words: 15.1.2011 Europeiska unionens officiella tidning L 12/1 I (Icke-lagstiftningsakter) KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 10/2011 av den 14 januari 2011 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING (2) — Denna förordning är en särskild åtgärd i den mening som med beaktande unionens funktionssätt, av fördraget om  Europeiska med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1935/2004 av den 27 oktober 2004 om material och produk- ter avsedda att komma i kontakt med livsmedel och om upphä- vande av direktiven 80/590/EEG och 89/109/EEG (!), särskilt artikel 5.1 a, c, d, e, f, h, i och j, efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäker- het, och av följande skäl: (1) — I förordning (EG) nr 1935/2004 fastställs de allmänna principerna för att undanröja skillnaderna mellan med- lemsstaternas lagstiftning om material avsedda att komma i kontakt med livsmedel. I artikel 5.1 i den förordningen anges det att särskilda åtgärder får vidtas för grupper av material och produkter, och det ges en detaljerad beskriv- ning av förfarandet för godkännande av ämnen på EU-nivå när en särskild åtgärd omfattar en förteckning över ämnen som har godkänts. (1) EUT L 338, 13.11.2004, s. 4. avses i artikel 5.1 i förordning (EG) nr 1935/2004. Den här förordningen bör fastställa de särskilda regler som ska till- lämpas på material och produkter av plast så att de kan användas på ett säkert sätt, och den bör upphäva kommis- sionens direktiv 2002/72/EG av den 6 augusti 2002 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (2). (3) — Direktiv 2002/72/EG innehåller grundläggande regler för tillverkning av material och produkter av plast. Direktivet har ändrats väsentligt sex gånger. För tydlighetens skull bör texten konsolideras och överflödiga och obsoleta delar strykas. (4 — Direktiv 2002/72/EG och dess ändringar har införlivats i nationell lagstiftning utan större anpassningar. Det tar van- ligtvis tolv månader att införliva ett direktiv i nationell lag. Vid ändring av förteckningarna över monomerer och till- satser för att godkänna nya ämnen leder införlivandet till att godkännandet försenas, vilket dämpar innovationstak- ten. Därför förefaller det lämpligt att anta regler om mate- rial och produkter av plast i form av en förordning som är direkt tillämplig i alla medlemsstater. (2) EGT L 220, 15.8.2002, s. 18.