words: L 181/30 Europeiska unionens officiella tidning 12.7.2012 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 601/2012 av den 21 juni 2012 om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (!), särskilt artikel 14.1, och av följande skäl: En förutsättning för att det system för handel med ut- släppsrätter för växthusgaser som fastställs genom direk- tiv 2003/87/EG ska kunna fungera effektivt är att växt- husgasutsläpp övervakas och rapporteras på ett fullstän- digt, samstämmigt, transparent och exakt sätt i enlighet med de harmoniserade krav som fastställs i denna för- ordning. Under andra verifieringsomgången av systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser för åren 2008-2012 har verksamhetsutövare inom industri och luftfart, kontrollörer och behöriga myndigheter fått erfa- renheter av övervakning och rapportering i enlighet med kommissionens beslut 2007/589/EG av den 18 juli 2007 om riktlinjer för övervakning och rapportering av växt- husgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (?). Reglerna för den tredje handelsperioden för EU:s system för handel med ut- släppsrätter för växthusgaser som börjar den 1 januari 2013, och för de följande handelsperioderna, ska baseras på dessa erfarenheter. Definitionen av biomassa i denna förordning bör över- ensstämma med definitionen av termerna ”biomassa”, ”flytande biobränslen” och ”biodrivmedel” i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjandet av användning av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (?), i synnerhet eftersom förmånsbehandling vad gäller skyldigheterna att överlämna utsläppsrätter inom EU:s system för handel med utsläppsrätter för växt- husgaser i enlighet med direktiv 2003/87/EG utgör ett stödsystem i den mening som avses i artikel 2 k och (!) EUT L 275, 25.10.2003, s. 32. (2) EUT L 229, 31.8.2007, s. 1. (2) EUT L 140, 5.6.2009, s. 16. följaktligen ekonomiskt stöd i den mening som aves i artikel 17.1 c i direktiv 2009/28/EG. För att säkerställa konsekvens bör definitioner som fast- ställts i kommissionens beslut 2009/450/EG av den 8 juni 2009 om den närmare tolkningen av luftfartsverk- samhet enligt bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (") och enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och om ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rå- dets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG, = 2008/1/EG och = förordning = (EG) nr 1013/2006 (7) gälla för denna förordning. För att optimera driften av övervaknings- och rappor- teringssystemet bör de medlemsstater som utser fler än en behörig myndighet säkerställa att de utsedda behöriga myndigheterna samordnar sitt arbete i linje med de prin- ciper som fastställs i denna förordning. Övervakningsplanen, i vilken detaljerad, fullständig och entydig dokumentation fastställs om den metod som an- vänds i en viss anläggning eller av en viss luftfartygs- operatör, bör vara central för det system som fastställs i denna förordning. Planen måste uppdateras regelbundet, både baserat på kontrollörens iakttagelser och på grund- val av verksamhetsutövarens eller luftfartygsoperatörens egna initiativ. Verksamhetsutövaren eller luftfartygsopera- tören bör ha fortsatt huvudansvar för att införa metoden för övervakning, för vilken vissa delar specificeras när- mare genom de förfaranden som krävs i denna förord- ning. Det är nödvändigt att fastställa grundläggande övervak- ningsmetoder för att minimera bördan för verksamhets- utövare och luftfartygsoperatörer och främja en effektiv övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i en- lighet med direktiv 2003/87/EG. Dessa metoder bör in- begripa grundläggande metoder för beräkning och mät- ning. Beräkningsmetoderna bör ytterligare delas in i en standardmetod och en massbalansmetod. Flexibilitet bör finnas för att ge utrymme för att kombinera mätnings- metoder, standardberäkningsmetoder och massbalans inom samma anläggning, under förutsättning att verk- samhetsutövaren ser till att försummelser eller dubbel- registrering inte förekommer. (") EUT L 149, 12.6.2009, s. 69. () EUT L 140, 5.6.2009, s. 114.