words: 20.12.2011 Europeiska unionens officiella tidning L 337/9 DIREKTIV EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/95/EU av den 13 december 2011 om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet (omarbetning) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt, särskilt artikel 78.2 a och 78.2 b, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (!), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (?), och av följande skäl: (1) Ett antal väsentliga ändringar kommer att göras i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om minimi- normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa per- soner ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (?). Det direktivet bör omarbetas av tydlighetsskäl. En gemensam asylpolitik, som omfattar ett gemensamt europeiskt asylsystem, utgör en integrerad del av Euro- peiska unionens mål att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som är öppet för personer som tvingade av omständigheterna söker skydd inom unionen på laglig väg. Europeiska rådet enades vid sitt särskilda möte i Tam- merfors den 15 och 16 oktober 1999 om att arbeta för att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och absolut tillämpning av Genévekon- ventionen om flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951 (Genåvekonventionen), kompletterad genom New (!) EUT C 18, 19.1.2011, s. 80. (?) Europaparlamentets ståndpunkt av den 27 oktober 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 24 november 2011. () EUT L 304, 30.9.2004, s. 12. (8) York-protokollet av den 31 januari 1967 (protokollet), och på så sätt bekräfta principen om non-refoulement samt säkerställa att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse. Genévekonventionen och protokollet utgör grundstenen i det folkrättsliga systemet för skydd av flyktingar. I slutsatserna från Tammerfors anges att ett gemensamt europeiskt asylsystem på kort sikt bör inbegripa en till- närmning av reglerna för erkännande av flyktingar och innebörden av flyktingstatus. I slutsatserna från Tammerfors anges även att bestämmel- serna om flyktingstatus bör kompletteras med åtgärder för andra former av skydd som erbjuder en lämplig status för den som behöver ett sådant skydd. Den första etappen i inrättandet av ett gemensamt euro- peiskt asylsystem har nu fullbordats. Vid sitt möte den 4 november 2004 antog Europeiska rådet Haagprogram- met, som fastställer de mål som ska nås på området frihet, säkerhet och rättvisa under perioden 2005-2010. I Haagprogrammet uppmanades kommissionen att slut- föra utvärderingen av den första etappens rättsliga instru- ment, och att för Europaparlamentet och rådet lägga fram den andra etappens instrument och åtgärder så att de kan antas före slutet av 2010. I den europeiska pakten för invandring och asyl som antogs den 15 och 16 oktober 2008 noterade Europe- iska rådet att skillnaderna fortfarande är stora mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av skydd och formerna för skyddet. Europeiska rådet efterfrågade nya initiativ för att fullborda inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem, i enlighet med vad som anges i Haagprogrammet, och därigenom erbjuda en högre skyddsnivå.