euro- peiska unionens stadga om de grundläggande rättighe- terna (nedan kallad stadgan) föreskrivs rätten till en rättvis rättegång. I artikel 48.2 i stadgan garanteras respekt för rätten till försvar. Detta direktiv respekterar dessa rättig- heter och bör genomföras i enlighet därmed. (3) EGT C 12, 15.1.2001, s. 10.