words: 8.6.2011 Europeiska unionens officiella tidning L 149/1 (Icke-lagstiftningsakter) FÖRORDNINGAR KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 550/2011 av den 7 juni 2011 om fastställande av vissa begränsningar för utnyttjandet av internationella reduktionsenheter från projekt som omfattar industrigas i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (!), särskilt artikel 11a.9, och av följande skäl: (2) Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (UNFCCC), som godkändes genom  rådets beslut 94/69/EG av den 15 december 1993 om slutande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatföränd- ring, (?) syftar främst till att stabilisera koncentrationerna av växthusgaser i atmosfären på en nivå som förebygger farlig antropogen påverkan på klimatsystemet. För att nå detta mål bör den genomsnittliga globala yttemperaturen inte överstiga 2 ”C jämfört med den förindustriella nivån, vilket fått stöd vid klimatkonferensen i Cancån i decem- ber 2010 och godkänts genom ”Köpenhamnsavtalet”. Den senaste utvärderingsrapporten från FN:s klimatpanel (IPCC) visar att de globala växthusgasutsläppen måste nå sin topp före 2020 för att det målet ska kunna uppnås. Detta innebär att alla länder med betydande utsläpp måste öka sina globala ansträngningar. Om vi ska klara dessa utmaningar, måste koldioxidmark- naderna spela en avgörande roll. Genom dem kan vi (!1) EUT L 275, 25.10.2003, s. 32. (2) EGT L 33, 7.2.1994, s. 11. möta målen till lägre kostnad och även främja mer am- bitiösa mål. De kan dessutom vara ett effektivt sätt att kanalisera finansiering till utvecklingsländer och hjälpa oss uppnå det internationella finansieringspaket på 100 miljarder dollar som det fattades beslut om i Köpen- hamn. För det krävs betydande utvidgningar av dagens mekanismer, inklusive reformering av mekanismen för ren utveckling för att utöka användningen av standar- diserade utgångsvärden, och inrättandet av nya mark- nadsmekanismer. I Kyotoprotokollet, som godkändes genom rådets beslut 2002/358/EG av den 25 april 2002 om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatföränd- ringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta, (?) fastställdes utsläppsminskningsmål för 39 parter för perioden 2008-2012 samt inrättades två mekanismer för genererande av internationella reduk- tionsenheter som parterna kan använda för att kompen- sera sina utsläpp. Utsläppsminskningsenheter kan införas genom mekanismen för gemensamt genomförande och certifierade utsläppsminskningar genom mekanismen för ren utveckling. Det gemensamma genomförandet och mekanismen för ren utveckling är så kallade utpräglade kompensations- mekanismer, genom vilka minskade utsläpp på ett ton växthusgaser ger rätt till utsläpp av ett ton växthusgaser någon annanstans. Sådana system bidrar generellt sett till att minska kostnaden för den sammanlagda utsläpps- minskningen, vilket gör det möjligt att vidta åtgärder i länder där detta är mer kostnadseffektivt, men de bidrar inte till de minskningsinsatser som krävs för att komma närmare målet på 2 ”C. (3) EGT L 130, 15.5.2002, s. 1.